ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 494, 2011-06-15 10:00

חיים כץ: בוקר טוב יום רביעי בשבוע, י"ג בסיוון, 15 ביוני 2011 ואני מתכבד לפתוח את הישיבה.

חיים כץ: הנושא שעל סדר היום, סכנת סגירת סניף "אל על" בחיפה.

חיים כץ: לפני כשבועיים פנו אלי נציגי העובדים בחברת "אל על" ונציגי העיריה ושלחו מכתב מסניף "אל על" בחיפה ודיברו על סגירת הסניף של "אל על" אחרי עשרות שנים.

חיים כץ: אני שאלתי, ויכול להיות ש "אל על" לא צריכה את הסניף אבל, מה קורה עם האנשים?

חיים כץ: הלוא עד כמה שאני זוכר, אין פנסיה ב"אל על", יש קופות גמל, הם נכנסו ל "מבטחים".

יוסי לוי: ב 92' עשינו פנסיה.

חיים כץ: מי אדוני?

יוסי לוי: יושב ראש הוועד.

חיים כץ: לא זוכר שקיבלת רשות דיבור.

יוסי לוי: זו רק הערה.

חיים כץ: הם העלו כל מיני דרכים לנסות ולפתור ולמצות את הענין של סניף "אל על" בחיפה.

חיים כץ: בשביל להבין יותר ולראות מה אנחנו יכולים לעשות על מנת לעזור גם לבנות שעובדות בסניף וגם לצרכי "אל על", גם לארגון העובדים והייתי רוצה לשמוע את נציג הועד, את נציגי הסניף ואת הנהלת "אל על".

יוסי לוי: קודם כל אני מודה ליושב ראש הועדה שהסכים לשמוע אותנו, מפני שכנראה אנחנו לא שייכים להסתדרות והמגעיל ביותר הוא שאני לא רואה אותם פה חוץ מנציג ההסתדרות בכנסת שנמצא כאן, והוא לא יודע מה אנחנו מדברים, דרך אגב, לא משנה.

יוסי לוי: אבל, זה מראה על רצינות של הסתדרות, איך הם רוצים להתייחס לעובדים ב"אל על".

יוסי לוי: אני רוצה לפתוח במספר משפטים.

יוסי לוי: אני מסכים אתך, יכול להיות שצריכים לסגור את סניף חיפה אבל, מתי סוגרים את סניף חיפה?

יוסי לוי: לא באים בלילה, בשבע בערב ואומרים: מחר בבוקר אנחנו סוגרים את הסניף, איך יכול להיות דבר כזה?

יוסי לוי: אותי תפסו בדיוק כשאני הולך הביתה, בא ראש אגף כח אדם, אומר: יוסי, אני רוצה להודיע לך, מחר אני נוסע לחיפה להודיע להם שאני סוגר את הסניף.

יוסי לוי: אמרתי לו: סלח לי מוטי, בסניף חיפה יש בני אדם, הם לא מספרים אישיים, הם לא תעודת זהות, זה אנשים, הסניף הזה קיים חמישים שנה, יש לכם פתרונות לעובדים?

יוסי לוי: "כן, ניתן להם פתרונות, שיעבדו בתל אביב.

יוסי לוי: אני רוצה לראות אחד מההנהלה שמחליט שאשתו תסע מחיפה לתל אביב כל יום ותעבוד בסניף תל אביב.

חיים כץ: גילוי נאות, אני מגיע לכנסת מוועד עובדי התעשייה האווירית, גם בתעשייה האווירית, כשרצינו להעביר עובדים מאיזור נתב"ג לאיזור נבטים, שזה יותר רחוק, יותר רחוק מאשר מחיפה לתל אביב, ישבנו, דנו, העובדים קיבלו פיצוי נאות וירדו בשמחה.

חיים כץ: אפילו רבו מי ירד.

יוסי לוי: אני מסכים עם אדוני, סליחה, דקה, אני מסכים עם אדוני, אני אפילו, בצורה לא רשמית, אני פניתי אל ההנהלה, בואו נדבר, יש כל מיני דרכים לפתור את הבעיות, אני לא רוצה לכפות על הנהלת "אל על" שיחזיק בנין, דרך אגב, שלא עולה הרבה כסף, אולי מאתיים ושלושים אלף שקל בשנה, זה לא , מי שמספר סיפורים, זה רק מאתיים ושלושים אלף שקל, שיקחו רק, אני רק אשבר את אוזנכם, שיש לי פה אנשים שקיבלו בונוס לפני לא הרבה זמן, לפני חודש, ב"אל על", המנכ"ל - אחד עשר מליון, סמנכ"ל מבצע אויר קיבל חמשה מליון ושש מאות שקל, סמנכ"ל אחר קיבל מאתיים וחמישה אלף שקל, שקל, לא דולר, מסכן, הוא לא גומר את החודש, נסים מרקיס, סמנכ"ל כספים, קיבל שלש מאות ושניים אלף שקל.

יוסי לוי: סמנכ"ל תחזוקה ב"אל על", שהוא רק שנה או שנתיים ב"אל על", קיבל שלוש מאות חמישים אלף שקל זאת אומרת, אדוני, המאתיים שלושים אלף שקל של חיפה לא מגיע לסכומים שאל הקיבלו אותם וזה בשנה, זה קיבל עכשיו ולכן, כשמדברים מביאים פתרונות.

יוסי לוי: תבוא הנהלת "אל על" ותגיד: אדוני, אני רוצה לעשות את זה בכח, אוקיי, אין בעיה אבל אם הייתי רואה פה את ההסתדרות הייתי מסביר להם: תראו איך ההנהלה עושה את זה בכח.

