ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 540, 2011-06-14 11:30

ישראל אייכלר: אנחנו פותחים את הישיבה, על סדר היום -הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון - השקעה בשידורים ובהפקות בשפה האמהרית), התשע"א-2011, של חברי הכנסת יריב לוין וחבר הכנסת ציון פיניאן.

ישראל אייכלר: הצעת החוק עברה בקריאה מקדמית - -

קריאות: - - -

יריב לוין: המונח הוא: "דיון מוקדם".

ישראל אייכלר: ב-23.3.2011.

ישראל אייכלר: הוועדה מכינה את החוק לקריאה ראשונה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לבקש מחבר הכנסת לוין להציג את הצעת החוק.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב ראש, ואני מבקש להודות ליושב ראש הוועדה, חבר הכנסת שאמה הכהן שנענה לבקשה שלנו וקבע מועד לדיון מהיר בהצעת החוק שלנו שהיא גם חשובה מאד וגם מחייבת טיפול מהיר בגלל המצב שאנחנו נמצאים בו.

יריב לוין: צריך לזכור שאוכלוסיית עולי אתיופיה מונה בתוכה ציבור בלתי מבוטל של אנשים שאינם דוברי עברית או שרמת הידיעה שלהם בעברית היא כזו שלא מאפשרת להם לעקוב אחרי שידורי טלוויזיה שמשודרים בשידורים העבריים הרגילים.

ישראל אייכלר: יש לך מושג על כמה אנשים מדובר?

יריב לוין: האוכלוסייה היא 130 אלף איש' קהל היעד בהיבט הזה הוא קהל יעד של כמה עשרות אלפי אנשים בעיקר אוכלוסייה מבוגרת יותר שמטבע הדברים פחות מכירה את הדברים, כאשר לזה אני רוצה לצרף ולהבהיר היבט נוסף שהוא חשוב לא פחות והוא – המורשת והתרבות העשירה של הקהילה הזו, שגם ראוי שתבוא לידי ביטוי בעיבוד של הפקות מקור ושל יצירה תרבותית, גם בצד של היוצרים וגם בצד של היכולת להביא את הדברים בפני כלל הקהילה.

יריב לוין: על הרקע הזה הוקם ערוץ שידורים ייעודי שמשדר בשפה האמהארית, אלא שהוא לא יכול לשאת את עצמו מבחינה כלכלית, וזאת להבדיל, למשל, מערוצים שאנחנו מכירים בשפה הרוסית.

יריב לוין: הדבר הזה נובע משתי סיבות עיקריות – אחת, שמספרם של יוצאי אתיופיה הוא בסדר הרבה יותר קטן מאשר זה שישנו בקהילה של יוצאי מדינות חבר העמים לשעבר, והסיבה השניה היא שגם החתך הסוציואקונומי הכלכלי של האוכלוסייה הזו הוא חתך בעיקרון יותר נמוך ובתוך הקהל הייעודי שצופה בערוץ הזה באופן קבוע בוודאי שהחתך הסוציו אקונומי יותר נמוך ולכן, היכולת למשוך פרסומות ולקיים את הערוץ על ידי מערך רגיל של טלוויזיה מסחרית, כפי שאנחנו מכירים אותה היא יכולת שלמעשה לא קיימת.

יריב לוין: המצב שנוצר הוא כזה שבכל פעם נעשים ניסיונות להציל את העניין הזה בדרך כזו או אחרת.

יריב לוין: חברי, חבר הכנסת ציון פיניאן ואני, לאחר שהמצוקה הזו הובאה בפנינו סברנו שצריך שהמחוקק יתערב כאן וייקבע הסדר מחייב שלא יהיה נתון בכל שנה לשינויים וגחמות, כאלה ואחרות, ושיבטיח את קיומו של ערוץ ייעודי בשפה האמהרית שיוכל להתבסס על הפקות מקור שנעשות על ידי הקהילה כאן.

יריב לוין: אני רוצה בעניין הזה להדגיש שבתחום הזה ישנן אולי שתי קונספציות.

יריב לוין: יש אחת שמדברת על כך ששידורים ייעשו על ידי רצועת שידור שתשתלב בכל מיני ערוצים אל מול הקונספציה השניה שמדברת על ערוץ ייעודי.

יריב לוין: אנחנו סברנו שהנושא של רצועות שידור הוא לא נכון ולא מתאים משום שמטבע הדברים הרצועות האלה יידחקו למקומות ולזמנים שהם בוודאי לא זמני הצפיה שבהם רוב האנשים מסתכלים ורואים טלוויזיה, ולכן הפתרון היחיד לעניין הזה הוא פתרון של ערוץ ייעודי שיאפשר לאנשים לקבל את השירות החיוני הזה לאורך כל שעות היום.

יריב לוין: על פי ההצעה שלנו אוצר המדינה יקצה מדי שנה סכום כסף לעידוד השידורים וההפקות בשפה האמהארית.

יריב לוין: הכספים האלה יועברו למועצת הרשות השניה - -

קריאות: - -

יריב לוין: רבותיי – יעברו למועצת הכבלים והלווין, לידי ניצן חן.

יריב לוין: גם אני טועה לפעמים, זה קורה לי, תתפלא – ויעברו למועצת הכבלים והלווין כאשר היא תפרסם קול קורא באמצעים שלה או בכל דרך אחרת, ותאמר – רבותיי, עומד לרשותנו סכום הכסף הזה.

יריב לוין: מי שייענה לעניין, כלומר, גם יקיים את הפקות המקור וגם ישדר אותן בערוץ ייעודי שישדר באופן רציף, הוא יוכל לקבל את הכספים.

יריב לוין: יכול להיות שכאשר הדבר הזה יקרה יהיו מספר גורמים שיבקשו להתמודד על העניין הזה, והרשות, כמיטב הדרך שהיא עושה תמיד, תבחר בין לחלק את הכסף, או גורם אחד שיעשה את זה.

יריב לוין: יכול להיות שמלבד הגורם הקיים שמשדר היום לא יימצא גורם אחר, והוא, באמת, ייהנה מהעניין.

יריב לוין: אני רוצה להדגיש ולומר בצורה הגלויה ביותרף אני נפגשתי עם נציגות של הערוץ הקיים.

יריב לוין: אני הבהרתי להם בצורה הברורה ביותר שבמסלול הזה אין שום ביטחון משום סוג שהוא שהם אלה שיקבלו את הכספים.

יריב לוין: השאלה היא מאד פשוטה, ברגע שהדבר הזה יהיה הוא יפורסם בצורה מסודרת, וכל גורם שייענה לאתגר הזה יוכל לקבל את הכספים והעידוד הזה, ולקיים את הדבר הזה.

יריב לוין: לכן אני חושב שההצעה הזו היא הצעה נכונה, היא מבטיחה את מתן השירות החיוני הזה לאוכלוסייה שזקוקה לו, היא מבטיחה את שימור המורשת והתרבות של קהילת עולי אתיופיה, היא מבטיחה שקיפות ציבורית מלאה ופיקוח הדוק על השימוש בכספים האלה, היא מבטיחה את זה שלא כל שנה נצטרך לעמוד בפני שוקת שבורה וחשש שהערוץ ייסגר וקהילת עולי אתיופיה תישאר ללא השירות החיוני הזה, ולכן אני חושב שמכל הסיבות האלה ראוי ונכון לתמוך בחוק הזה.

יריב לוין: אני רוצה, כמובן, להדגיש שהחוק הזה עבר בתמיכת הממשלה בוועדת השרים לענייני חקיקה, עבר, כמובן, גם במליאת הכנסת בקריאה הטרומית ואני מקווה שגם בוועדה כאן נצליח להשלים את חקיקתו כמה שיותר מהר.

ציון פיניאן: שוב, תודה ליושב הראש שהביא את זה לדיון מהיר, וזה בגלל החשיבות של הנושא והחשיבות של הקהילה.

ציון פיניאן: יש לנו כ- 130 אלף יהודים עולי אתיופיה במדינת ישראל.

ציון פיניאן: המצב הסוציאקונומי שלהם הוא קשה ביותר, ההשתלבות שלהם קשה בשל תדמית מקדמית שהיתה.

