ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 401, 2011-06-05 00:00

דוד רותם: צהריים טובים.

דוד רותם: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה חוק ומשפט.

דוד רותם: על סדר-היום: מעקב אחר יישום חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה-נתוני תקשורת).

דוד רותם: משרד התקשורת, מה עשיתם בנושא התשלום?

אסף כהן: כפי שעדכנתי בפעם הקודמת שהיינו פה לפני מעל לשנה, הדרך הנכונה לטעמנו וגם לטעמן של החברות ושל המשטרה שהיא הגוף העיקרי, היא להגדיר חבילות של שירותים ולהגיע להסכמה עם החברות הגדולות לגבי תכולת השירותים ועלותם.

אסף כהן: המשא ומתן הזה נמשך הרבה מאוד זמן.

אסף כהן: אנחנו מנסים לעזור בו ככל יכולתנו.

דוד רותם: אתם לא צריכים לעזור, אתם צריכים לקבוע.

אסף כהן: תכף נשמע מהמשטרה איפה זה עומד.

אסף כהן: לדעתי זה כבר עומד בסוף.

אסף כהן: ההסכמות שהגיעו אליהן מבטאות חיסכון מאוד מאוד משמעותי לגורמי האכיפה, לעומת מה ששילמו עד היום.

אסף כהן: לגבי שאלתך, הדרך לקבוע תעריף פר שירות היא דרך לא נכונה על דעת כולם, דהיינו, לדעתנו, לדעת המשטרה ולדעת כל הנוגעים בדבר ולכן הלכנו בדרך שבה הלכנו.

אסף כהן: אנחנו כן עובדים על טיוטת תקנות שתגדיר בעצם שני מסלולים.

אסף כהן: מסלול אחד זה להגיע להסכמה עם החברות, כשחלק גדול מהבעיה כנראה כבר מאחורינו.

אסף כהן: החלק השני של התקנות יאמר שאם לא יגיעו להסכמות תהיה איזו מתכונת שבה תיקבע העלות על בסיס עלויות נמנעות.

אסף כהן: כרגע זה המצב.

דוד רותם: משטרת ישראל, אתם יכולים להגיד לי כמה כסף שילמתם בשנה האחרונה ב-2010?

גבי סיסו: מספטמבר אנחנו משלמים באופן שונה.

גבי סיסו: במסגרת ועדת מחליטים אנחנו משלמים את ההוצאות שאנחנו סבורים שצריך לשלם אותן, בעיקר אלה שמושתתות על כוח אדם, עד שייכנסו התקנות לתוקף.

גבי סיסו: הם מבטאים, פחות או יותר, את סדר הגודל של כוח אדם פלוס תקורות.

גבי סיסו: זה מקובל, מסוכם ומתואם עם החברות.

גבי סיסו: עד ספטמבר שילמנו פחות או יותר את אותם סכומים ששולמו במהלך השנים שקדמו.

דוד רותם: כמה כסף?

גבי סיסו: סדר גודל של בערך 16 מיליון שקלים לשנה.

דוד רותם: ומספטמבר כמה אתם משלמים לחודש?

גבי סיסו: אני לא יכול להגיד לך מספרים מדויקים כיוון שאנחנו עדיין בשלבים של התחשבנות מול החברות.

גבי סיסו: אני מניח שזה יעמוד בסך-הכול הכללי בסביבות 8-9 מיליון שקלים לשנה.

דוד רותם: זאת אומרת שהחיסכון הוא משהו כמו 8 מיליון שקלים.

גבי סיסו: נכון, ואפילו יותר.

דוד רותם: משרד התקשורת ימשכו את זה עוד שנה.

דוד רותם: למדינת ישראל אין לה שום בעיה.

דוד רותם: את ה-8 מיליון שקל האלה אפשר היה לגייס – כמה שוטרים שווים 8 מיליון שקלים לשנה?

גבי סיסו: 220,000 שקלים עולה שוטר.

דוד רותם: לא רע.

דוד רותם: אני שמח שאתם אומרים את זה מסיבה אחת פשוטה.

דוד רותם: אני רוצה שיהיה רשום בפרוטוקול איך מדינת ישראל לא פועלת ומבזבזת כספים.

דוד רותם: אחר-כך יבואו עם בעיות תקציביות שאין כסף לגייס ליחידת הפיקוח במלחמה בעברייני מין, אין כסף לזה ואין כסף לזה.

דוד רותם: אבל תשלמו לחברות התקשורת, למה לא? זה בסדר.

נעמה מנחמי: כרגע הסכומים עומדים על סביבות ה-8 מיליון שקלים לשנה, בהתחשב בעובדה שזה מספטמבר.

גבי סיסו: אנחנו מעריכים שאם התקנות ימומשו באופן שכרגע גיבשנו את הסיכומים לגביהם, אנחנו נשארים סביב ה-8 מיליון שקלים לשנה.

גבי סיסו: אני נזהר כשאני אומר 8 מיליון כי זה יכול להיות קצת פחות או קצת יותר.

גבי סיסו: אבל, זה עדיין חיסכון משמעותי.

נעמה מנחמי: האם הכוונה היא לכל הגופים?

גבי סיסו: לא, רק המשטרה.

גבי סיסו: כמובן שזה חל באופן כמעט אוטומטי על שאר הגופים.

גבי סיסו: זאת אומרת, הסיכומים כשלעצמם - - -

שמואל כהן: אבל אנחנו לא שותפים.

דוד רותם: מי זה אנחנו?

שמואל כהן: רשות המיסים לצורך הדיווחים.

שמואל כהן: אנחנו לא שותפים, אף אחד לא משתף אותנו.

דוד רותם: לרשות המיסים יש הרבה כסף, היא גובה הרבה מיסים, אז שתשלם.

נעמה מנחמי: מה הכוונה מבחינת האופן שבו הולכים להיות משולמים התשלומים להבא?

נעמה מנחמי: האם זה הולך להיות סל שירותים?

נעמה מנחמי: איך זה הולך לעבוד?

גבי סיסו: את שואלת לגבי הממשק לגבי הרשויות או ש את שואלת בכלל איך משטרת ישראל אמורה לשלם את הכסף לחברות?

נעמה מנחמי: מה הצפי כרגע מבחינת איך נראה הסיכום?

אסף כהן: איך ייראו התקנות בעצם.

גבי סיסו: זה ההסדר.

ענת סיגל: אסף התחיל להגיד שהתקנות מתייחסות לשני מסלולי תשלום.