יוסי לוי: ונציג ההסתדרות של הכנסת יצא כנראה לדבר בחוץ אבל הם קיבלו הזמנה, אני מתאר לעצמי אדוני, שהם קיבלו הזמנה כמו כולם ולכן, גם בכל איזור הצפון, אני חושב שמבחינה כלכלית, אם יש להם דוח כלכלי אחר, שיראו לנו, ואני הצעתי להם שאם אין להם דוח כלכלי ולא עשו, הרי לא קמו בערב ואמרו בבוקר: נסגור.

יוסי לוי: מישהו עשה שם עבודה ומצא שלא כדאי להחזיק את המשרד.

יוסי לוי: אין בעיה, תראו לי, תביאו לי.

יוסי לוי: אם אין לכם אני מוכן על חשבון הועד לעשות עבודה כלכלית.

יוסי לוי: אבל אם העבודה הכלכלית היא רווחית אז תחזרו בכם.

יוסי לוי: אני רק יודע, אדוני, לפני יומיים יצא דוח, דוח פעילות, של המסחר, והנה הפלא ופלא, סניף חיפה היה הסניף הכי טוב, עשה הכי הרבה כסף, מה לעשות, אדוני, הדוחות לא מוסתרים, אלה דוחות בבורסה שכל אחד יכול לראות אותם, זה לא דבר מוסתר מתחת לשולחן או מעל השולחן הם רואים אותם על השולחן, מתברר שסניף חיפה עשה הכי הרבה כסף ל"אל על", כל העולם במשבר, אין מה לעשות, כל התעופה במשבר, כולם במשבר אבל הם הכי מעט במשבר.

יוסי לוי: בנוסף לכל זה יש שם עובדת, שלדעתנו בין הטובות במכירה, היא כבר לא טובה, לא צריכה לעבוד ב"אל על".

יוסי לוי: אני שמח אדוני, שלפחות במדינת ישראל יש חוק ולפחות להשתמש בחוק במקום להשתמש בהסתדרות, שהיא כנראה מפריע לה שהעובדים עובדים במדינת ישראל ורוצים לעבוד עבודה מאורגנת, עבודה מאורגנת - - -

חיים כץ: יוסי, זה לא הנושא.

חיים כץ: הנושא כאן הוא חיפה, זה הנושא.

יוסי לוי: אני צריך למסור פה מסר.

חיים כץ: בסדר, מסרת.

יוסי לוי: העובדות שלנו, ורותי תגיד לכם, פנו לעופר עיני, "לא, עזוב אותי, אני יש לי עניינים עם אבי וזה בסדר" פנו לעופר עיני והוא אפילו לא אמר להם את זה.

חיים כץ: תראה, אתה מבין טוב, זה לא הנושא, כל המלחמות שלך שם לא מעניינות, זה לא הענין.

יונה יהב: אני כאן מנקודת ראות שונה לחלוטין.

יונה יהב: מדובר בסניף הגדול ביותר של "אל על", שהפריסה שלו היא מנתניה עד מטולה.

יונה יהב: ההנחתה של "אל על", וגם אני ניסיתי לדבר עם המנכ"ל, ואתם יודעים שזה אלוף שרק פשט את מדיו, הוא צריך לבצע משימה ואני פשוט מפריע לו.

יונה יהב: הוא לא רצה לדבר, גם העובדה שהוא לא יושב פה, זה לא קרה כשאני הייתי חבר כנסת.

יונה יהב: בוועדה כל כך חשובה, צריך המנכ"ל לבוא ולהתייצב ולהגיד מה הוא אומר ולמה הוא החליט כך.

יונה יהב: אבל, כל אחד ומעמדו ותפקידו וזלזולו.

יונה יהב: הוצאת "אל על" מחיפה, היא המשך מגמה של הוצאת מסגרות מן הצפון, דלדול הצפון מיהודים והפיכת הצפון לסרח עודף במדינת ישראל.

יונה יהב: "אל על" בשקט יכולה, אם היא רוצה לצמצם שתצמצם את המשרד בתל אביב ותעביר אותו לצפון.

יונה יהב: זה בדיוק מה שהיא צריכה לעשות.

יונה יהב: הביזור הזה הוא בדיוק כמו מה שמדינת ישראל עושה עם בסיסי צה"ל שהיום היא מורידה את כולם אל הדרום ויש סיבה לענין הזה, זה המוביל הלאומי, למרות שתמי מוזס היא בעלת המניות.

יונה יהב: אני דיברתי אתה הבוקר, היא התפלאה מאד שאין דין ודברים בינינו לבין המנהלים הבכירים.

יונה יהב: הם לא באים, הם לא עונים לטלפונים, הם לא רוצים להיפגש, עם שום מוסד זה לא קרה לי, אני שבע שנים ראש עיר.

יונה יהב: העזיבה הזו, והם אומרים: זה רק שלושה עשר אנשים, אבל זה לא כך, מה פתאום, אלו הן משפחות, כל מאה איש שעוזבים את האיזור הזה זה הרה אסון.

יונה יהב: המקום הזה הצפון, הוא מוכה האבטלה הגדול ביותר.

יונה יהב: במדינת תל אביב יש אחוז אחד אבטלה, אצלנו יש שבעה אחוז, אי אפשר ככה לבוא יום אחד ולהגיד: יללה, תתעופפו, זה כלום.

יונה יהב: זה לא עובד בצורה כזו.