ציון פיניאן: הקהילה היא מבודדת, סגורה, ולא מזמן העברנו את החוק של ייצוג הולם לעדה, שברוך השם – אני כבר שתי ישיבות בוועדת הכספים וחבריי, שרים מסיעתי שהגישו את ההצעה וכבר בשתי ישיבות ראיתי שהחוק עובד, והחלו כבר להכניס למסגרת הזו עובדים מקהילת אתיופיה לתוך המסגרות הממשלתיות והציבוריות.

ציון פיניאן: 705 מהבוגרים בתוך העדה אינם יודעים קרוא וכתוב.

ציון פיניאן: הם לא מגיעים לעיתונות הכתובה, וגם בתקשורת המדוברת, קרי רדיו, וכן הלאה, הם לא תמיד מצליחים להבין מה מדובר.

ציון פיניאן: לכן, מה שיש להם זה את התקשורת המצולמת והמושמעת, בשפה שלהם.

ציון פיניאן: 18 אל ף בתי אב מחוברים היום לשידורי הכבלים והלווין, ומרביתם מחוברים לערוץ האתיופי שקיים היום.

ציון פיניאן: הערוץ הוא בכלל בעייתי, כי אין פרסומים.

ציון פיניאן: זו לא קהילה, בגלל המצב הכלכלי, שיכולה לפרסם.

ציון פיניאן: זה לא פרסומים, הפרסומים פשוט לא מגיעים אליהם.

ציון פיניאן: לכן הם עומדים לפני סגירה.

ציון פיניאן: ידידי, חבר הכנסת לוין, ואני ישבנו עם האוצר - -

יריב לוין: אני לא ישבתי עם האוצר.

יריב לוין: אני לא ישבתי עם האוצר

ציון פיניאן: דיברנו עם האוצר.

ציון פיניאן: אתה דיברת, אני ישבתי.

ציון פיניאן: דיברנו אתם ומה שקרה זה שהאוצר הסכים להקציב 4.5 מיליון שקל אבל, ולכן עבר- - -בקריאה הטרומית אישרנו את זה, ועדת השרים אישרה את זה, והם מתנים כמה התניות להמשך העניין הזה.

ציון פיניאן: אין לנו בעיה, נשמע אותם ונראה.

ציון פיניאן: הנושא הזה של הערוץ הזה יעזור מאד מאד להתערותם של בני הקהילה בתוך הנעשה במדינת ישראל וגם יעזור להם לשמוע כל יום לשמוע מה קורה במדינה, כי חלקם מנותקים בשל קשיי שפה.

ציון פיניאן: לא מדובר בגוף פרטי.

ציון פיניאן: מדובר בגוף ממלכתי – מועצת הכבלים והלווין שהם עושים הכל על פי חוק, הם שומרי חוק, עושים את זה בצורה חוקית לחלוטין, וכשרה למהדרין, והכל יוטל עליהם.

ציון פיניאן: נמצאים הנציגים פה שגם יענו.

ציון פיניאן: תודה.

ציון פיניאן: אדוני היושב ראש.

שלמה מולה: קודם כל אני רוצה לברך את יוזמי הצעת החוק.

שלמה מולה: אני חושב שזה ראוי ונכון – מאז שאני פה הגשתי הצעת חוק מאד דומה, כי חשבתי שצריכה להיות רצועת שידור קבועה בשפה האמהרית שתהיה מפוקחת במתכונת של ערוץ 9 וכן הלאה.

שלמה מולה: אני יודע את הקשיים, שיהיה קשה לפרנס ערוץ כזה באמצעות פרסומות ובלי תמיכת הממשלה זה יהיה מאד קשה.

שלמה מולה: אני לא אפעל כדי לעכב את הצעת החוק, אני רק מבקש שנכניס כמה ניסוחים.

שלמה מולה: כשאני מסתכל על הצעת החוק זה נוד לשרת את - -

יריב לוין: לא נכון.

יריב לוין: לא נכון.

שלמה מולה: תן לי להסביר.

שלמה מולה: תן לי להסביר.

שלמה מולה: אם מישהו יסתכל על סעיף (ב) ומכיר את מה שקורה בעדה האתיופית, יודע שגם - - לשרת את ערוץ 140.

שלמה מולה: לכן אני רוצה לומר שבשום פנים ואופן הכנסת לא יכולה לאפשר להעביר תקציב לערוץ פרטי שגובה כספים - -

ציון פיניאן: לא מדובר על - -

שלמה מולה: רק שניה.

שלמה מולה: הוא גובה כספים ממנויים.

שלמה מולה: אני חשבתי שהכיוון הנכון שאנשים לא יצטרכו לשלם מדי חודש בחודשו אלא - - הערוץ החדש, הקיים שנכנס עכשיו, באמצעות לווין, ואז, אם האזרחים היו מקבלים את הערוץ הזה - -

יריב לוין: אני בעד, אבל 4.5 מיליון שקל לא יספיקו.

שלמה מולה: נכון.

שלמה מולה: כלה סיפור הזה הוא אם אנחנו רוצים לעשות טוב עם קהילת עולי אתיופיה, לא בהקצאה ש 4.5 מיליון שקל – שזה באמת כסף מעט.

שלמה מולה: יכול להיות שהוא ישרת את ערוץ ה- IETV והוא בהחלט ייתן לו לחיות.

שלמה מולה: לא בטוח - -

ציון פיניאן: ההצעה שלך תעשה לזה קבורת חמור.

שלמה מולה: אני רוצה שאנחנו נלך בכמה צעדים.

שלמה מולה: אני לא רוצה להוסיף יותר מזה אבל אם הרשות השניה - -

קריאות: מועצת הכבלים.

שלמה מולה: מועצת הכבלים יבואו ויגידו – אנחנו נעשה מכרז פתוח, יכול להיות - -

יריב לוין: הם אומרים לך חד משמעית – אין להם דרך אחרת.

שלמה מולה: לכן אני אומר כדאי למנוע מראש מתן מראש לערוץ ITV, כבר מראש לקבוע, אני מציע לשנות את סעיף (ב) בניסוח המוצע.

שלמה מולה: אני מציע אפילו שלא נעשה את זה עכשיו אלא לקריאת שניה ושלישית אלא אם כן זה עלול להיות נושא חדש.

שלמה מולה: שלא יגידו שאנחנו מנסים לעכב את החוק.

ציון פיניאן: הסיפה שלך הכי חשובה – בואו נעביר את זה קריאה ראשונה.

שלמה מולה: אמרתי – אנחנו נעביר את זה קריאה ראשונה.

שלמה מולה: ואמרתי – ה - - שאני מציע אותו עלול להיות נושא חדש, ואני מציע שלא נצביע אלא נקיים עליו דיון.

שלמה מולה: לא נצביע היום.

שלמה מולה: אם לא יהיה נושא חדש, אני מציע שהייעוץ המשפטי - - את התשובה - -

אתי בנדלר: מאחר ואני לא יודעת מה הצעת אדוני אני ודאי לא יכולה להביע עמדה אם נושא מסוים עם שינוי מסוים אחרי הקריאה הראשונה ייחשב בידי ועדת הכנסת נושא חדש או לא.

אתי בנדלר: בכל מקרה, בוועדת הכלכלה אנחנו מכינים הצעות חוק גם לקריאה הראשונה, כפי שצריך, לא מעבירים הצעת חוק בלי דיון.

אתי בנדלר: אנחנו קרא ונשמע הערות לנוסח.

אתי בנדלר: בוודאי.

אתי בנדלר: זה אחרי שהוועדה תשמע הערות כלליות.

שלמה מולה: אז באיזה שלב מעבירים ניסוחים?

אתי בנדלר: הנוהל כאן הוא שקודם שומעים הערות כלליות ואחר כך קוראים ושומעים הערות לנוסח.

ניצן חן: האם אפשר להגיד הערה קצרה, כי חבר הכנסת מולה עוזב – לא מדובר בהצעת החוק הזו בהעברת כסף לערוץ ספציפי - לא IETV ולא שם קוד אחר.

ניצן חן: מדובר אך ורק בהעברת כספים לחברות הפקה על סמך אמות מידה אובייקטיביות, כמו שוועדת התמיכות היום, של מועצת הכבלים והלווין, ומשרד התקשורת, מחלקת לגופים משדרים על פי קריטריונים.

שלמה מולה: לכן על כמה וכמה הניסוח שאני אציע אותו – זה ניסוח שיפיג בדיוק את החששות שלך.