ענת סיגל: אחד זה מסלול שבו אנחנו, על בסיס המשא ומתן שניהלנו עם החברות, הגענו לאיזו נוסחת תשלום שאנחנו מכירים בתשלום לחברות התקשורת.

ענת סיגל: אנחנו סבורים שמרבית ועיקר התשומות שנדרשות חברות התקשורת ליישם לצורך העברת הנתונים זה כוח אדם.

ענת סיגל: כל זה יחד עם הכרה מסוימת של אחוז מסוים של תקורות שנלוות לצורך הספקת הנתונים האלה.

ענת סיגל: אנחנו מגדירים את הנוסחה הזאת.

ענת סיגל: אנחנו מנסים על בסיס מה שניהלנו במשא ומתן עם החברות העיקריות להגיע לאיזו משוואה נכונה שאותה נחיל על אותן החברות שאיתן לא ניהלנו משא ומתן.

ענת סיגל: יחד עם זאת, מאחר וזה נראה כאילו שזה חד צדדי, עדיין תישאר הזכות לכל חברת תקשורת לפנות אל המשטרה על-מנת לשכנע שיתכן שיש איזה שהן הוצאות נוספות שאנחנו לא כללנו, כי אנחנו לא מכירים אולי את הטכנולוגיה הספציפית של אותה חברה.

ענת סיגל: על בסיס זה, בהנחה שישכנעו אותנו, נוכל לשלם תוספת מסוימת.

נעמה מנחמי: האם יהיה לכם איזו עלות פר בקשה?

ענת סיגל: לא.

ענת סיגל: בסופו של יום התחשיב נגזר מכמויות של חבילת שירותים שאותו עובד בכוח אדם, בצוות החברות, יועסק.

נעמה מנחמי: זאת אומרת שלא יהיה לכם שום אינטרס לא לבקש סתם בקשות.

ענת סיגל: האינטרס שלנו הוא על בסיס החוק.

ענת סיגל: החוק מגדיר לנו את הצורך שלנו למתי אנחנו מבקשים נתוני תקשורת ומתי לא.

גבי סיסו: יותר בקשות זה יותר כוח אדם וזה יותר תשלומים, זה לא נכון.

נעמה מנחמי: באופן מאוד עקיף יחסית.

גבי סיסו: למה עקיף?

דוד רותם: סעיף 14 לחוק שמחייב אתכם לדווח הוא הוראת שעה.

דוד רותם: יש לי הרגשה שאני הולך להפוך אותו להוראה קבועה.

דוד רותם: ככל שלא מפקחים עליכם, החגיגה הולכת וגדלה.

ענת סיגל: אנחנו חושבים שאנחנו נמצאים בישורת האחרונה ביחס לכל ההתנהלות עם המשא ומתן מול החברות.

ענת סיגל: צריך להבין שזה משא ומתן מאוד ארוך.

דוד רותם: מתי החוק הזה חוקק?

ענת סיגל: ביוני 2008.

דוד רותם: היום אנחנו נמצאים לאחר 3 שנים.

דוד רותם: כמה כסף זה עלה למדינה?

ענת סיגל: אין לנו את הסכומים המדויקים אבל, עוד פעם, נעשה מהלך מאוד מאוד חשוב מבחינתי, שאנחנו מאוד מעריכים את הכנסת בעניין הזה, את החלטת הממשלה - - -

דוד רותם: לא, אתם מעריכים את הממשלה, אל תעריכו את הכנסת.

ענת סיגל: אנחנו מאוד מעריכים ואנחנו עכשיו נמצאים בתוך תקופת ביניים.

ענת סיגל: אנחנו כבר לא משלמים על בסיס המחירונים שהחברות העבירו לנו.

ענת סיגל: אנחנו כן מקווים שאחרי כל התשומות שהשקענו בניסיון להגיע למשא ומתן, אנחנו בישורת האחרונה.

ענת סיגל: יש כבר טיוטה על שולחנו של משרד התקשורת.

ענת סיגל: אנחנו מקווים מאוד שזה לקראת סיום.

דוד רותם: מתי?

דוד רותם: אתם יכולים להעריך?

דוד רותם: משרד התקשורת, אתם יכולים להעריך מתי זה ייגמר?

אסף כהן: אני מניח שאנחנו נפרסם את התקנות תוך חודש.

אסף כהן: לגבי ההגעה להסכמים בין המשטרה לבין חברות התקשורת, אנחנו רק יכולים לקוות שזה יהיה שלשום בבוקר.

אסף כהן: התקנות מאפשרות מסלול של הסכמות.

דוד רותם: כל זמן שאין הסכמות, אז יש לכם שם הוראות - - -

אסף כהן: תהיה אולי איזו מתכונת שבה יקבע התשלום.

אסף כהן: אבל, אנחנו חושבים שמכיוון שמתנהל משא ומתן זמן ארוך מאוד ויש כבר הגנות, במרבית המקרים בעצם לא יהיה צורך ללכת למסלול הזה בתקנות אלא יהיו הסכמות בין המשטרה לבין חברות התקשורת הגדולות.

דוד רותם: עכשיו בואו נדבר על מה שנעשה במשך הזמן.

נעמה מנחמי: עוד משהו כללי יותר.

נעמה מנחמי: היו מחלוקות בנושא של ה-IMSI ותיאור הסטאטוס.

ענת סיגל: אנחנו רוצים לבשר שהוקם מאגר הבעלויות במשטרה, בהתאם לסעיף 6.

ענת סיגל: אני מדברת על מאגר הבעלויות ולא על מאגר הנכיונות.

ענת סיגל: בשלב הזה יש לנו את מאגר הבעלויות.

ענת סיגל: מורשי הגישה למאגר הוסמכו על-ידי ראש אח"ם בהתאם לתקנות.

נעמה מנחמי: כמה אנשים הוסמכו?

ענת סיגל: לי אין את הנתונים, כמה עשרות של שוטרים.

ענת סיגל: יש כל מיני רמות של שוטרים, יש הבחנות בין סוגי נתונים כאלה ואחרים.

ענת סיגל: אפשר לראות את זה בתקנות.

ענת סיגל: עבדנו על-פי המודל שהותווה לנו בתקנות.

ענת סיגל: זאת החלוקה שקיימת במאגר.

ענת סיגל: אנחנו בעיצומו של הליך הרישום של המאגר אצל רשם המאגרים.

ענת סיגל: אנחנו גם נערכים לקראת הבקרה הראשונה של המאגר בהתאם לתקנות.

ענת סיגל: יש לנו עוד קצת בעיות עדכון.

ענת סיגל: העדכון שלנו לא נעשה מידי לילה אבל אנחנו עכשיו בשלב של התגברות גם על הדברים האלה.