יונה יהב: זה המוביל הלאומי, זה לא איזו חברה פרטית סתם, והיא לא נוסעת בשבת מכיוון שמחוייבויות לאומיות היא לקחה על עצמה כשהפריטו אותה.

יונה יהב: מה זה הדבר הזה?

יונה יהב: זה ילדים שעוזבים, זה משפחות, זה פחות בכיתות, יש לזה ראיה הרבה יותר רחבה.

יונה יהב: פגיעתי תהיה רעה מאד.

יונה יהב: זה שלוש מאות חמישים אלף שקל הוצאות בשנה, ונאמר אפילו ארבע מאות אלף, אנחנו בעירית חיפה נושאים ביותר, והם הרי ממשיכים להעסיק את העובדים, אם הם עוברים לנתב"ג זו אותה עלות מבחינת עבודה, זו רק העלות הטכנית שלא תהיה וזה שלש מאות וחמישים אלף אז אני אומר כך: אני לא מדבר פה רק בשם עירית חיפה, שכמובן תפסיק לטוס ב"אל על" אלא אני מדבר בשם כל המפעלים הגדולים באיזור שאני כבר דיברתי אתם ואני יכול להתחיל למנות אותם, אנחנו נעשה את זה ואני גם אתן מודעות גדולות בעיתונים ואני אקרא לתושבי העיר, לא לטוס ב"אל על" בגלל הפגיעה בכלכלה, בתשתית של חיפה והצפון.

יונה יהב: הם לא לוקחים את זה בחשבון.

יונה יהב: היו דיונים גם על סגירת את הסניף בבאר שבע, למה לא סגרו את הסניף בבאר שבע?

יונה יהב: כי סילבן שלום התערב, כי "מכתשים" עשו שריר והנה, פתאום יש את הכסף לעשות את זה.

יונה יהב: ואני דורש מהם: אתם רוצים לצמצם?

יונה יהב: המקום היחידי לצמצם זה במרכז הארץ.

יונה יהב: תצמצמו במרכז הארץ או שתעבירו את העובדים אלינו, או שתעבירו אותם לבאר שבע, איך שתחליטו, לא מתערבים לכם בהחלטות הניהוליות שלכם, ותתנו לחיות במדינה גם בפריפריה שלה.

חיים כץ: אמנם אין זה נהוג לומר את שאני עומד לומר אבל, שמעתי את דבריך, אני רוצה להגיד לך שאני מקבל בהערכה גדולה - לא את הענין של "אל על" אלא שראש עיר, של עיר מרכזית בישראל, עיר גדולה, לא איזה ישוב קטן, מגיע להילחם על שלש עשרה או חמש עשרה או אחת עשרה משפחות, יפה.

חיים כץ: בשבילי זו הפתעה גדולה ואני פה בוועדה נפגש עם לא מעט מפעלים, שהם במצוקה והרבה מעבר לאחת עשרה, ואני לא מביע עמדה לגבי מה שאמרת אבל זה שאתה בא להילחם על המשפחות באיזור שלך, זה הופך אותך לראוי.

חיים כץ: אין בחירות, נכון?

חיים כץ: גם לא הצבעתי לך, לא יכול להצביע לך, אני לא בחיפה אבל אתה ראוי.

חיים כץ: ועכשיו, מפה, בשביל להסביר, אין מחיאות כפים בכנסת, אנחנו פה באולם גדול שהוא לא האולם הרגיל של הועדה, אבל מאחר והיה מתואם פה סיור גדול אז באנו לאחד מאולמות הכנסת.

יוסי לוי: ברשותך, אדוני, אם אפשר להוסיף משפט אחד.

יוסי לוי: מתוך הרצון שעובדים, לא הנהלה, עובדים, פניתי להנהלת "אל על", אבל, הם סיפרו שאם העובדות האלה יעברו לתל אביב, אנחנו נפטר את העובדות הזמניות בתל אביב.

יוסי לוי: אמרתי להם: סליחה, היום בעידן המחשב ובעידן באינטרנט, למה לפטר?

יוסי לוי: למה להעביר את הבנות האלו לתל אביב, לבטל את העובדים הזמניים, איך שאתה רוצה, תפטר אותן, את העבודה בתל אביב, זו שהעובדות הזמניות בתל אביב עושות, תעבירו לחיפה, הרי בין כה וכה אתה משלם להם את הכסף.

חיים כץ: הבנתי ממך, שאין בכלל הידברות.

חיים כץ: שההנהלה באה ואמרה: כזה ראה וקדש.

חיים כץ: כך אנחנו רוצים, לא שואלים אותך.

יוסי לוי: בדיוק.

יוסי לוי: השיטה הצבאית.

יוסי לוי: כנראה קיבלו רוח גבית מן ההסתדרות.

אלי דבוש: העובדים פה.

אלי דבוש: ברשותך, אדוני, אני רוצה להגיד משהו על ההפרטה.

אלי דבוש: כל מה שאנחנו מדברים פה זה ענין שהממשלה הזו או הקודמת הפריטה חברות.

אלי דבוש: זה כוחה של הפרטה, הפרטה מכירה רק בנושא אחד 'עליהם' כלומר, על המסכן ולא על החזק.

אלי דבוש: השנה שעברה, 2010, היתה שנה מאד מוצלחת לחברת "אל על", באו כל המנהלים שלנו וכל האנליסטים וכל אלה שמכרו כרטיסים והתנפחו עם החזה.

אלי דבוש: שנת 2011 היא שנה חלשה, מה עושים?

אלי דבוש: באים לפטר את העובדות האלו, שמרוויחות ארבעה או חמישה אלף שקל בסניף חיפה.