אתי בנדלר: מתי אתה מתכוון להציע - -

שלמה מולה: ברגע שנקרא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כל אני מברכת על ההצעה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שזה חשוב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול – זה הולך להיות חוק חדש?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא נכנס לחוק התקשורת לגבי זיכיונות, רישיונות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הולך להית פה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הייתי רוצה לשאול אותך, אדוני היושב ראש.

יריב לוין: הוא אמור להשתלב בתוך חוק התקשורת – בזק ושידורים, להוסיף לו סעיף 6לו1.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, הוא הולך להיות מעין מכרז כמו שיש לך מכרז לערוצים ייעודיים?

יריב לוין: לא, לא.

יריב לוין: הוא לא מייצר מכרז לערוץ שיש לו רישיון.

יריב לוין: הוא בא ואומר: ייצא קול קורא שאומר – יש לנו בקופה X כסף למטרה של עידוד הפקות בשפה האמהארית.

יריב לוין: מי שמעוניין לגשת – יכול, אבל אנחנו מתנים את האפשרות ליהנות מהכסף הזה בכך שמי שיקיים את ההפקות ישדר אותם בערוץ ייעודי שמשדר לפחוות 12 שעות ביום, 6 ימים בשבוע.

אתי בנדלר: זו אולי הכוונה, אבל הנוסח לא משקף אחד לאחד את מה שאדוני אומר

יריב לוין: למה?

אתי בנדלר: כי אל"ף – לא מדובר כאן בכלל על ערוץ ייעודי, דבר שני – לא ברור אם זה להפקות או גם לשידורים – יש גופים משדרים ויש גופים מפיקים.

קריאות: - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל מי מקצה אפיק לערוץ הזה?

אתי בנדלר: אני, למשל, כשקראתי, לא הבנתי שמדובר בערוץ ייעודי, וגם היום הערוץ הקיים הוא לא ערוץ ייעודי.

קריאות: - - -

אתי בנדלר: אבל לערוץ ייעודי יש הגדרה בחוק התקשורת.

יריב לוין: אוקיי, יכול להיות שהמינוח הוא לא נכון, אני - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אם זה לא ערוץ ייעודי, בעצם – מה שמעניין אותי לדעת – מי מקצה אפיק לערוץ הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו שאלה אחת.

ניצן חן: זה לא אפיק, זה לא ערוץ.

ניצן חן: יש פה ערבוביה.

ניצן חן: אם היושב ראש יסכים - נעשה סדר – ראשית, אני רוצה לומר שהצעת החוק היא יותר מאשר מבורכת.

ניצן חן: אני, כניצן חן, רגולטור, אומר "יישר כוח" גם ליושב ראש וליוזמים כי מדובר פה במחיקת עוול, שלא לומר חרפה, מצוקה של 20 שנה, כי במקור, כאשר הערוצים הייעודיים יצאו לדרך הפקות מקומיות בשפה האמהרית היו חלק אינטגראלי מהפקות בשפה הרוסי, ואיכשהו, בעשור וחצי האחרונים שכחו את הדבר הזה ונשאר ערוץ 9 כפי שהוא, בלי לפגוע באף אחד.

אתי בנדלר: זו היתה החלטת הממשלה והוועדה בזמנו?

ניצן חן: גברתי היועצת המשפטית, כיוון שר לאחרונה פשפשנו בהחלטת הממשלה הקודמת מסוף שנות ה90, התשובה היא –כן.

ניצן חן: על פי חוק פלד, ההמלצה היתה – כולל בשפה האמהארית.

אתי בנדלר: תרשה לי –

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צר לי, אני, כמייסדת הערוץ לא זוכרת שהייתי צריכה לעשות משהו באמהארית.

ניצן חן: כשזה הגיע אליך מישהו כבר שכח אותם בדרך.

ניצן חן: כדי לעשות סדר, לא מדובר פה לא במציאת אפיק חדש או בהעברת כסף מכספי מדינה לחברה פרטית, מסחרית או ציבורית.

ניצן חן: מדובר פה בסך הכל בקיבוע מנגנון קיים שקיים היום בוועדת התמיכות, שאני במקרה גם היושב ראש שלה, שמדינת ישראל קובעת תכליות ציבוריות, כמו, למשל, שהיא מסבסדת שידור קהילתי ב- X מיליוני שקלים לשנה, כמו, למשל, שהמחוקק קבע שחדשות מקומיות זו תכלית ראויה, ולכן – מכספי התמלוגים משלמים 25 מיליון שקלים למען חדשות מקומיות.

ניצן חן: אותו הדבר כמו שמחלקים כספים לשידור קהילתי, 250 גופים משדרים מקבלים מימון ממשלתי על סמך אמות מידה מקצועיות שוועדת התמיכות קבעה.

ניצן חן: מי שקובע את התבחינים האלה זו ועדה משותפת על בסיס קריטריונים של משרד המשפטים, של משרד התקשורת, של נציג משרד האוצר – אין פה מחטף, לא במחשכים ולא לא במחשכים.

ניצן חן: מדובר פה בחלוקת כספים לחברות הפקה שיצרו הפקות מקומיות בשפה האמהארית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה זה ישודר?

ניצן חן: זה ישודר בכל ערוץ שיעמוד בקריטריונים שתקבע הצעת החוק הזו.

ניצן חן: הצעת החוק הזו יש בה מספר חורים, כי פעם אחת, כמו שהיטיבה לתאר אתי בנדלר קודם – אומרים – הפקה מקורית ופעם אחת אומרים – שידורים.

ניצן חן: שידורים זה כולל גם רכש זר, תכניות זרות, שאני מניח שהמחוקק לא היה רוצה לממתן תכניות כאלה שאין שם שום תכלית שבגינה המדינה צריכה לממן את זה.

ניצן חן: מה שאני מנסה לומר – הצעתי היא פשוט לממש את מה שוועדת השרים לענייני חקיקה עשתה.

ניצן חן: גם היא תמכה וברכה על החוק, ולקבוע שבתוך X זמן, לא הרבה, צוות מקצועי , בראשות הגורמים הרלבנטיים, יביא בפני הוועדה המכובדת מנגנון ברור, כתוב, דבר דבור על אופניו – מה הצעת החוק כוללת, ואיך מיישמים אותה הלכה למעשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להמשיך לשאול – תראה, אני חושבת שכמו שאמרה היועצת המשפטית: מה שאתה אומר לא כתוב פה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעצם, מה שאתה אונר, שאם יש גוף הפקה שעומד בקריטריונים הוא יקבל חלק מהכסף ואז אנחנו עכשיו נתחיל לחפש איפה נשים את התכנים האלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאם כתוב פה שהערוץ אמור להביא אל הקהילה האתיופית מבט על מדינת ישראל ולקרב אותם, מה שעשינו בזמנו בערוץ 9 – בעצם, אם הם יצטרכו לחפש את התכנים האלה כל פעם במקום אחר, לא עשינו כלום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם כבר עושים הצעה כזו, אני לא מבינה למה אנחנו לא מקצים לנו ערוץ - -

קריאות: יש ערוץ.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל פה מדובר על זה שלא רוצים להעביר את זה לערוץ קיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קריאות: -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לי לא איכפת אם זה ערוץ כזה או ערוץ אחר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להציע פה כמה דברים: 1.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך להקצות ערוץ.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הוא כבר קיים והוא יעמוד בקריטריונים, מצדי שזה יהיה הערוץ הקיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הוא לא עומד בקריטריונים, שזה יהיה ערוץ אחר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 2.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך לתרגם אותו לעברית - - אתי בנדלר: על איזה קריטריונים את - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא נכתב, אני דווקא מבסוטה מזה שלא צריך לעשות פה over ביורוקרטיה, וצריך לעשות את זה כמה שיותר מהר, אם אנחנו מחליטים להקים ערוץ, זה צריך להיות איזה ערוץ ייעודי, מסוים.

אתי בנדלר: יש היום ערוץ שהוא איננו ערוץ ייעודי.

אתי בנדלר: את אומרת – צריך להקים ערוץ ייעודי בשפה האמהארית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שזה מאד מאד חשוב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך להקצות אותו, לדעתי, לתקופה של X שנים, להחליט שזה 10 שנים, כי צריך לראות מה קורה – 4.5 מיליון זה הרבה כסף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שאנחנו נראה שהאוכלוסייה לא מספיק מעורבת, אז נמשיך עוד 10 שנים או עוד 5 שנים – לא משנה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: או שנראה שהם כבר כל כך התערבבו, שאת ה – 4.5 מיליון האלה ניתן לחדשים שיגיעו – עולים ממקום אחר.