ענת סיגל: המאגר לא נותן מענה לשאר הרשויות החוקרות, הן עדיין לא הסדירו את התקנות שלהן לפי סעיף 8.

ענת סיגל: אנחנו נוכל לתת להם נתונים באמצעי מכוון רק לאחר שהם יתקינו תקנות.

ענת סיגל: לא ראיתי שיש תקנות.

דוד רותם: בזמנו אמרתם שימונה קצין ביקורת ארצית.

דוד רותם: האם הוא מונה?

ענת סיגל: כן.

דוד רותם: באיזו דרגה?

ענת סיגל: קודם כל יש מנהל מאגר למאגר עצמו בהתאם לתקנות.

ענת סיגל: המפכ"ל הסמיך פונקציה לשמש כמנהל המאגר.

דוד רותם: מי מפקח על כל הפניות לחברות התקשורת, עזבי אותי מהמאגר?

דוד רותם: יש מישהו שמפקח על זה?

גדי סיסו: יש ענף בתוך המחלקה שמטפל בתחום של מחקרי תקשורת.

גדי סיסו: אנחנו מתייחסים כרגע אל מאגר המנויים ומאגר האנטנות.

גדי סיסו: ענת התייחסה למאגר המנויים.

גדי סיסו: אגב, השימוש של המורשים מתחלק לפי רמות שימוש.

גדי סיסו: לא לכל מורשה שימוש מותר לו לעשות את כל הפעולה על כל המאגר.

גדי סיסו: בעוד שאת מאגר הבעלויות השלמנו, כפי שדיווחה כרגע ענת, את מאגר האנטנות טרם השלמנו.

גדי סיסו: הנושא הוא קצת יותר מורכב מבחינה טכנולוגית ואנחנו אמורים להשלים אותו עד סוף השנה.

גדי סיסו: לגבי עניין של פיקוח ובקרה.

גדי סיסו: בתוך המחלקה יש פונקציה של קצין פיקוח ובקרה שאחראי על כל הבקרה ברמה הארצית ולמעשה מתנהלת בקרה בשלוש רמות: גם ברמה של המחלקה וגם ברמה מחוזית.

גדי סיסו: זאת מלבד הדיווחים שאנחנו נדרשים לדווח עליהם על-פי חוק.

דוד רותם: אני רוצה לדעת שכשהולכים לבקש בקשה לבית משפט מי מפקח על הדברים האלה?

גדי סיסו: על כל בקשה של קצין משטרה שמגיע לבית משפט להחתים אותה, יש חתימה של קצין מורשה שבדק את הבקשה ואישר אותה.

דוד רותם: האם יש מישהו שמפקח על כל הקצינים?

גדי סיסו: יש קצין מחקר תקשורת מחוזי, שנמצא בכל מחוז והוא למעשה אמור לבצע את הבקרה הראשונה.

גדי סיסו: מעליו יש את הבקרה הארצית שמתבצעת לכל מחוז בנפרד.

נעמה מנחמי: יוצאים דוחות לגבי זה?

גדי סיסו: בוודאי.

נעמה מנחמי: אנחנו יכולים לראות את הדוחות האלה?

גדי סיסו: עכשיו לא אבל אפשר לתת לכם דוגמה לבקרה כזאת.

ענת סיגל: הבקרות האלה כוללות גם שיטות ואמצעים וגם מספרי טלפון לכן קצת קשה לתת את הבקרה כמו שהיא.

ענת סיגל: אנחנו נסמך להעביר איזו פרפראזה לגבי המודל הזה של הבקרות.

ענת סיגל: יש לנו שלושה סוגי בקרות.

ענת סיגל: בקרה אחת היא של קצין המחלק הארצי לכלל קציני התקשורת המחוזיים; בקרות של קצין מחקרי תקשורת הארצית לגבי כל הקצינים המוסמכים לאשר בקשות לפי סעיף 4, שזה ההיתרים הדחופים; בקרה נוספת שעורך קציני מחקרי תקשורת מחוזי על היחידות הפרוסות שלו במחוז שלו.

גדי סיסו: אגב, כל המורשים, כולל הטוענים, אלה אנשים שעוברים הדרכות תוך תפקידיות בתוך המחוז על-ידי הגורמים המקצועיים שאחראים על התחום הזה.

דוד רותם: אין לי ספק.

דוד רותם: כמה בקשות להאזנות הגשתם השנה?

נעמה מנחמי: אנחנו מדברים על 2009 ו-2010.

ענת סיגל: ממה שאנחנו רואים, יש עלייה של כמות הבקשות שהצגנו מהדיווח הראשון.

ענת סיגל: יש עליה בערך של 50%.

דוד רותם: למה?

ענת סיגל: אנחנו חושבים שהסבר אפשרי לנתונים האלה נעוץ בעובדה שבשנה הראשונה לתחולת החוק הוקמה מחלקת הסיגנט.

ענת סיגל: עשינו הליך הטמעה מאוד מאוד גדול במערך הפרוס ביחידות.

ענת סיגל: העלינו את התודעה של החוקרים לשימוש בכלי הזה.

ענת סיגל: סך הכול צריך להבין שזה עוד כלי איסוף מיני רבים בתיק חקירה.

ענת סיגל: יש אפשרות להוציא צווי המצאה, יש אפשרות להוציא צווי חיפוש.

ענת סיגל: צו קבלת נתוני תקשורת זה עוד ערוץ חקירתי אחד.

ענת סיגל: הגברת התודעה ביכולת לממש איסוף ראיות דרך הכלי הזה פשוט הלך וגבר.

ענת סיגל: אנחנו חושבים שהגידול הזה משקף צורך חקירתי אמיתי.

ענת סיגל: כפי שאתם מבינים, הליך הוצאת הצו הזה הוא לא קל, הוא מורכב, הוא עובר מדרג של אישורים.

ענת סיגל: אם בצו חיפוש רגיל חוקר בדרגה זוטרה חותם על הצו, פה הוא צריך ללכת ולשכנע קצין מורשה.

ענת סיגל: הוא צריך לעבור את קצין מחקר התקשורת, להתייעץ איתו איזה סוג נתון תקשורת כדאי לקבל כדי להיות אפקטיביים.

ענת סיגל: כל התהליך הזה הוא תהליך ארוך.

ענת סיגל: גם יש את האישור התקציבי.

ענת סיגל: אחר-כך הנגשת החומרים מחברת התקשורת.

ענת סיגל: חוקרים לא יפעלו לממש צווים כאלה אם הכלי הזה באמת לא היה חיוני ואפקטיבי ובאמת היה מצליח להוכיח חיוניות.