אלי דבוש: אני, כנציג עובדים בחברת "אל על", אני מבקש מהנהלת "אל על", שיתן לי רק דוגמה אחת שבה יפטר עובד בכיר, שהביאו אותו אחרי שהיה סגן אלוף בצבא בחיל האויר, הוא מרויח רק שלוש מאות וחמישים אלף שקל, שיגיד לי: דבוש, אני פיטרתי שני בכירים שעלו לי חמש מאות אלף שקל אבל עכשיו תורך.

חיים כץ: תלמד.

חיים כץ: אתה כוועד עובדים, לא מבקש שיפטרו אף אחד.

חיים כץ: שימצאו עבודה לכולם, שלא יפטרו אף אחד כי גם אותו בכיר, יש לו משפחה, וגם אותו אתה צריך לייצג.

אלי דבוש: אתה צודק.

אלי דבוש: אני לוקח את המלים בחזרה, כי בגין אמר לא לפטר אף אדם אז אני בא, ברשותך, אדוני, לומר לך שזה מה שקורה בהפרטות, הפרטות זו כוחניות.

אלי דבוש: באות כל מיני משפחות ומשתלטות לנו, על הילדים האלה, שעושים צבא ובורחים, כל המוחות בורחים לנו בגלל הנושאים האלה, גם מבחינת שכר וגם לצערי, אני לא רוצה להגיד, שהביאו הרבה תאילנדים, לצערי, העבודה העברית בארץ נמכרה מאז שהתחילה ההפרטה, אני מזהיר פה את העובדים האלה שטוב שיש לנו אנשים כמו אלה בתעשיה האווירית וברכבת ישראל שלא מצליחים להפריט אותם.

רות סיסו: לשאלת יושב הראש, אני עובדת עשרים וארבע שנים.

רות סיסו: אני רוצה קודם כל להגיד מכל הלב, שחברת "אל על" היא באמת הבית.

רות סיסו: ולא בסימן שאלה, כמו שעכשיו, אנחנו אוהבים את החברה, אנחנו נאמנים ואנחנו בעיוורון הולכים אחרי כל דבר ומוכרים את החברה, איפה שרק אפשר ואף אחד לא יקח לנו את זה.

רות סיסו: נחתה עלינו ההודעה הזו, לפני כשנתיים, כשכבר התחלנו להרגיש ברגע שהחליפו מערכות מידע התחלנו להרגיש.

רות סיסו: קיבלנו הבטחה מדניאל סעדון שהיה מנהל סניף ישראל עד לפני כאר

רות סיסו: בעה חודשים, שהבנות לא תיפגענה.

רות סיסו: בסניף חיפה יש שלש פונקציות, יש חנות מכר שזו חנות הבית, יש שרות לסוכן, שנותן שירות לכל משרדי הנסיעות בצפון ויש מחלקת מכירות שזה גם כן סוכנים שמקדמים מכירות.

רות סיסו: כשהנחיתו עלינו את ההודעה הזו אף אחד לא הודיע לנו למה, באו והחליטו כי ככה, אחר כך אני אצטט את הסיבות שקצת אומללות אבל לא משנה.

רות סיסו: אנחנו סניף רווחי, קודם כל, תמיד, תמיד אנחנו רווחיים, החנות שלנו היא אחרי כל השכירות ואחרי הכל עוד מרוויחה 230 אלף דולר.

חיים כץ: מה זו חנות?

חיים כץ: הגדירי את העבודה שלכם שם.

רות סיסו: החנות, זו מכירה ישירה ואנשים נכנסים וקונים כמו משרד נסיעות ואנחנו נותנים שירות לתיירים, לחברי "תגלית", שבאים רוצים לעשות שינויים, כל השירותים שנותנים ב"אל על" תל אביב או במוקד בחיפה עושים את זה, הכל.

רות סיסו: מה שאני רוצה להגיד, אנחנו מודעים לכך שחברת "אל על" היא חברה עיסקית והיא פועלת למטרות רווח אבל, למען השם, כמו שהם אומרים, תסבירו לנו למה, למה אנחנו, כששאלנו למה חיפה אז אומרו לנו: ככה, אילת זה סניף קטן וגם תחנה, באר שבע זה סניף קטן, לא יצאנו מזה, ירושלים זה כי היא בירת ישראל, אז אנחנו מקריבים את חיפה, כאילו יש "יותר בשר" בחיפה, אנחנו שלושה עשר איש ומוטי, שהוא איש מקסים בפני עצמו וזו העבודה שלו אבל, הוא הביא סיבה מעולם הרפואה, שהיתה מאד לא נעימה לשמיעה, הוא אמר: תראו, כמו גוף חולה שצריך לכרות איזה איבר, ואנחנו היינו כל כך המומים שלא רצינו לענות אז חשבנו, אולי יש second opinion גם כן, היום יש גם טיפול אלטרנטיבי, יש כל מיני דברים אבל, תסבירו לנו למה.

רות סיסו: מבחינת הביצועים אנחנו תמיד בראש, יש ששה צוותים, בסניף ישראל, של מכירות, מבחינת הביצוע תמיד אנחנו בראש או מקום שני, אפילו בחודש מרץ, שהיה חודש גרוע, היינו במקום שני, מבחינת הרווחים.

רות סיסו: הפריסה הגיאוגרפית שלנו היא הכי קשה ויש לנו הכי הרבה סוכנים.

חיים כץ: ראי, אמרת שזו חברה עיסקית.