טל רוזנפלד: יש עולים שבאים

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז עוד יותר טוב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז יבואו גם מפאלשמורה.

אברהם נגוסה: בימים האלה יש עליה.

אברהם נגוסה: גם אלה שהגיעו כבר, הם זקוקים לשפה האמהרית כי הם לא שולטים בעברית, אין ויכוח שיש צורך בזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני בעד, אני רוצה לעזור לכם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אומרת שאם נעביר 4.5 מיליון עכשיו ואתם תתחילו לחפש – אם זה בערוץ 2 או שזה בערוץ 10 - -

יריב לוין: אני אולי לא הסברתי את עצמי שהערוץ משדר 12 שעות בשפה - - לא להגיע למצב שערוץ 2 ישדר - - -

ניצן חן: כרגע יש ערוץ אחד שעומד בקריטריונים אבל יכול מאד להיות שאחרי שהמדינה תחליט לממן ב- 4.5 מיליון שקלים לשנה יהיו שלושה ערוצים אתיופיים.

ניצן חן: הכסף לא - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אני מאד מצטערת – מה שאמרת עכשיו זה משהו לא רציני.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עכשיו, ל-130 אלף איש נעשה - -

ניצן חן: לא, אני אמרתי שהכסף לא צבוע לערוץ אתיופי ספציפי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז עוד פעם – אתם מדברים על משהו אחר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מדברת, לא איכפת לי - - מה שחשוב שזה יהיה בערוץ אחד.

אמנון רובינשטיין: אני רוצה לומר פה שתי מילים.

אמנון רובינשטיין: מה שאת אומרת שזה מדויק, ואני גם אגיד משהו שמאר חבר הכנסת יריב לוין, לחזק פה את העניין.

אמנון רובינשטיין: היו ניסיונות לתת לאתיופים רצועות שידור שהגיעו לזה שבסופו של דבר הם קיבלו חצי שעה בטלוויזיה החינוכית ביום שישי ב-12 בצהריים, במשך שנים.

אמנון רובינשטיין: כי באמת כמו שאמר ניצן, הקימו את הערוצים הייעודיים, אמרו לאתיופים – תקבלו, אבל שכחו אותם מייד, , ערוץ 9 קיבל את הערוץ, והכל בסדר.

אמנון רובינשטיין: הערוץ הזה שקיים היום, שאני מייצג אותו למרות שהמנכ"ל שלו הוא בחו"ל, אז אני סמנכ"ל הערוץ ואני שותף אתו – הוקם כפרויקט חברתי.

אמנון רובינשטיין: הוא הוקם כי לא היה ערוץ ייעודי ולא נתנו לאתיופים את אותן זכויות שנתנו לשאר הערוצים הייעודיים.

אמנון רובינשטיין: הוא הוקם בלית ברירה בתור ערוץ פרטי.

אמנון רובינשטיין: חבל ששלמה מולה לא פה כי הוא יודע את זה והוא מתעלם מזה.

אמנון רובינשטיין: והוא הוקם כך כי היה צורך, והצורך הזה ברור לכולכם, שיהיה ביטוי לקהילה האתיופית בשפה שלהם, שיבטא גם את התרבות שלהם וגם יעזור להם בקשר עם מדינת ישראל.

אמנון רובינשטיין: וזה מה שהערוץ הזה עושה יום יום, 24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע.

אמנון רובינשטיין: ולכן הרעיון שחבר הכנסת שלמה מולה מעלה פה – אומר: נעשה רצועה כזו.

אמנון רובינשטיין: ניתן בערוץ 33 שעתיים, ולהוא ניתן עוד שעה בערוץ 2 וככה אנחנו נפזר - -

ציון פיניאן: זו לא כוונת החוק.

אמנון רובינשטיין: אני יודע, אבל זה מה שהוא הציע, וזה יתקע את כל הסיפור.

אמנון רובינשטיין: ולכן אני בא ואומר: נכון שאנחנו לא מוגדרים באופן משפטי כערוץ ייעודי, ולכן הקריטריון שנקבע בחוק הוא שמי שישדר בסופו של דבר את ההפקות, ומדובר על הפקות בשפה האמהארית, שלזה צריך לעזור – הפקות מקוריות בשפה האמהארית, שהערוץ לבדו לא מסוגל להפיק, כי אין לו תקציב - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה התקציב שלכם - - ?

אמנון רובינשטיין: התקציב שלנו כולו הוא 5 מיליון שקל בשנה, שזה התקציב הכי קטן לערוץ טלוויזיה שמשדר כל כך הרבה שעות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה, תרומות?

אמנון רובינשטיין: הכסף בא ממנויים.

אמנון רובינשטיין: היום מחוברים לערוץ מתוך 18,000 בתי אב שמחוברים לשתי הפלטפורמות ל- HOT ו- YES, מחוברים לערוץ כ- 16 אלף בתי אב, לא כולל מרכזי קליטה, שיש להם, במועדונים, וזה לא כולל את הצבא, שזה פתוח גם להם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה עולים דמי מנוי?

אמנון רובינשטיין: דמי מנוי זה 16 שקל לחודש, כאשר הערוץ מתחלק בזה 50-50 עם הפלטפורמות.

אמנון רובינשטיין: זאת אומרת, דמי מעבר שאנחנו משלמים זה 50% או 45% במקרים מסוימים – עם הפלטפורמה.

אמנון רובינשטיין: זאת אומרת, אנחנו מקבלים רק חצי מה- 16 שקל.

אמנון רובינשטיין: אז אפשר להבין שכל התקציב שלנו שבא ממנויים הוא בערך 20% מהתקציב של הערוץ.

אמנון רובינשטיין: כל השאר בא מזה שיש לנו שיתופי פעולה עם כל מיני גופים, כי כמו שנאמר – פרסומות אנחנו לא יכולים - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תוכן שיווקי?

אמנון רובינשטיין: זה לא תוכן שיווקי.

אמנון רובינשטיין: אנחנו עושים תכניות עם משרדי ממשלה, קצת, שצריכים לעשות איזו הסברה, קמפיינים - - קצת קיבלנו כסף מגופים כמו הג'וינט ובזמנו גם קצת מהסוכנות.

אמנון רובינשטיין: וכל השאר אנחנו מחזיקים על הגב, הערוץ שלנו – ואני אגיד לכם עוד משפט אחד שהוא מאד משמעותי – אנחנו בעד שיקימו 60 ערוצים כאלה.

אמנון רובינשטיין: אני לא רואה, אין לנו שום בעיה.

אמנון רובינשטיין: אין לנו בעיה של תחרות.

אמנון רובינשטיין: אנחנו לא מנסים להתחרות או להגיד שאף אחד לא יעשה.

אמנון רובינשטיין: מי שרוצה – היוזמה ברוכה.

אמנון רובינשטיין: אנחנו משדרים אמהארית 24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע, וזה הרעיון הנכון, שיהיה ערוץ, ויום אחד אולי יהיה עוד ערוץ, שישדר לקהילה האתיופית בשפה שלהם, בתור ערוץ טלוויזיה.

אמנון רובינשטיין: הדבר הקריטי הוא המימד של הזמן.

אמנון רובינשטיין: אנחנו גוררים את הסיפור הזה הרבה הרבה זמן.

אמנון רובינשטיין: – הערוץ הזה הוקם לפני 4 שנים.

אמנון רובינשטיין: הוא בקשים איומים, ואנחנו גם הודענו לשר התקשורת, בזמנו, שאם לא יהיה פתרון מהיר – אנחנו הולכים לסגור אותו.

אמנון רובינשטיין: ואני לא בטוח אחרי שזה ייסגר מי כן יוכל לפתוח ערוץ כזה, כי הקשיים הם כאלה גדולים שהערוץ עומד להיסגר, ובגלל זה אני חושב שהפורום הנכבד הזה וכל הפורומים שצריכים להחליט, צריכים לעשות את זה מאד מהר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רק על זה שהתחלתם מגיע לכם קרדיט, אני חושבת.