ענת סיגל: זאת דעתנו.

גדי סיסו: אני רוצה להתייחס למגמת הגידול בשנה השנייה והשלישית למימוש החוק שתשקף בצורה יותר נאמנה את השימוש האמיתי בנתונים.

גדי סיסו: אני יכול להגיד לך שבדקנו את עצמנו במשך חצי שנה בשנת העבודה 2011 כדי לראות אם המגמה משתקפת באחוז הגידול כפי שהיא משתקפת ב-2008 או שאנחנו שומרים על יציבות לשנת העבודה 2009.

גדי סיסו: אכן ישנה מגמה של יציבות בנתונים.

גדי סיסו: זאת אומרת, הנתונים של 2011 הם פחות או יותר משקפים את אותם היקפי שימוש שאנחנו ב-2010.

דוד רותם: אתה יכול להגיד על איזה סוגי עבירות אתם מבקשים?

גדי סיסו: בוודאי, אבל עוד משפט, ברשותך.

גדי סיסו: אני יכול להגיד לך גם שבמסגרת המימוש של ההוצאות הסבירות, קבענו חבילות שירותים שמבססת את השימוש ב-2009, מה שמעיד בהכרח על-כך שזה ההיקף פחות או יותר של השירותים, שאנחנו מאמינים שנעשה איתו שימוש.

גדי סיסו: אם נגדל בו נידרש לאיזה מנגנון קיזוז.

גדי סיסו: אלה פחות או יותר ההיקפים.

דוד רותם: זה שיש לכם הרבה כסף כבר גיליתי, אז אין לכם בעיה.

ענת סיגל: רציתי להתייחס לפילוח בין עבירות העוון והפשע.

דוד רותם: לא קיבלתי את זה.

ענת סיגל: אנחנו ציינו את זה בדיווח.

ענת סיגל: כתבנו את זה בסעיף 4 לדוח.

ענת סיגל: הפילוח מצביע על זה שהמשטרה עושה שימוש, מכלל הבקשות, ב-71% מתוכן זה לגבי עבירות פשע.

דוד רותם: בדיווח הקודם ביקשתי - - -

ענת סיגל: יש טבלה מצורפת.

ענת סיגל: יש פילוח של עבירות.

דוד רותם: אני רוצה לשאול כמה שאלות.

דוד רותם: אני רואה שעל גניבות חקלאיות יש 84 פניות.

ענת סיגל: עבירה חקלאית זאת עבירת פשע, 4 שנות מאסר.

דוד רותם: כן, אין שום בעיה.

דוד רותם: תגידו לי כמה כתבי אישום הוגשו בסעיף הזה?

גדי סיסו: צריך לבדוק.

דוד רותם: אני מבקש שתרשמו לכם כי אני רוצה את הנתונים האלה.

דוד רותם: גניבה מרכב או פירוק רכב, גניבת רכב.

גדי סיסו: אל תקלו ראש בעבירות מהסוג של - - -

דוד רותם: אני לא מקל ראש.

דוד רותם: אתם מקלים ראש כי אתם מגישים פה בקשות ואני רוצה לדעת כמה כתבי אישום אתם הגשתם בגין זה.

דוד רותם: זה שיש לכם נתונים, אבל אתם לא עושים איתם כלום ולא מגישים כתבי אישום, אני רוצה גם לדעת.

דוד רותם: מה זאת הטרדה?

גדי סיסו: יש סעיף של הטרדה באמצעות מכשיר "בזק".

גדי סיסו: זה קיים בחוק התקשורת.

דוד רותם: את זה ראיתי לחוד.

ענת סיגל: אלה הטרדות טלפוניות, שהן באמת עבירות העוון הכי קלאסיות לתחקור בנתוני תקשורת.

דוד רותם: תרשמי לך שאני רוצה לדעת כמה כתבי אישום הוגשו בגין הטרדה טלפונית בתקופה הזאת.

גדי סיסו: באופן כללי, צריך להשוות את זה לנתונים הכלליים של עבירות.

גדי סיסו: אם יש לנו 400,000 עבירות בשנה ו-170,000 תיקים גלויים ומתוכם 60,000-70,000 כתבי אישום, זאת פחות או יותר הסטטיסטיקה.

גדי סיסו: אני מדבר על עבירות באופן כללי.

גדי סיסו: אין סיבה להניח שבעבירות האלה יהיו יותר, אלא לפעמים אפילו פחות כי התיק יכול להיסגר מחוסר עניין.

דוד רותם: זה בדיוק העניין אבל אם אתם כבר נכנסתם לפלאפון שלי ואתם עוקבים אחרי ואתם יודעים איפה הייתי, אז אני רוצה שזה יהיה במקרים שאתם באמת מגישים אחר-כך כתב אישום.

גדי סיסו: קשה לדעת מה תהיה התוצאה אחר-כך.

דוד רותם: בוודאי שקשה לדעת מה התוצאה.

דוד רותם: הבעיה היא שאני רוצה שתהיו זהירים בקבלת הנתונים האלה, למרות שיש צו של שופט.

גדי סיסו: נשאלת השאלה, האם לסגור תיק מחוסר ראיות או מחוסר עניין ציבורי הוא משמעותי לשאלה האם להוציא צו נתוני תקשורת או לא?

גדי סיסו: לא יודעים את זה מראש אלא בדיעבד וזה הבדל גדול.

נעמה מנחמי: זה, אגב, בכל סעיף 3.

נעמה מנחמי: בסופו של דבר, מבחינת אחוזים, הוצא צו אבל לא התבקשה בקשה מחברת הסלולאר, כלומר, הצו לא מומש?

ענת סיגל: הפנייה מהוועדה הגיעה בשבוע שעבר.

ענת סיגל: אין לנו נתונים על הדבר הזה.

ענת סיגל: אנחנו לא מודדים את זה כי לא נדרשנו על-פי חוק למדוד את זה.

ענת סיגל: יש להניח שישנם כאלה מקרים.

ענת סיגל: אפשר להסביר את זה במובן שיש איזו התפתחות חקירתית כזאת או אחרת.

ענת סיגל: חשוד שהסגיר את עצמו, נעצר החשוד בשל פעולות משטרתיות אחרות וכדומה.

נעמה מנחמי: כמה מהבקשות לא מאושרות על-ידי אחראי התקציבים שלכם?

נעמה מנחמי: הבקשה לבית המשפט מוגשת לפני האישור של איש התקציבים או אחרי?

ענת סיגל: לפני.

נעמה מנחמי: זאת אומרת, קודם הולכים לבית המשפט ומקבלים צו ואז הולכים לבקש אישור של איש התקציבים?