חיים כץ: אני לא חושב שהם רואים רק את הרווח בעיניים, הם רואים עובדים, הם לא רואים רק את הרווח, אני יוצא מתוך נקודת הנחה שהם רוצים להרוויח, אבל, הם גם רואים את האנשים מסביב.

חיים כץ: אז למה, לדעתך, אם הגוף הזה רווחי, כעובדת של עשרים וארבע שנים, ואני שומע מן הדברים שלך את היות "אל על" הבית השני שלך, למה לדעתך הם רוצים לסגור?

רותי סיסו: לדעתי המנכ"ל קיבל נתונים שגויים או שהטעו אותו, אני לא יודעת, לדעתי, וזה לכאורה, אני לא רוצה לפגוע באף אחד אבל זה נראה "על פניו" שההחלטה נתקבלה משיקולים זרים.

רותי סיסו: ודרך אגב, "אל על" חיפה, כשזרקו את הפצצה, זה היה ממש, מה שנקרא סיכול ממוקד, היינו כולנו ממוטטות, לא ידענו איך להגיב, הם אמרו: תשלחו את הפרטים שלכן, נתחיל לדבר וכולכן מוזמנות.

רותי סיסו: לשאלת יושב הראש, לא דיברו איתנו ביחידות אלא אמרו כך בישיבה: תשלחו לנו את הפרטים ואת השאלות שלכן ואתם מוזמנות כולכן לעבור לנתב"ג.

חיים כץ: יוסי, האם לא דיברו אתכם?

יוסי לוי: לא, בכלל.

רות סיסו: בשבעה עשרה למאי בלילה, קיבלנו אי מייל מן המנהל שלנו, שאמר: מחר בבוקר כולם באים לתל אביב, צריך להיות בתשע וחצי במשרד.

רות סיסו: אמרתי: מה קרה?

רות סיסו: לא רצו להגיד לי.

רות סיסו: בקיצור, הגענו, וזה היה ברור לפי הבהילות שיש משהו.

רות סיסו: רציתי רק להעיר, הבנות בשירות הסוכן בחיפה בזמנו יש לנו מכירה ישירה בחנות, אנחנו מוכרים כמליון דולר בשנה.

חיים כץ: למה את קוראת לזה חנות ולא משרד?

רות סיסו: כי זה נקרא חנות הבית, זו חנות מכר ואנחנו מדברים על משרד רווחי כמוהו, כמאה וחמישים מליון דולר לשנה, והבנות בעצם שהן בשירות הסוכן הן כירטסו כל הזמן, הן גבו על השירות הזה.

חיים כץ: מה זה "רווחי - מאה חמישים מליון דולר לשנה"?

רות סיסו: זה מן הסוכנים.

רות סיסו: אנחנו עובדים מול סוכני הנסיעות בכל הצפון.

חיים כץ: כמה "אל על" סיימה?

קריאה: יש נתון מספרי לגבי הרבעון האחרון, היא מדברת על הכנסות.

רות סיסו: והבנות בשירות הסוכן, ברגע שאמרו להן, אנחנו לוקחים מכן את הפונקציה הזו ומעבירים אותה למוקד, לא תיפגענה, אתן לא תענו לטלפונים, תמשיכו לכרטס, זאת אומרת, לוקחים מאגר מסוים ומכרטסים.

רות סיסו: אני רוצה לומר ששבעים אחוז מן הכירטוס ב"אל על" עושות בנות חיפה וגם כועסים עלינו שעובדות מהר כאילו שאנחנו לוקחות להן את כל העבודה.

רות סיסו: אני לא לוגיסטית, לא עסקנית אנחנו באים לעבוד, להתפרנס, אני באמת רוצה לבקש, אנחנו משלמים מיסי ועד של ההסתדרות, אני לא יודעת אם יש איזשהו סכסוך או נתק בתקשורת בין ההסתדרות לנציגות שלנו.

רות סיסו: בבקשה תדאגו לנו, אנחנו לא רוצים ליפול בין הכסאות.

חיים כץ: אם מישהו מן ההנהלה ירצה להגיב שיבקש ואני אתן לו, בסוף תהיה לכם תגובה.

ארמנד שור: דבר אחד.

ארמנד שור: מחליטים לסגור עסק, עסק שהוא לא רווחי, יכול להיות, אבל דבר ראשון עושים דוח, עושים חקירה לראות מה קורה, איזה משהו כלכלי, איפה, אם עסק לא עובד טוב, יש איזושהי סיבה, לא יכול להיות שכל העסק לא מתפקד, לא כל העובדים, יש איזו סיבה, הייתי רוצה לדעת, אם מישהו חקר את הסיבה, אם מישהו בדק את הסיבה, אם מישהו ניסה לתקן.

חיים כץ: האם אתה חושב שהנהלת "אל על" קמה באיזה בוקר ואמרה: וואללה, את מי אנחנו הורגים היום?

חיים כץ: אנחנו הורגים את סניף חיפה?

ארמנד שור: לא, אני חושב שהסתכלו על זה כסניף חיפה, לא חיפשו את הסיבה להציל את הסניף הזה ומה שנקרא בסוף - - -

חיים כץ: מה זה להציל?

חיים כץ: הסניף הוא רווחי.

יונה יהב: הוא רחוק, הוא בצפון, הוא לא קשור.

יונה יהב: האם היו מנסים לעשות את זה בתל אביב?

חיים כץ: ראש העיר וחבר הכנסת לשעבר, נא לקבל רשות דיבור.

חיים כץ: ועדת העבודה מסודרת, יש בה סדר ומרות.