כרמל שאמה-הכהן: יש לי הצעה לשאר אלה שנרשמו לדיבור – אני מבין שכולכם בעד הצעת החוק.

כרמל שאמה-הכהן: אני מציע שאם אין לכם משהו חשוב במיוחד שלא נאמר פה קודם להגיד, שנסיים את החקיקה של החוק היום, ותדברו תוך כדי סעיפים –

אברהם נגוסה: באופן כללי רציתי להתייחס – קודם כל, אני מאד מברך את היושב ראש וגם את היוזמים.

אברהם נגוסה: 130 אלף יוצאי אתיופיה בישראל, אין להם אפשרות של קבלת אפשרות שידור באמהרית על ידי המדינה.

אברהם נגוסה: לכן אני חושב שהערוץ הזה שאמנון דיבר עליו זה הערוץ היחיד שנותן כל יום שידור דרך המנויים.

אברהם נגוסה: זה חיוני, זה חשוב לתהליך הקליטה של העולים.

אברהם נגוסה: דרך הערוץ הזה העולים מקבלים הסברים על מדינת ישראל, על תהליכים, על התמודדות עם קשיי הקליטה.

אברהם נגוסה: לכן אני מאד מברך על זה, החוק הזה מאד חשוב לנו.

אברהם נגוסה: העניין הטכני – מי יעשה, איך יעשה, יש חוק במדינת ישראל, זה יילך במסגרת החוק.

אברהם נגוסה: לכן אני חושב שחשוב לנו לא למשוך את הדבר הזה.

אברהם נגוסה: אני מאד מודאג שאם הערוץ הזה ייסגר מחר – אין אפשרות, הקהילה יכולה לקבל, ללמוד, להתעצם ולדעת את הזכויות והחובות של הקהילה.

אברהם נגוסה: לכן אני קורא לכל חברי הכנסת להתאחד, לתמוך, להעביר את החוק הזה כמה שיותר מהר.

אברהם נגוסה: אני יודע שתמיד האוצר מתנגד.

אברהם נגוסה: אני אומר לאוצר - -

ציון פיניאן: אולי הם עוד יפתיעו אותך.

אברהם נגוסה: לא.

אברהם נגוסה: אני מכיר אותם, אני אומר לך – הלוואי שאני טועה.

אברהם נגוסה: 4.5 מיליון, זה דבר קטן מאד ל-130 אלף אזרחים מגיע סוף סוף לקבל את השירות הזה.

אברהם נגוסה: אם השירות הזה לא יתקיים, הטלוויזיה תיסגר- זה יהיה על המצפון של כל מי שמתנגד לדבר הזה.

לאה ורון: אנחנו מבקשים שוב לדבר בקצרה כדי שניתן יהיה להתחיל לקרוא את הצעת החוק ולסיים אותה, אחרת לא תהיה הצעת חוק היום.

אלמסו אללי: אז אני אקצר – אני רוצה להגיד תודה לחברי הכנסת – ציון פיניאן, ויריב לוין, שאתם דוחפים ומקדמים את זה.

אלמסו אללי: באמת, אחרי 20 שנה הקהילה שהיא מאד מקופחת, הגיע הזמן לתקן את העוול.

אלמסו אללי: אני רוצה לתת דוגמה – היום, בשנת 2011, 30% מהנשים שנרצחו על ידי בני זוגן הם נשים יוצאות אתיופיה.

אלמסו אללי: לא יכול להיות שאין חיבור, שהעדה תוכל להשתלב במדינת ישראל.

אלמסו אללי: ולכן, זו אחת מהדוגמאות.

אלמסו אללי: בשביל להיכנס לערוץ האתיופי בשפה האמהארית אנחנו צריכים לשלם עד 300 שקל כל חודש לחברות אחרות ומתוך זה הולך 16 שקל לשפה האמהארית.

אלמסו אללי: אם אנחנו לא נכנסים בהוראת קבע ל – YES או ל- HOT, אנחנו לא יכולים לצפות בשידורים בשפה האמהארית וזה מקשה על הקליטה.

אלמסו אללי: לכן אני מברך וראש הממשלה תומך וגם שר האוצר, בחוק הזה.

אלמסו אללי: אני מבקש, אדוני היושב ראש, לקדם אותו כמה שיותר מהר ולאשר את החוק.

כרמל שאמה-הכהן: אין יותר מהר ממה שזה מקודם.

אלמסו אללי: נכון, בהחלט, אני מצדיע, אדוני היושב ראש.

עומר טיאצאו: קודם כל אני מברך על החוק, מברך את היושב ראש וחברי הכנסת ציון פיניאן ויריב לוין.

עומר טיאצאו: אתם עושים עבודה מעולה, אבל לפני יותר מחצי שנה נפגשתי עם שר התקשורת.

עומר טיאצאו: עיצבן אותי לראות שאנשים שמרוויחים 2000 שקל לחודש שצריכים להתחבר לחברת YES או HOT ולשלם 300 שקל, ומתוך זה 17 שקל שישלמו על הערוץ האתיופי.

עומר טיאצאו: כל מי שאין לו – לא יכול להתחבר.

עומר טיאצאו: אז אמרתי לו – שהמדינה תבטל את החוק הזה.

עומר טיאצאו: שתיקח את הכסף, תיתן לערוץ ITV הזה והם יוכלו לצפות.

עומר טיאצאו: אחד הדברים, כמו שאלמסו אללי אומר פה – צריך להכניס בסעיף זה שלא יגבו מהם כסף.

עומר טיאצאו: שיהיה ערוץ ממלכתי, בחינם, שהם יוכלו לצפות.

עומר טיאצאו: אוכלוסייה מבוגרת, כ-70% כפי שמתואר, אין לה חיי תרבות.

עומר טיאצאו: הצורך האקטואלי שלה זה לא בקריאה.

עומר טיאצאו: הצורך בא משמיעה, בא מראיה חזותית, ולכן אני אומר – אם לא ניתן להם את השירות הזה, תחשוב על עולה חדש שמגיע לארץ – אין לו איך לתקשר, הוא לא יודע מה קורה בארץ לכן אני חושב שזו לא רק החלטה, זה מעשה ציוני לחלוטין לדעת גם לקלוט אותם מבחינה תקשורתית, אקטואלית, ואני חושב שהחוק מאד חשוב ואני מקווה שהוא יעבור.

עומר טיאצאו: תודה על הרצון שלכם.

נילי רן כהן: אני לא אחזור על מה שאמרו אבל זה באמת חוק חברתי פר אקסלנס, אין פה שאלה.

נילי רן כהן: הנתונים מראים שהקהילה האתיופית הולכת ומתרחקת מהחברה הישראלית.

נילי רן כהן: יש יותר תחושת חוסר שייכות למדינה.

נילי רן כהן: זה אינטרס מובהק שלנו בחרה להעביר מסרים דרך המדיה הטלוויזיונית.

נילי רן כהן: תחשבו על הדבר הכי בסיסי – יום הזיכרון, יום השואה.

נילי רן כהן: איזה קשר יש לקהילה הזו אם כל השידורים הם בעברית?

נילי רן כהן: גם להם נפלו בנים במלחמות.

נילי רן כהן: זה אינטרס חיוני של כולנו שיהיה להם ערוץ עם תכנים שיחברו אותם למדינה, להיסטוריה, לציונות, דברים בסיסים כמו למשל ללכת לבנק או דברים שהקהילה המבוגרת פחות טובה בהם.

נילי רן כהן: הם דברים חיוניים.

עופר מרגלית: רק להבהיר – תמיכת הממשלה בקריאה הטרומית היתה בכפוף לתיאום הליכי החקיקה עם משרד האוצר ובהתאם למתווה שאושר- -

יריב לוין: לא נכון.

יריב לוין: לא נכון.

יריב לוין: אני מפנה אותך לפרוטוקול מליאת הכנסת.

יריב לוין: החוק הוצג במליאת הכנסת.

יריב לוין: הממשלה אפילו לא השיבה, וזה מה שקובע.

יריב לוין: זה המצב, צריך לומר את האמת.

יריב לוין: היו"ר כרמל שאמה: הוא מקריא מתוך - -

יריב לוין: הוא מקריא החלטה של ועדת שרים.

יריב לוין: אני יכול לומר שאני הודעתי מראש שאני לא מסכים לשום תנאי של תיאום – זה עבר בוועדת שרים, כשזה עבר בוועדת שרים חזרו אלי ואמרתי שאני לא מסכים לתאם שום דבר.