דוד רותם: זה מאוד הגיוני.

דוד רותם: השוטר שהולך לבית משפט לא עולה כסף, השופט לא עולה כסף.

דוד רותם: מה זה חשוב?

דוד רותם: קודם נבקש שיהיה לנו בתיק ואחר-כך לא נעשה את זה.

גדי סיסו: כשחקירה מתנהלת אנחנו - - -

דוד רותם: רבותיי היקרים.

דוד רותם: הדבר הזה הוא דבר שבעצם אתם נכנסים לקרביים של האדם.

דוד רותם: אם זה כל-כך חשוב לכם שאתם הולכים עם זה לשופט, שאחר-כך בגלל 1,500 שקל לא תבצעו את זה כי הרי זה דבר חקירתי מאוד חשוב לחקירה.

דוד רותם: אתם מבינים?

דוד רותם: קודם תלכו לקבל אישור תקציבי ואחר-כך תלכו לבית המשפט כי בינתיים אתם מבזבזים את הזמן של כולם.

דוד רותם: אחר-כך אתם גם לא תבצעו את זה.

דוד רותם: אני רוצה לדעת, כמה לא אושר תקציבית אחרי שקיבלתם צו של שופט?

דוד רותם: כמה כאלה שכבר אושרו תקציבית ולמרות הכול לא תוקצבו?

גדי סיסו: אין לנו תיעוד כזה.

דוד רותם: אני מבקש שיהיה לפעם הבאה.

גדי סיסו: אוקיי, זאת דרישה לגיטימית, אפשר להסדיר אותה.

גדי סיסו: אני רק יכול להגיד לך, אדוני, שלפחות המגמה שלנו היא כזאת שחוקר שרוצה לחקור עבירה ויש לו צורך חיוני לנהל את החקירה על-בסיס נתון תקשורת כזה או אחר, לא יעשה את השיקול הכלכלי אם ישנה הצדקה עניינית לעשות את המימוש על-פי חוק בנתונים.

דוד רותם: מי מאשר את התקציבי?

דוד רותם: אחרי שהוא קיבל צו כזה, אישור לו את זה קצין ואישר לו את זה הממונה האזורי, אז זה מגיע לקצין התקציבים שלא מאשר.

דוד רותם: נכון?

גדי סיסו: לא.

גדי סיסו: כולנו חיים את המציאות הכלכלית של המשטרה.

גדי סיסו: אגב, לכל חוקר יש טבלת עלויות מול העיניים והוא יודע בדיוק איזה בקשות יכולות לעלות יקר ואיזו פעולות הוא יכול לעשות כדי לממש את האחריות החקירתית שלו.

גדי סיסו: כשזה מגיע כבר לשולחן, מעט מאוד מקרים אנחנו לא מאשרים.

גדי סיסו: יש מקרים כאלה אבל אני לא יכול לומר לך את המספרים המדויקים.

גדי סיסו: אגב, אפשר גם לתעד אותם.

גדי סיסו: לגבי ההתנהלות מול בית המשפט יש פרויקט טכנולוגי במשטרה שמתנהל היום ונקרא "פרויקט צו לצו".

גדי סיסו: זה סוג של פיקוח על כל ניהול הצווים מבית משפט.

גדי סיסו: כשהפרויקט הזה ימומש במשטרה נוכל גם לדווח דיווחים מכוונים בזמן אמת.

נעמה מנחמי: מתי הוא צפוי להיכנס?

גדי סיסו: זאת התנהלות שאמורה היתה להסתיים עד סוף השנה הנוכחית.

גדי סיסו: אני לא יכול להבטיח שזה יקרה בשנה הנוכחית אלא בשנה הבאה.

גדי סיסו: הפרויקט הזה קצת בעייתי מבחינת מימוש הטכנולוגיה.

גדי סיסו: אנחנו מקבלים את הדרישה הזאת ואם הנתון דרוש לוועדה, נוכל להביא אותו לדיון הבא.

נעמה מנחמי: או לעשות השלמת נתונים.

נעמה מנחמי: אנחנו הרי נמצאים לקראת - - -

גדי סיסו: אני לא חושב שנוכל בשחזור לאחור לדעת איזה צווים לא מתקיימים.

נעמה מנחמי: אין נתונים אצל התקציבאים לגבי איזה בקשות הם סרבו ואיזה בקשות הם אישרו?

גדי סיסו: אולי אומר משפט לגבי הטכניקה ואז תבינו עד כמה זה מורכב.

גדי סיסו: חוקר שהולך להוציא צו מבית המשפט, יכול להיות שהצו מתחלק לכמה צווים שונים.

גדי סיסו: בפעולה מסוימת שאני מבקש, למשל, פעולה של נתוני מיקום, להבדיל מנתוני זירה או נתוני מנוי, שאז אני עושה שימוש, יכולים וימומשו בהדרגה בהתאם לצורך החקירתי.

גדי סיסו: יכול להיות שקיים צו שיפוטי שעשיתי בו פעולה תקשורתית ומיציתי חלק מהצו בעת הזאת מטעמים כלכליים והמימוש כבר לא רלוונטי כי כבר יצרתי פריצת דרך בחקירה או שהזימו את החקירה ואז אין צורך לממש את הצו במלואו.

גדי סיסו: אתה גם חסכת כסף למדינה וגם לא עשית מימוש רחב מידי באלטרנטיבה שקיבלת מבית משפט.

גדי סיסו: אין לנו תיעוד כזה.

גדי סיסו: אנחנו לא מתעדים את כל הבקשות במימוש, כמה סירבנו ומה מומש ומה לא.

גדי סיסו: נוכל לעשות את זה.

נעמה מנחמי: אני חושבת שנכון יותר להגדיר מבחינת העבירות שאתם מעבירים לנו במסגרת הדיווחים, את העבירה החמורה ביותר.

נעמה מנחמי: כלומר, אם היתה שם איזו עבירה קלה – הכוונה לעבירה העיקרית.

נעמה מנחמי: העבירות הקלות שנלוות לעבירה העיקרית רק מבלבלות אותנו.

דוד רותם: נציגת מח"ש.

הלה אדלמן: טוב, יש בפני הוועדה גם את הנתונים של השנה האחרונה שעשינו מהר לפני הישיבה הזאת וגם את אלו שנה שעברה שבעצם לא עלו לדיון.

הלה אדלמן: בין שנה שעברה לשנה זאת אפשר לראות דווקא מגמה של ירידה בכמות הצווים שהוציאו.