ארמנד שור: אני מקבל את התיזה של הנהלת "אל על", הסניף הזה לא מתפקד, קורה משהו, אבל אי אפשר לתת עונש קולקטיבי לכל העובדים, זה עונש קולקטיבי.

ארמנד שור: משהו לא מתפקד אבל אנשים לא צריכים לשלם בחיים שלהם.

ארמנד שור: זה למצוא את הפתרון, לחקור, לראות את הסיבה ולתקן אותה, כמו בתעופה, כמו בכל דבר אחר, אם משהו לא עובד המטוס נופל אבל יש חלק אחד שגורם לזה, לא כל המטוס.

ארמנד שור: תודה רבה.

יעל ירושלמי: שלום.

יעל ירושלמי: לשאלת יושב הראש, כן, המיגזר המינהלי הוא הפקידים.

יעל ירושלמי: אני מאד מודה לכל מי שהטריח את עצמו והגיע היום כי זה אומר שזה חשוב לפחות לאותו חלק שהגיע ובוודאי שגם לי היתה הפתעה שראש עירית חיפה מביע כזו תמיכה על אף שהוא מציג כאן זוית אחרת שהיא חשובה לא פחות.

יעל ירושלמי: ואנחנו כארגון יציג של עובדים מוצאים את עצמנו בתקופה האחרונה במבוכה, מול העובדים - - -

חיים כץ: כארגון עובדים לא יציג אבל ארגון עובדים.

יעל ירושלמי: ארגון עובדים.

יעל ירושלמי: אנחנו במבוכה מאחר ואין שקיפות, אין שיתוף פעולה, על חלק מן הדברים אנחנו קוראים בעיתון, אין לנו תשובות, אין שום בעיה שבעולם שאי אפשר לפתור, בוודאי גם לא את הבעיה הזו.

יעל ירושלמי: היחסים על פניהם הם בסדר, תקינים, בנושאים אחרים אנחנו עובדים מאד יפה, ההנהלה בודאי יודעת שכשהיא רוצה את שיתוף הפעולה, גם כשהיא רוצה להסביר לעובדים, אנחנו יכולים לעזור יותר ממה שלפעמים חלק מן ההנהלה יכול, יכולים לעשות את זה בצורה יותר מוצלחת.

חיים כץ: לא לפעמים, תמיד.

יעל ירושלמי: אז אני בצניעות.

יעל ירושלמי: אנחנו לא מוצאים את ההגיון כי גם לא הסבירו, אני מצטטת את העובדים ומן הגרון שלי בוקע מה ששמעתי מן העובדים עצמם.

יעל ירושלמי: ככל שמתבהרת התמונה -ואנחנו קצת חקרנו וקצת שמענו דברים שלא עלו על השולחן, נראה שהדברים הרבה יותר קטנים ופחות מסובכים ממה שזה נראה וממה שזה נשמע בסופו של דבר.

יעל ירושלמי: כמו שזה נראה "על פניו" זה התחיל מהחלטה של מנהל או מנהלת אחת ב"אל על", שבאה עם נתונים כאלה ואחרים לפיהם אפשר לעשות את הדברים אחרת ויכול להיות שאפשר לעשות את הדברים אחרת אבל, אנחנו בסך הכל מבקשים שנשב ביחד.

יעל ירושלמי: מדובר בסך הכל בשלשה עשר עובדים, לא שלושים, לא חמש מאות, לא ארבעים, אז בואו נראה איך אפשר לעשות את הדברים ביחד והצענו פתרונות והגענו בתום לב, עם כל הכוונות הטובות, לא התנגחנו, לא אמרנו: אתם עושים ככה, הכוונה שלכם היא אחרת, מה בסך הכל הצענו?

יעל ירושלמי: ביקשנו, הצענו הסעות, אפילו עכשיו אני לא יודעת אם זו הצעה טובה, בואו נסדיר להם הסעות, בואו נעזור בזה, אולי חלק יעבדו מן הבית, אולי חלק יתחילו את הפגישות בחיפה, פשוט "לא, לא, לא, לא, לא" אז אנחנו באמת לא יודעים מה הסיבה, לא יודעים, עד עכשיו לא ברור לנו.

חיים כץ: עוד מעט ההנהלה תאמר.

רותי סיסו: אני רק רוצה להוסיף, הדרגה הכי נמוכה ב"אל על" היא שלושים וארבע.

רותי סיסו: 50% מן המשרד שלנו הם בעלי דרגה 35.

חיים כץ: בדרגה 35, איזה שכר ברוטו זה?

קריאה: ברוטו 7,000 שקל.

רותי סיסו: אין שעות נוספות.

רותי סיסו: וזה אחרי אחת עשרה או חמש עשרה או שבע עשרה שנות עבודה.

רותי סיסו: שלושים וחמשה.

רותי סיסו: חמישים אחוז מן המשרד.

רותי סיסו: מי שמקדם מכירות אז יש מתח דרגות בין שלושים ושש לשלושים ושבע.

רותי סיסו: זהו.

רותי סיסו: ובקשר למה שיעל ירושלמי דיברה, על השיקולים הזרים, אני אומרת שהגיעה אל סניף ישראל בחורה צעירה שעם כל הכבוד היא טובה במספרים ובכל הנושא של המכירות אבל, לדעתי, היא לוקה בחסר בכל הנושא של מה שבין אדם לחברו ופה אנחנו דנים בדיני נפשות.

תומס קנטור: אני חושב שיש פה איזשהו תהליך, או לפחות ככה מסתמן, של משהו יותר גדול, מתחילים בסנונית קטינה ואנחנו מתקדמים הלאה וזו תחושה קשות אישיות שלי שיש פה איזשהו ניסוי כלים, אנחנו נסגור סניף אחד, יכול להיות שנתקדם הלאה.