יריב לוין: אמרתי כי ידעתי לאן אני אגיע אם אסכים.

יריב לוין: ואז זה עבר והגיע למליאה, והממשלה החליטה לא להשיב, ולקבל את זה ללא שום מגבלת תאום.

יריב לוין: הדברים פשוטים וברורים.

ציון פיניאן: נעביר את זה בתחילה בקריאה ראשונה ולאחר מכן יהיו בוודאי - -

אתי בנדלר: את מה נעביר?

אתי בנדלר: בנוסח הנוכחי יש שאלות שצריך לענות עליהן, אי אפשר להתחמק מזה.

אתי בנדלר: אני עדיין לא מבינה על איזה סוג של ערוץ מדובר – אנחנו תכף נדבר על זה, האם מדובר על ערוץ מיוחד?

אתי בנדלר: ערוץ ייעודי?

אתי בנדלר: אני רק אומר לך במילה אחת – למשל, ערוץ ייעודי הוא ערוץ שיועבר במסגרת שידורי ה- DTT, אלה הערוצים הפתוחים לציבור, שניתן לקלוט אותם באמצעות ממיר, רכישה חד פעמית של ממיר, ואז אפשר לקלוט אותם גם אם אתה לא מנוי על הכבלים או על הלווין.

אתי בנדלר: אני שומעת שיש לכך דרישה מאד ברורה מצד נציגי הקהילה כאן.

אתי בנדלר: אבל מצד שני, כדי שערוץ מסוים יהיה ערוץ ייעודי יש הליכים שמתחייבים לפי החוק, ויש כללים מסוימים שחלים על הערוץ הייעודי, והערוץ הזה צריך בכלל להיבחר במכרז שמפרסמת המועצה.

אתי בנדלר: ולכן צריכים להבין בכלל על איזה סוג של שידורים אנחנו מדברים כאן.

יריב לוין: ,ערוץ ייעודי" היה שימוש בטרמינולוגיה לא נכונה.

יריב לוין: הכוונה היא לערוץ שיעמוד במגבלה של שידור רציף בשפה האתיופית לאורך שעות היום.

אתי בנדלר: אבל אז צריכים להבין שלא ניתן יהיה לקלוט אותו אלא אם אתה מנוי על הכבלים והלווין.

יריב לוין: זה המצב, אין ספק שהעניין הזה הוא בעייתי וראוי היה לתקן אותו, אבל אנחנו הרי לא נשנה את כל העולם ביום אחד, והמטרה שלנו היא קודם כל להציל את הקיים לפני שנגיע לארץ המובטחת.

יריב לוין: לכן, בשלב הזה, ומבלי להתעלם מההערות הנכונות ובכלל מהפלטפורמה, אנחנו לא רוצים כרגע לעשות מהפכה בעניין הזה.

ערן מרגלית: התמיכה של משרד האוצר היתה מתוך הכרה בצורך הזה ומתוך הבנה שיש הצדקה למצוא פתרון לבעיה וערוץ לקהילה האתיופית.

ערן מרגלית: אנחנו גם מוצאים כפי שניצן חן ציין – חורים בנוסח הנוכחי של ההחלטה, גם בהיבט של הסכום.

ערן מרגלית: ככל הידוע לי, לא היתה הסכמה על הסכום, אני לא מכיר הסכמה כזו.

ערן מרגלית: גם לגבי סעיף (ב) --

ציון פיניאן: הדבר היחיד שהיתה לגביו הסכמה זה 4.5 מיליון שקל.

ערן מרגלית: ככל הידוע לי – לא.

ערן מרגלית: אני מצטרף לדברים שנאמרו פה על ידי נציגים מהקהילה, שאני לא זוכר את שמם, על העניין שכיום, כפי שההצעה מנוסחת, בעצם תיתן תמיכה לערוץ שהיום הוא ערוץ בודד, שבשביל לקלוט אותו צריך לשלם 201 או מינימום לחברות הכבלים ובנוסף 16 שקלים בשביל לקנות את הערוץ.

ערן מרגלית: כשאתה מנסה לתמוך באוכלוסייה חלשה מכספי מדינה, אני חושב שזו לא הדרך.

ערן מרגלית: הדרך הנכונה יותר היא לפעול או בכיוון של להגדיר את הערוץ כערוץ ייעודי, ואז, במסגרת המכרז שייצא, במידה ויהיה צורך בסובסידיה, ואני מעריך שאכן יהיה צורך, כי זה ערוץ שכפי שאמרו, קשה לו להתקיים כלכלית, אז באמת תינתן הסובסידיה הזו, בעצם במכרז, בהליך מכרזי, שככה יבחרו ערוץ ייעודי, והוא באמת יוכל לעמוד בתנאי של שידור מעל 12 שעות לחודש.

ערן מרגלית: אלטרנטיבה שניה היא לחייב את הרשות השניה או את מועצת הכבלים והלווין לקבוע בחקיקה חובת רגולציה לזכיינים לשידורים בשפה האמהארית, ואז, בעצם, ניתן יהיה לתמוך בתמיכות שישודרו במסגרת הערוצים הקיימים.

ערן מרגלית: להעביר תמיכה לערוץ הקיים בלי שום פיקוח נוסף – אנחנו נתנגד להצעה כזו.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים להקראה.

ציון פיניאן: "הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים)(תיקון – השקעה בשידורים ובהפקות בשפה האמהרית), התשע"א-2011 הוספת סעיף 6לו1 בחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב-1982, אחרי סעיף 6לו יבוא: "השקעהבשידורים ובהקפות בשפה האמהארית 6לו1 (א) אוצר המדינה יקצה מדי שנה 4.5 מיליון שקלים חדשים (בסעיף זה – כספי תמיכה) לעידוד שידורים והפקות בשפה האמהארית עבור קהילת יוצאי אתיופיה בישראל (בסעיף זה – הקהילה), שיחולקו לפי הוראות סעיף זה".

דנה נויפלד: יש כל מיני דברים שצריך להשלים בחקיקה לקראת הקריאה השניה והשלישית, אנחנו נתייחס לזה אולי בהרחבה לגבי הסעיפים האחרים.

דנה נויפלד: עכשיו אני אומרת דברים שהם רק על פניו, כדי לשפר את הנוסח לקראת הקריאה השניה והשלישית?

דנה נויפלד: זה לא בא במקום כי יש כאן עוד דברים שצריך להסדיר אותם, שחסרים בתוך החוק הזה.

אתי בנדלר: תנו הערות ראשוניות שמתחייבות לצורך הכנת הצעת החוק לקריאה הראשונה, תודיעו באיזה נושאים אתם רוצים שנדון לאחר מכן, ככל שהוועדה תאשר את זה, אני אתייחס לכך בדברי ההסבר.

דנה נויפלד: בסדר.

דנה נויפלד: אז אם אפשר להתייחס לסעיף (א) אני מציע להוריד את המילים "עידוד שידורים" – הייתי אומרת "עידוד הפקות מקומיות" בשפה האמהארית, ולהגדיר מה זה הפקות מקומיות, שהפקה מקומית – שאלתי את ההגדרה מחוק הרשות השניה, ששם זה לצורך אחר, אבל ההגדרה: "מדובר בתכנית שרוב יוצריה, רוב מבצעיה, רוב הצוות הטכני הנדסי שנטל חלק בהפקתה ורוב צוות ההפקה הם תושבי ישראל מבני העדה האתיופית ..." אני מקווה שאני אומרת בסדר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: "כולל המנהלים" הייתי קובעת.

דנה נויפלד: "המתגוררים בדרך קבע, בעבור קהל יעד ראשוני ישראלי בשפה האמהארית, ולגבי רוב, בחוק הרשות השניה יש הגדרה למה זה "רוב".

דנה נויפלד: אנחנו נגדיר את זה בהתחלה כמו שם, אבל אפשר לדון בזה אחר כך, כמה צריך שיהיו כאשר מדברים על רוב.

דנה נויפלד: בהגדרה זה רוב - 75% לפחות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאחד הדברים שצריך לעגן בחוק זה שהמנהלים יהיו יוצאי אתיופיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי יש נטיה בדרך כלל, את יודעת - -

אתי בנדלר: אני חושבת שככל שמדובר בערוץ פרטי – אנחנו לא צריכים להכתיב להם מי יהיו המנהלים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה פרטי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את נותנת 4.5 מיליון שקל מהמדינה.