הלה אדלמן: כמו במשטרה, יש מצד אחד תהליך של הפנמת השימוש בכלי הזה בשטח ולכן אנחנו רואים עלייה מהשנים הראשונות.

הלה אדלמן: הכלי הזה יותר מוכר, יותר יודעים, הוא יותר מוטמע.

הלה אדלמן: מצד שני, יש איזה שימוש זהיר.

הלה אדלמן: אנחנו מחלקה קטנה, בניגוד למשטרה.

הלה אדלמן: מבחינת אמצעי הפיקוח יש לנו איש אחד שמתעסק ומרכז את כל הבקשות והוא גם מוסמך לעשות את כל הדברים.

הלה אדלמן: הוא איש משטרה, מאנשי המשטרה שמושאלים למח"ש מבחינת הסמכויות שלו והנגישות.

הלה אדלמן: הוא מקבל את ההסמכות מהמשטרה.

הלה אדלמן: בנתונים שהעברנו לגבי השנה יש איזה נספח שאני יכולה להעביר לגבי כל העוונות שכתוב בהם "אחר", ביקשנו מהאיש שיעשה לנו פירוט של העבירות שנכללות בתוך ה"אחר".

הלה אדלמן: אני אצרף זאת בסוף הישיבה.

הלה אדלמן: כיוון שהנתון הזה נראה לנו גדול ולא משקף, בתוך ה"אחר", אחת העבירות שתוספת 44% זאת עברה של גילוי בהפרת חובה.

הלה אדלמן: לאחרונה נדרשנו על-ידי בתי המשפט לחקור נושאים של הדלפות מתוך חקירות ואז לצורך חקירת הדלפות האמצעי העיקרי שיש לנו הוא כמובן נושא של מחקרי תקשורת.

הלה אדלמן: בשל החיסיון העיתונאי - - -

דוד רותם: אתם חושבים שהמדליפים הם פראיירים והם עושים את זה בטלפון.

הלה אדלמן: אנחנו לא חושבים, שאלת האיזונים הזאת אכן נמצאת.

הלה אדלמן: ישנם מקרים שבג"צ מורה לנו לחקור.

הלה אדלמן: כשמדברים על חקירה של הדלפות אנחנו משתדלים לא לפגוע בחיסיון העיתונאי מצד אחד.

הלה אדלמן: מתוך 68% עבירות של "אחר", 44% זה גילוי בהפרת חובה.

הלה אדלמן: אמסור את המסמך בסוף הישיבה.

הלה אדלמן: גם אצלנו יש חלק מהעבירות שהן עבירות נלוות ולכן יש יותר עבירות מאשר צווים.

הלה אדלמן: אני גם איישם את בקשתכם לכתוב רק את העבירה העיקרית בכל צו.

דוד רותם: האם האישור התקציבי אצלכם הוא לפני שפונים לבית המשפט?

הלה אדלמן: אנחנו באמת מחלקה קטנה ויש לנו איזו הערכה תקציבית והדברים נעשים הרבה יותר בקלות.

הלה אדלמן: אצלנו יש פחות בירוקרטיה.

הלה אדלמן: לעיתים אתה יודע להעריך ואתה מעלה את זה הלאה האם זה שווה והאם עושים את האיזונים.

נעמה מנחמי: אגב, בשנה הקודמת היו לכם רק 14 מקרים של "אחר".

נעמה מנחמי: כדאי לנסות לצמצם.

נעמה מנחמי: גם מדברייך עולה שזה בעייתי.

הלה אדלמן: מאחר ועשינו את זה לקראת הדיון וזה צרם גם לנו, ביקשנו פירוט.

הלה אדלמן: אני אתן לוועדה את הפירוט של "האחר" של השנה.

דוד רותם: אנשי מצ"ח, בבקשה.

גיא קונפורטי: אני אומר מספר מילים ואז אעביר את רשות הדיבור לקצין פיקוח החקירות של מצ"ח שהוא מרכז את הנושא הזה.

גיא קונפורטי: כעיקרון, השנה בדומה למח"ש, הורגשה ירידה בכמות הצווים יחסית לחציון של יוני 2010.

גיא קונפורטי: יש ירידה של כ-40% בפניות לצווים.

גיא קונפורטי: עם זאת יש מנגד עלייה בפנייה לקבלת נתוני בעלות.

גיא קונפורטי: ככל הנראה, הירידה מוסברת משילוב של כמה גורמים.

גיא קונפורטי: אחד, בשנת 2010 היו כמה פרשיות חקירה מרובות עבריינים ולכן כשנחקרו מספר עבירות, היו בקשות מרובות במסגרת אותו תיק.

גיא קונפורטי: כמו כן, היתה הצלחה יחסית טובה לצמצם בצורה משמעותית גם את מקרי גניבות הנשק מצה"ל וגם זה תרם לירידה בבקשות לצווים.

גיא קונפורטי: אני אעביר את רשות הדיבור לקצין פיקוח חקירות של מצ"ח שהוא הקצין שאחראי על האישורים ברמה ארצית עבור כל היחידה.

דביר שמעון: אני קצין פיקוח של יחידת מצ"ח.

דביר שמעון: באופן עקרוני הנוהל עובד פחות או יותר כמו במשטרה רק שביחידת מצ"ח אני הגורם היחיד שמאשר את הצווים מבחינה תקציבית.

דביר שמעון: חלק מהצווים שלנו מוצאים לפני שאני מאשר אותם תקציבית וחלק מהצווים מוצאים לאחר מכן.

דביר שמעון: אני רשאי, מבחינת הסמכות שלי, לאשר צווים עד 2,500 שקלים.

דביר שמעון: מעל 2,500 שקלים כל צו כזה מאושר אישית על-ידי מפקד מצ"ח.

דביר שמעון: לפני שהצו מגיע אלי מאשר אותו מפקד היחידה המרחבית של מצ"ח, שזה קצין בדרגת סגן אלוף.

דביר שמעון: כפי שציין היועץ המשפטי, אנחנו נמצאים במגמה של ירידה בהוצאת הצווים מתוך הבנה שהיחידה עוברת איזה תהליך.

דביר שמעון: עשינו גם יום עיון שבמסגרתו הסברנו לאנשים את החשיבות ואת הרגישות שבהוצאת הצווים הללו.

דביר שמעון: החוקרים עוברים את זה גם במסגרת ההכשרות שלהם.

דוד רותם: האם אתה יודע כמה מקרים לא אושרו לאחר שניתן צו?

דביר שמעון: היות ואני היחיד שמאשר אותם - - -

דוד רותם: לא, מעל 2,500 שקלים זה הולך לראש מצ"ח.