תומס קנטור: אין זה סוד שחברת "אל על" בצרות, לא רק חברת "אל על" אלא כל המערך התעופתי, כמעט עולמי, אבל, אף פעם, גם כשהיינו בצרות דומות, לא היתה סגירה של סניפים, לא היו פיטורין של עובדים, תמיד צלחנו את זה בזמן ובשלום לכן, אני חושב שיש פה איזשהו יריה באויר, לנסות.

חיים כץ: אתה אומר שזה הרבה מעבר לסניף חיפה!?

תומס קנטור: כן, בדיוק.

תומס קנטור: יש פה ניסוי כלים לראות איך כל המערכת תתנהג ואם זה יעבור בשלום אפשר להתקדם הלאה ולסגור מחלקות או דברים אחרים.

סמדר דאר: יש לנו הרגשה שאנחנו כמו "הכבשה השחורה" של "אל על".

סמדר דאר: אנחנו בחזקת "רחוק מן העין רחוק מן הלב", לא מכירים אותנו, לא באים לראות מה אנחנו עושים, אין שום יחס אישי, אז הכי קל להגיד: או.

סמדר דאר: קיי.

סמדר דאר: , אלה רחוקים, נפגע בהם, במילא אין לנו אתם כלום, מן הרגשה כזו.

סמדר דאר: אנחנו כולנו אמהות לילדים קטנים, קטנים, פחות קטנים, אני למשל מפרנסת יחידה, תהיה לנו בעיה רצינית לנסוע יום יום.

סמדר דאר: לי יש לעבוד עוד עשרים וחמש שנה, יום יום לנסוע לשדה התעופה - - -

רחל אדטו: האם יש סניף יותר צפוני מסניף חיפה?

סמדר דאר: לא, זה הסניף הכי צפוני.

רחל אדטו: מתל אביב?

סמדר דאר: מנתניה עד מטולה.

סמדר דאר: מן הרגשה שבסיכומו של דבר המגמה היא אחת ויחידה, להיפטר מעובדים קבועים.

סמדר דאר: זו ההרגשה האישית שלנו, כי הרי זה ברור שלא נעמוד בנטל הנסיעות, יום יום לנסוע ארבע שעות הלוך וחזור, עשינו חשבון שבחודש זה עוד 80 שעות שאתה צריך לתרום, העלות היא 1,600 ₪ רק על הנסיעות.

חיים כץ: בסידור טוב עם הנהלת "אל על", אפשר לעשות הסדר שלפיו את תסעי בשמחה ותעבדי בשמחה וגם להם יעלה עוד כמה גרושים.

סמדר דאר: אז למה?

סמדר דאר: למה?

יונה יהב: לא, לא יהיה סניף.

חיים כץ: תהיה פרנסה לאנשים.

יונה יהב: לא, לא יהיה סניף.

יונה יהב: אם מעבירים, זה לוקח בדיוק שנה וכל המשפחות עוברות.

יונה יהב: זה רק תהליך ואני אומר לך: 37% זה היהודים בצפון.

יונה יהב: 37%.

רחל אדטו: לגבי הפריפריה, והתפיסה לגבי הצפון, סניף, מטבע הדברים הוא דבר שאנשים לא נכנסים אליו, זה נכון?

סמדר דאר: נכנסים.

רחל אדטו: אנשים באים פיזית?

סמדר דאר: כן, כן.

רחל אדטו: באותו קשר, אם אתם משרתים את אוכלוסיות הצפון, האם זה אומר שאלה אנשים ממטולה ומטבריה?

סמדר דאר: בוודאי.

רחל אדטו: האם נכון לומר שאנשים שהיו מגיעים לסניף חיפה, וקיבלו שירות לכל איזו הצפון, עכשיו לא יינתן להם שירות?

סמדר דאר: לא יינתן.

סמדר דאר: הם יצטרכו לנסוע לתל אביב, לבאר שבע, לאילת.

חיים כץ: הצלצול ששמעתם אומר שבעוד רבע שעה המליאה מתחילה לעבוד.

חיים כץ: הלוא אנחנו כאזרחים, לא מכירים את פעילות הכנסת, ויודעים להגיד על הכנסת מה שאנחנו רוצים, זה אומר שאם אנחנו החכי"ם, נעשה את עבודת הועדות בזמן שהמליאה עובדת, אז יפטרו אותי.

חיים כץ: וחברת הכנסת אדטו אומרת שלא רוצים.

חיים כץ: האם שמענו עד כאן את מהות הדברים?

חיים כץ: שמענו את ראש עירית חיפה.

חיים כץ: זה לא מקובל, שיבוא ראש עיר, ולא שאין זה נכון לעשות את זה, מבחינה פוליטית זו עשיה נהדרת אבל אני מאמין, ושמעתי אותו מדבר, שהוא לא עשה את זה משיקול פוליטי גם משום שאין בחירות מחר בבוקר והוא בא להילחם על מה שנראה לו גדול, הוא בא, פינה את היומן ואמר: אני בא להילחם על שלוש עשרה משפחות ולא רק על שלש עשרה משפחות כי גם כשאמרנו שאולי נמצא להן פתרון, פתרון טוב שיהיה כדאי להם כלכלית ונוח, הוא אמר: רק רגע ומה עם הסניף בחיפה?

חיים כץ: כי מעניין אותו ש"אל על" תהיה מיוצגת בחיפה.