אתי בנדלר: זה עדיין ממשיך להיות ערוץ פרטי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם המכרז לערוץ 9 דרש מנכ"ל שיש לו קשר חזק לקהילה האתיופית.

קריאה: לפי הנוסח לא מדובר בכסף שעובר לערוץ אלא לחברות ההפקה.

אתי בנדלר: אני רוצה להבין את השינויים שאתם מבקשים, כדי שהוועדה תוכל להחליט אם לקבל אותם או לא.

אתי בנדלר: דבר ראשון – ההקצאה תהיה לעידוד הפקות מקומיות בשפה האמהרית, פלוס הגדרה מה זה הפקות מקומיות.

אתי בנדלר: דנה נויפלד: נכון.

אתי בנדלר: בסוף הסעיף יהיה: "לעניין סעיף זה – הנפקה מקומית.

אתי בנדלר: ..." כמו שהקראתי.

אתי בנדלר: אתי בנדלר: ומה בקשר להערתה של חברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ שמבקשת שגם המנהל יהיה בעל זיקה לעדה.

כרמל שאמה-הכהן: לא, זה לא חוק עידוד תעסוקה לבני העדה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רוצים הפקות ושידורים.

ציון פיניאן: חוק עידוד יצוג הולם כבר עבר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאתם טועים, אבל תעשו מה שאתם חושבים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה בעיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו מדברים על העברת - -

כרמל שאמה-הכהן: האם שיודע להוציא את ההפקות הטובות ביותר עבור העדה - -שיכול לנהל את זה הכי טוב.

כרמל שאמה-הכהן: מה המטרה של החוק?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו רוצים להעביר את הכסף לערוץ שמשדר לפחות 12 שעות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קריאה: זה בסעיף קטן (ב).

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עוד לא הגענו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתי בנדלר: מדובר על עידוד הפקות כרגע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הכסף יועבר לחברות הפקה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השידור של ההפקות האלה יהיו בערוץ מסוים שתיכף נשמע עליו - - - אבל קודם כל – הכסף לא יועבר בכלל לערוץ, בהתאם להצעה.

דנה נויפלד: ההגדרה כמו שקראת אותה – נועדה להבטיח שבאמת, ההפקה המקומית שלה אנחנו מקצים את הכסף, מי יהיה חלק ממנה.

דנה נויפלד: זאת אומרת, שהם יהיו בני העדה, וכו' וכו'.

אמנון רובינשטיין: היות והכסף לא עובר לערוץ, הוא עובר להפקות יהיה קשה מאד לכנסת לקבוע שמנהל חברת הפקה שתפיק את ההפקה יהיה - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא דיברתי על מנהל ההפקה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דיברתי על מי שמנהל את הערוץ.

קריאות: - - -

אתי בנדלר: אם כך אני חוזרת – סעיף קטן (א) בשינויים שיוכנסו בו, בהתאם למה שמתגבש כאן הם שהכסף יועבר לעידוד הפקות מקומיות בשפה האמהארית ותיווסף הגדרה להפקות מקומיות בהתאם לאמות המידה שהקריאה דנה נויפלד.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר גמור.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: נמשיך בהקראה.

לאה ורון: חבר הכנסת יריב לוין מצביע במקום אופיר אקוניס וחבר הכנסת ציון פיניאן – במקום דני דנון.

לאה ורון: וחברת הכנסת שמאלוב – ברקוביץ מצביעה במקום אלי אפללו.

ציון פיניאן: "אני ממשיך בקריאה: (ב) כספי התמיכה יחולקו על ידי המועצה לצורך שידורים והפקות בערוצים המשדרים בשפה האמהארית מחצית מזמן השידור שלהם לפחות, ובלבד שזמן השידורים כאמור לא יפחת מ-12 שעות ביום במשך שישה ימים בשבוע".

ניצן חן: להוריד את המילה "שידורים" ולהוסיף "מקומיות" אחרי "הפקות": "...

ניצן חן: לצורך הפקות מקומיות בערוצים".

יריב לוין: אני רוצה להציע, לאור הדיון שהיה כאן קודם – אני חושב ש-12 שעות ביום, צריך באיזושהי דרך להבהיר שאין הכוונה מ- 6 בערב עד 6 בבוקר, או כל מיני פטנטים כאלה, של 12 בלילה עד 12 בצהריים, או כל מיני סידורים כאלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מה אתה רוצה?

יריב לוין: אני חושב שצריך להיות איזשהו דגש שבשעות שהן שעות הפריים טיים - -

אתי בנדלר: בשעות צפיית שיא.

אתי בנדלר: זה מונח שמקובל.

יריב לוין: זה מצוין.

יריב לוין: אז אני חושב שכדאי שזה ימצא את ביטויו כדי שאנחנו - -

דנה נויפלד: המילה "שידור" לא צריכה להיות בסעיף הזה, אחרת זה לא מסתדר מבחינה לוגית.

דנה נויפלד: "שידור הפקות מקומות".

דנה נויפלד: בסעיף קטן (ב): "כספי התמיכה יחולקו לצורך שידור הפקות מקומיות בערוצים".

אתי בנדלר: "...

אתי בנדלר: בערוצים המשודרים בשפה האמהרית, מחצית מזמן השידור שלהם לפחות, ובלבד שזמן השידורים כאמור לא יפחת מ-12 שעות, שש מהן לפחות בשעות צפית שיא, במשך שישה ימים בשבוע" ערוצים המשדרים בשפה אמהרית – אני רוצה לדבר על כך ששפת הדיבור באותם שידורים – אנחנו מדברים.

אתי בנדלר: לא בדיבוב ולא בתרגום.

יריב לוין: כן.

יריב לוין: ברור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להעיר הערה לגבי השעות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שעות השיא בפריים טיים זה 19:00 עד 23:00.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אנחנו מדברים פה על אוכלוסייה שיושבת בבית אז יהיה לא נכון להעביר להם את השידורים בבוקר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה למה צריך להיות 12 שעות ולא, נניח, 16.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ברגע שאתה עושה 16 שעות שידורים אז אתה סוגר מ-7 בבוקר- -

דנה נויפלד: אבל אז זה מחייב אותם לשדר 16 שעות.

ניצן חן: השידורים הם 24 שעות רק שידור ראשוני זה 12 שעות.

ניצן חן: הערוץ הזה משדר 24 שעות ביממה.

קריאות: - -

אתי בנדלר: זה יכול להיות בסופו של דבר הערוץ הקיים היום אבל - -

ניצן חן: כשאת אומרת שזמן השידורים לא יפחת מ 12 שעות הכוונה היא לא שאחרי 12 שעות הוא סוגר והולך הביתה.

ניצן חן: הכוונה היא – 24 שעות זה שעות שידור ראשוני.

ניצן חן: הוא יכול - -

קריאות: - - -

ניצן חן: הרי כל ערוץ בכבלים ובלווין לא מחשיך מסך.

ניצן חן: הוא משדר 24 שעות.

אתי בנדלר: יכול להיות שיקום מחר ערוץ משותף לערוץ בשפה האמהרית וערוץ בשפה נוספת, ויחלקו את שעות השידור ביניהם, אינני יודעת.

קריאות: - -

אתי בנדלר: אבל למה לסגור את הדלת בפני אפשרות, לצורך העניין, נניח, שהערוץ הזה, כדי להתחזק, יחליט שמשדרים 24 שעות ביממה, אבל מחלקים את שעות השידור בין שעות בשפה האמהרית לבין שעות בשפה נוספת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה נוספת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ערבית?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רוסית.

אתי בנדלר: אני לא יודעת, אני לא רוצה לסגור את הדלת בפני יוזמות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה כוונה מאד טובה והדבר הזה יכול לפגוע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מציעה להאריך את שעות השידור – לא פחות מיותר שעות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם כבר מתכוונים לאמהרית למה מעבירים פה עוד שפה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה.

ציון פיניאן: אם זה יהיה 16 שעות ההצעה הופכת להצעה תקציבית?

ציון פיניאן: זו הגדלה של שעות שידור.

אתי בנדלר: העבירו לי פתק – נניח שבאותו ערוץ שידור יחליטו לחלק את שעות השידור בין אמהרית לבין שעות שידור בעברית קלה, כדי שילמדו את השפה.