נעמה מנחמי: כמה מקרים יש של מעל 2,500 שקלים?

דביר שמעון: לא הרבה, בודדים.

דביר שמעון: אין לי את הנתון הזה מולי.

דביר שמעון: אני יכול לדאוג להביא אותו.

דביר שמעון: אנחנו מדברים על אירועים בודדים.

דביר שמעון: אני יכול לומר שיש מקרים מסוימים של פחות מ-2,500 שקלים שאני מחליט להעלות אותם למפקד מצ"ח, כשמדובר בפרשייה סבוכה ורגישה וחשוב לי שהמפקד יידע ויאשר בעצמו.

דביר שמעון: הסכום הוא לא חלוט, אני יכול להגיש גם במקרים פחותים מזה.

דוד רותם: עד 2,500, כמה אתה לא אישרת?

דביר שמעון: גם את הנתון הזה אין לי אבל אני יכול לומר שזה לא מעט.

דוד רותם: אז לא ראוי שקודם יבואו אליך שתאשר ורק אחר-כך ירוצו לקבל צו?

דביר שמעון: זה תלוי.

דביר שמעון: יש מקרים שפונים אלי כשהסכומים הם גדולים.

דביר שמעון: בדומה למשטרה, אם הסכום הוא קטן אז פעולת חקירה שהם יבצעו אותה – אבל זה משהו שאפשר לחשוב עליו.

דביר שמעון: זה לא משהו שיאלץ אותנו לאיזה שינוי גדול.

דוד רותם: אל תשוו אתכם למשטרה.

דביר שמעון: ממש לא.

דביר שמעון: מהנתונים ששמעתי, אני אפילו לא מנסה.

דוד רותם: אני רואה כמה זה עולה לכם בשנה.

דוד רותם: כשהמשטרה תבין בכלל על איזה סכומים אנחנו מדברים – סכומים כאלה בכלל לא נחשבים במשטרה, הם לא מתייחסים עליהם.

נעמה מנחמי: הלכתם למשטרה, קיבלתם צו כי חזקה שבית המשפט לא היה נותן לכם את הצו אם זה לא היה קריטי או משמעותי.

נעמה מנחמי: אם כך, אז מה מנחה אותך באי אישור הפעלת צו מטעמים תקציביים?

דביר שמעון: מבחינה תקציבית אני יכול לומר שרק מקרים בודדים לא אישרתי.

דביר שמעון: רוב המקרים שאותם אני לא מאשר הם מכיוון שאני סבור שפעולת החקירה הזאת לא הכרחית לתיק.

נעמה מנחמי: את זה אתה עושה אחרי שאתם מקבלים את הצו?

דביר שמעון: בחלק מהמקרים, אחרי שאנחנו מקבלים את הצו.

נעמה מנחמי: אולי צריך לשאול משהו את הנהלת בתי המשפט.

דוד רותם: הם לא נמצאים פה.

דוד רותם: בוא נאמר, כוח אדם אצלכם הוא לא בעיה.

דביר שמעון: הוא חשוב מאוד אבל בסופו של דבר, לראייתי, אני חושב שפעולת החקירה היא לא הכרחית באותו שלב.

דוד רותם: אתה איש כספים או איש חקירות?

דביר שמעון: אני איש חקירות.

דוד רותם: אז אולי כדאי שתורידו הוראה שקודם באים אליך ואחר-כך הולכים לבית משפט.

גיא קונפורטי: בתור קצין פיקוח חקירות הוא אחראי לא רק על התחום הזה אלא על כל המערך, גם החינוכי, הנחיות של מצ"ח וכדומה.

גיא קונפורטי: הוא מעין סמכות מקצועית עליונית במצ"ח.

דוד רותם: אז מן הראוי שתהיה גם איזו הוראה במשטרה, שלא רצים לבתי משפט.

גיא קונפורטי: חלק מהבקשות לצווים מותנות באישור של התובעת הצבאית הראשית עוד לפני הפנייה לבית המשפט במקרים שבהם הם מערבים מישהו שהוא אזרח, שהוא לא חייל ולא משרת ולא נמצא בתחולת חוק השיפוט הצבאי, או במקרים שבאמת מדובר בחקירה מאוד מורכבת.

גיא קונפורטי: חלק נרחב מפעולות החקירה מאושרות אצל התובעת הצבאית הראשית.

דוד רותם: התובעת הצבאית הראשית היא אלוף משנה.

דוד רותם: היא תאשר, אתם תרוצו לבית משפט ואחר כך יבוא הרב סרן ויגיד שאין כסף והוא לא מאשר.

דוד רותם: זה יכול להיות.

גיא קונפורטי: אני מאמין שזה לא קורה.

דביר שמעון: זה לא קרה.

דוד רותם: זה לא קרה אבל זה יכול לקרות.

דוד רותם: רשות המיסים, בבקשה.

שמואל דהן: על-פי הנתונים שאספנו לגבי השנה הנוכחית, שהם עדיין לא סופיים, ישנה מגמה של ירידה בכמות הבקשות שלנו, בעיקר - - -

נעמה מנחמי: אם אתם מדברים על ירידה, אז תנו סדרי גודל.

שמואל דהן: נכון לחודשים מיולי שנה שעברה עד למרץ, לגבי כמות הבקשות בעבירות מכס, קניין רוחני והלבנת הון, מ-201 אנחנו עומדים על 147.

דוד רותם: גם בשנה שעברה לא ביקשתם על הלבנת הון.

שמואל דהן: כן ביקשנו, היה לנו 201.

דוד רותם: על איזו שנה אתה מדבר?

שמואל דהן: אני מדבר על שנת 2007 עד 2010.

דוד רותם: מכס, הברחות וקניין רוחני היו לכם 201 והלבנת הון היה לכם אפס.

שמואל דהן: נכון.

שמואל דהן: לגבי השנה היו לנו שתי פרשיות מאוד גדולות בעבירות הלבנת הון.

שמואל דהן: פרשייה אחת בסדרי גודל של 400 מיליון שקלים ועוד פרשייה אחת גדולה של מיליארד שקל חשבוניות פיקטיביות שכוללות עבירות של הלבנת הון ולכן כן נעשה שימוש בכלים הללו.

שמואל דהן: עיגנו את זה תחת הסעיף הזה והכמות היא 147 נכון לחודש אפריל.

שמואל דהן: לגבי עבירות מע"מ, מ-339 ירדנו ל-138.

שמואל דהן: עבירות לפי פקודת מס הכנסה מ-1,600 ירדנו ל-741.

שמואל דהן: בצד השמאלי יש את הפירוט.

שמואל דהן: הסיבה לכך היא שאנחנו גם נמצאים בשלב של תחילת העבודה הפרקטית של היחידה החדשה שהוקמה לנושא ארגוני פשיעה, יחידת "יהלום", שעדיין לא נכנסה.

שמואל דהן: ברגע שהיא תיכנס, כולל העבודה של צוותי משימה בנושא פשיעה מאורגנת, אני מניח שהתוצאות או הצורך בבקשות הללו ילך ויגדל.

שמואל דהן: אחת הסיבות לגידול זה הנושא של בקשות לפרטי בעלויות, שזה הנושא הגדול ביותר.

שמואל דהן: כשאנחנו עוסקים עם חברות ולא עם אנשים בודדים, אז מטבע הדברים, כשאתה מקבל פלט של שיחה של חברה, יש שם עשרות לקוחות או ספקים.

שמואל דהן: אנחנו צריכים לקבל מי עמד מאחורי שיחה, אז זה מצריך יותר פניות לקבלת פרטי בעלויות ופחות את פלטי השיחות עצמן.

שמואל דהן: אלה פחות או יותר הסוגיות.

שמואל דהן: מאחר ואין אצלנו את הסוגיה של חיי אדם ואנחנו לא עוסקים בדברים הללו, אז כמובן שיש לנו פחות בקשות בנושא של פלטי שיחות.

שמואל דהן: זה כולל גם אותנו וגם את יחידת החקירות של מס הכנסה.

שמואל דהן: בכל הנוגע לנושא של תקציב והתקצוב, אנחנו נמצאים במשא ומתן עם משטרת ישראל לגבי הנושא של התקצוב.

שמואל דהן: בינתיים הדברים לא התגבשו ובפועל אנחנו עובדים ישירות מול חברות הסלולאר.

שמואל דהן: אנחנו עדיין משלמים את התעריפים הישנים.

שמואל דהן: מדובר בסכומים מאוד גדולים.

שמואל דהן: שנית, כפי שניתן לראות לפי הדוח, השימושים שאנחנו נעשה שונים מאוד מאלה של משטרת ישראל.

שמואל דהן: ידוע שהנושא של תקציב והתשלום עבור איכונים וכדומה הם זוללי הכסף הגדולים ואנחנו עושים בזה פחות שימוש.

שמואל דהן: להגיע לתעריף זהה למשטרת ישראל, הוא לא יהיה נכון לגבי כל רשות ורשות וצריך להתאים את זה לצרכים של כל גורם.

שמואל דהן: צריך לתמחר פה את הסוגיות הללו בנפרד כדי שכל רשות תוכל להגיע לתוצאה של תשלומים הכי נמוכים שאפשר.

שמואל דהן: המשמעות היא גם שאם יש צורך מוציאים צווים ואם לא, אז לא מוציאים צווים.

דוד רותם: הרשות לניירות ערך?

דוד רותם: הם לא הגיעו.

דוד רותם: דווקא הם הכי מעניינים.

דוד רותם: אצלם יש חסיונות, זה מה שמעניין.

דוד רותם: רשות ההגבלים העסקיים.

גושן: אני סגן היועץ המשפטי ברשות ההגבלים העסקיים.

גושן: נמצא איתי מנהל מחלקת החקירות, עו"ד חיים ארביב שיוכל לענות על שאלות יותר טכניות.

גושן: אנחנו מחלקת חקירות קטנה, בערך 12 חוקרים.

גושן: כל שנה יש לנו בקשות ספורות לקבל נתוני תקשורת.

גושן: בשנה הראשונה לחוק היתה לנו בקשה אחת.

גושן: לפני שנה היו 4 בקשות.

גושן: השנה, שנת הדיווח עדיין לא הסתיימה אבל כנראה שאנחנו בכיוון של שתי בקשות.

גושן: יחד עם זאת, צריכים לציין שלאור אופי החקירות שלנו, כל בקשה בדרך-כלל מתייחסת למספר מנויים ולכן בקשה אחת זה לא איש אחד וזה יכול להיות כמה אנשים.

גושן: אנחנו משתדלים באמת לבקש נתוני תקשורת רק כשבאמת קיים צורך חקירתי.

גושן: הכלי הזה חשוב לנו מאוד.

גושן: באותם מקרים שאנחנו כן השתמשנו בכלי, זה הביא לפתיחת חקירות גלויות חשובות.

דוד רותם: איזה סוג עבירות?

גושן: זה תמיד או כמעט תמיד, הסדרים כובלים, קרטלים.

גושן: לכן הבקשה מתייחסת למספר מנויים כי מעצם טבען של העבירות האלה יש כמה חשודים בכל עבירה שתיאמו ביחד כמה מתחרים.

גושן: כל בקשה מאושרת באופן אישי על-ידי מנהל מחלקת קירות.

גושן: יש אפשרות שהבקשה תאושר על-ידי סגנו אם במקרה הוא נמצא בחוץ לארץ, אבל בפועל הוא מאשר באופן אישי את כל הבקשות.

גושן: יש אישור תקציבי מראש לפני שפונים לבית המשפט.

גושן: ברור שכשמדובר במספר קטן של בקשות אז אנחנו יכולים לפעול כך.

דוד רותם: אפשר לעשות את זה גם כשיש הרבה בקשות, אל תתנצל, זה בסדר שאתם עושים את זה כך.

דוד רותם: עוד מישהו רוצה להגיד משהו?

דוד רותם: היועצים המשפטיים של משרד הביטחון?

עודד ברוק: לא.

דוד רותם: אתה יודע כמה כסף אתה מבזבז כל שנה?

עודד ברוק: יודע ואנחנו עובדים בנושא.

דוד רותם: חשבתי שעובדים מהר במשרד לביטחון פנים.

עודד ברוק: יש דברים שאפשר ויש דברים שקשה.

דוד רותם: אני מוכרח לומר ששבע רצון אני בטח לא.

דוד רותם: לא רק בגלל הכסף אלא בגלל שיש לי הרושם שהשימוש, במשטרה לפחות, הוא הולך וגדל.

דוד רותם: הפיקוח הוא לא מספיק.

דוד רותם: קודם כל נבקש לשנות את החוק ולהפוך את חובת הדיווח לחובה קבועה ולא להוראת שעה.

דוד רותם: אנחנו נתחיל לדרוש מכם דיווחים כל 6 חודשים ולא כל שנה.

דוד רותם: הדיווחים יהיו מפורטים.

דוד רותם: אלעזר, קח את זה בחשבון.

דוד רותם: תודה רבה, הישיבה נעולה.