אתי בנדלר: למה לסגור יוזמות?

אברהם נגוסה: או תכניות בעברית לצעירים.

טל רוזנפלד: אנחנו רק חושבים שנדרשת עוד חשיבה על מנגנון חלוקת הכספים – האם צריך לחול עליו הנוהל שנקבע לפי סעיף 3(א) לחוק יסודות התקציב על חלוקת כספי תמיכות - - תשב הוועדה שמחלקת, לפי איזה קריטריונים – אלה דברים שעוד דורשים חשיבה לדעתנו.

אתי בנדלר: אני מציעה שנשאיר את זה כהערה לדברי ההסבר ונכתוב שבעת הכנת הצעת החוק לקריאה השניה והשלישית תדון הוועדה בדרכי החלוקה, מנגנון החלוקה, והפיקוח.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה, למשל, אם זה ערוץ קיים או – כרגע האוכלוסייה משלמת 16 שקל לחודש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, הקטע - - לא משנה איזה ערוץ, שיש לו פלטפורמה משודרת, הוא יעבור פעם ל- DTT.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מישהו חשב על זה?

כרמל שאמה-הכהן: זה חוק אחר.

אתי בנדלר: אם כך – בסעיף קטן (ב) – "כספי התמיכה יחולקו על ידי המועצה לצורך – הפקות מקומיות.

אתי בנדלר: ..." אנחנו נבהיר בנוסח שמדובר בשפת הערוץ ולא בדיבוב ולא בכתוביות, וההמשך – כפי שכתוב.

אתי בנדלר: ו"...

אתי בנדלר: בלבד שזמן השידורים לא תפחת י 16 שעות ביום, 6 מהן לפחות בשעות צפיית שיא".

יריב לוין: אבל זה יהיה צריך לחול על 5 ימים כי יכול להיות שבימי שישי שעת צפיית השיא הן דווקא בשעות שאחרי כניסת השבת, ואני לא בטוח - -

כרמל שאמה-הכהן: אם הערוץ ישדר בשעות נורמליות במהלך השבוע - -

יריב לוין: אני אומר מבחינה טכנית – שלא נעשה משהו שאחרך כך יכניס אותם למבוי סתום שכאשר הם יבואו - -

ניצן חן: אני מציע לא להיכנס לעניין של צפיית שיא או לא, לאפשר - - לא משנה איזה ערוץ זה יהיה, את הגמישות הפרוגרמטית, כי באמת, ההערה של חברת הכנסת ברקוביץ נכונה, לפעמים 2 בצהריים זה גם סוג של פריים טיים, וכמעט אין באף ערוץ מגבלה בחוק - -

כרמל שאמה-הכהן: אז אולי נכניס בשיקולי החלוקה את פריסת השעות - -אתם תשקלו.

אברהם נגוסה: אפשר לתת הערה בעניין?

אברהם נגוסה: אם זה לא יהיה מעוגן בחוק - -

יריב לוין: לא, זה ייכנס לקריטריונים של חלוקת הכספים.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, אנחנו אנחנו מצביעים על (ב), עם השינויים.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד? מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: תודה, אושר פה אחד.

ציון פיניאן: "(ג) בבואה לחלק את כספי התמיכה, תביא המועצה בחשבון במסגרת שיקוליה, את התאמתם של השידורים וההפקות לאחת או יותר מהמטרות הבאות: מתן אפשרות לבני הקהילה לבטא את רחשי הקהילה, את תרבותם ואת מסורותיהם.

ציון פיניאן: הבלטת הישגיהם של בני הקהילה בתוך הקהילה וכלפי החברה הישראלית כולה.

ציון פיניאן: הספקת מידע רלוונטי בכל הנוגע להתנהלות במציאות הישראלית, לרבות כלפי משרדי הממשלה והמוסדות המטפלים בקהילה.

ציון פיניאן: הצגת המציאות הישראלית על מנת לסייע בקליטתם של בני הקהילה בחברה הישראלית.

ציון פיניאן: הכרת ההיסטוריה, התרבות ואורח החיים בישראל.

ציון פיניאן: הצגת המתרחש בארץ המוצא של בני הקהילה.

ציון פיניאן: "

כרמל שאמה-הכהן: הערות?

דנה נויפלד: אני חושבת שלגבי (6), כיוון שאנחנו בכל זאת נותנים את התקציב הזה בשביל הפקות מקומיות, האם נדרש באמת סעיף (6) – הצעת המתרחש בארץ המוצא של בני הקהילה.

דנה נויפלד: זה לא מונע מהם לשדר ראת השידורים האלה, אבל התמיכה לא נועדה לצורך זה, נראה לי.

כרמל שאמה-הכהן: מסכים אתך, ירד.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שבמקום זה נכניס שהשיקול יהיה פריסת שעות השידור בשפה האמהרית.

עומר טיאצאו: שהחדשות תהיינה אקטואליות לאותו יום.

עומר טיאצאו: זה מאד חשוב, הדבר הזה.

עומר טיאצאו: יש ערוצים שמדווחים על דברים שקרו לפני חודש כאילו שזה קרה היום.

עומר טיאצאו: שיהיו חדשות של היום.

לאה ורון: קודם כל צריך לעגן את זה שיהיו חדשות.

לאה ורון: אתם עושים חדשות היום?

אמנון רובינשטיין: כן, אבל אין לנו מספיק כסף לעשות מהדורה יומית.

יריב לוין: את זה צריך להשאיר מול המועצה.

יריב לוין: אם הם, בתוך הצגת המציאות, -- וכן הלאה.

דנה נויפלד: הדבר היחיד שמטריד אותי הוא עצם העובדה שבדברי ההסבר מדברים על הערוץ הישראלי האתיופי, על הערוץ הספציפי.

דנה נויפלד: המנגנון שהוועדה יוצרת פה מאפשרת לא רק לערוץ הזה, אלא כל ערוץ שיקום.

אתי בנדלר: אני מזכירה לך שבמקרה הטוב, דברי ההסבר בהצעת חוק פרטית, כפי שהונחה, משמשים ככלי עזר לניסוח דברי ההסבר ברשומות, לא מעבר לזה.

דנה נויפלד: לקחתי בחזרה את ההערה שלי.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על סעיף (ג) עם השינויים – מחקנו את זה סעיף (6) המקורי, הוספנו במקומו סעיף חדש.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק אושרה לקריאה ראשונה.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לעדכן את כולכם.

כרמל שאמה-הכהן: במסגרת הרפורמה ברשות השידור הוועדה הכניסה ואישרה הצעה שלי לייחד 1,6 מיליון שקל לשידורים בשפה האמהרית ברשות השידור.

כרמל שאמה-הכהן: אז אנחנו אתכם.

עומר טאיאצו: מבטלים את האגרה, 17 שקל, שלוקחים?

כרמל שאמה-הכהן: זה לא בחוק הזה.

כרמל שאמה-הכהן: שבו עם האוצר.

לאה ורון: נציג האוצר, אתה רוצה להתייחס?

אתי בנדלר: לפני כן – אמרתם בתחילת הישיבה שיש נושאים נוספים שתרצו שנתייחס אליהם בדברי ההסבר, מעבר למה שנאמר כבר – יש נושאים נוספים?

אתי בנדלר: כי אם כן, אם זה שאלות עקרוניות שאתם מבקשים שהוועדה תדון בהם אחרי הקריאה הראשונה, ויש חשש שמישהו יטען נושא חדש – ראוי שהדברים ייכתבו בדברי ההסבר, כדי שלא ניתן יהיה להעלות את הטענה הזו.

דנה נויפלד: קודם כל, אני לא חושבת שנטען נושא חדש אם זה נושא שאנחנו נעלה אותו, אבל - -

אתי בנדלר: אבל את יודעת שיש גורמים נוספים.

דנה נויפלד: אבל את פנית לממשלה.

דנה נויפלד: מבחינתנו, אם יהיה מדובר שם שמנגנון החלוקה וההקצאה של הכספים - -

לאה ורון: האם נציג האוצר רוצה להתייחס?

עופר מרגלית: התייחסתי.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, הישיבה נעולה.

כרמל שאמה-הכהן: נעביר את זה לקריאה ראשונה ונקווה שנסיים את זה עוד בכנסת הזה.