חיים כץ: שמענו פה מעט את זעקת העובדים וביחוד מפתיע אותי, שחברה שהיתה חברה ממשלתית, והיום היא חברה פרטית, חברה טובה, מגיעה אל "השליפה" הזו, שלא דרך ארגון העובדים בצורה מסודרת לנסות ולסגור את הכל בשקט, בקלות, זה כל כך יותר זול, זה כל כך יותר חכם ובכל זאת זה לא נראה כך.

חיים כץ: על פניו, יכול להיות שאני לא רואה הכל ואני לא יודע את כל הדברים אבל, על פניו, את מה שאפשר היה לעשות בקלות אפילו אם ראש עירית חיפה היה מתנגד אז העובדים לא היו באים בטענות כי היה אפשר לפצות אותם בדרך כזו שהם היו מוחאים לכם כפים, ויכול להיות שזה היה עולה לכם עוד מאה אלף שקל או עוד חמשים אלף שקל אבל הייתם מרבעים את המעגל, ארגון העבדים היה שותק ושמח, העובדות היו שמחות, לכם היה עולה עוד קצת אבל הייתם קונים שקט, לפחות לתקופה ולפרק זמן מוגדר, להסכם, ומפתיע אותי שזה לא נראה כך ואני מכיר את ההנהלה שלכם ואני יודע שבכל זאת עשיתם משאים ומתנים.

חיים כץ: לא נראה, על פניו.

חיים כץ: ואולי אני טועה.

ראובן וירובניק: קודם כל, מאחר ואתה, אדוני יושב הראש, נגעת בדברים של ראש עירית חיפה, אני מקווה שגם עובדי "אל על" לא מזדהים עם האמירה שלו לא לטוס ב"אל על".

ראובן וירובניק: אני לפחות יש לי משפחה גדולה בצפון.

יונה יהב: לא לטוס "אל על".

חיים כץ: מר יהב!

ראובן וירובניק: יש לי משפחה גדולה בחיפה, אני לא אקרא לה לעבור מן העיר, אני מבטיח לך.

יונה יהב: זה מה שאתה עושה.

ראובן וירובניק: אני לא אקרא למשפחה שלי לעזוב את העיר.

חיים כץ: אדוני ראש העיר, יש לשמור על זכויות הדיבור.

ראובן וירובניק: קודם כל נאמר -ולא פעם, ש"אל על" היא חברה עסקית ובודקת את הפעילויות העסקיות שלה והיא הגיעה למסקנה שבטכנולוגיה של היום, ומיד אתן קצת יותר פרטים, אין לנו צורך היום בסניפים לוויניים.

ראובן וירובניק: זה לא אומר שאנחנו גמרנו את הבדיקות עם כל הסניפים כי אנחנו ממשיכים את הבדיקה גם עם כל הסניפים.

חיים כץ: האם זה אומר שיכול להיות שמחר בבוקר, כמו שנאמר, נראה שאכן זו "הסנונית הראשונה"?

ראובן וירובניק: אמרה נכון חברת הכנסת רחל אדטו, היום לא נכנסים ל\

ראובן וירובניק: סניפים, יש שירות לסוכנים, השירות הזה ימשיך בחיפה, יש לנו מעודדות מכירות בחיפה שעובדות מול הסוכנים, עם רכב של החברה, זה ימשיך כך, הם מגיעות גם היום מעת לעת לתל אביב לצורך קבלת הנחיות כאלה ואחרות, הן ימשיכו באותה מתכונת.

ראובן וירובניק: הקמנו לפני כחמש שנים מוקד מכירות גדול בנתב"ג.

ראובן וירובניק: חלק גדול מן הנושאים של השירות לסוכן עבר למוקד הזה.

ראובן וירובניק: שש בנות מתוך הסניף בחיפה נותנות את השירות הזה לסוכן כי העבירו להן את העבודה הזו מנתב"ג לחיפה כדי להמשיך לעסוק בזה למרות שאפשר לעסוק בזה מנתב"ג.

חיים כץ: מה היתרון לעשות את זה מנתב"ג?

יונה יהב: פשוט מאד כי המקום מרכזי.

ראובן וירובניק: כל המטה של "אל על" על כל שלוחותיו נמצא בנתב"ג.

ראובן וירובניק: זה מטה החברה, מעבר לסניפים כמו זה שבתל אביב, שהוא סניף קצת יותר גדול וגם הסניף הזה - חלקו כבר עבר לנתב"ג, כל מערך החשבונות עבר לנתב"ג, הכפילות הזו של להחזיק פעילות כפולה, משרדים מחוץ לחברה, שלא כמו שהיה בעבר -והפחות צעירים בינינו זוכרים, שפעם בכלל לא היו ל"אל על" מעודדי מכירות, כולם היו קונים רק בחנות "אל על" ברחוב בן יהודה והתור הגדול היה בחנות המכר.

ראובן וירובניק: היום זה כמעט ולא קיים.

ראובן וירובניק: כולם קונים היום או דרך האינטרנט או דרך חברות הנסיעות או ישירות במוקד שלנו, הטלפוני.

ראובן וירובניק: לשם הלך העולם וחברת "אל על", כחברה עיסקית כמו שנאמר פה, חייבת להתאים את הפעילות שלה ואת מבנה ההוצאות שלה לפעילות העיסקית של החברה ולכלכלה העולמית בכלל.

ראובן וירובניק: בתעופה, וכולם יודעים, ודאי העובדים שיושבים פה, מכירים את הנתונים, אני לא אכנס למספרים, יש הבדל בין מחזור מכירות לבין מה שנשאר מזה בסוף.

ראובן וירובניק: אני מצטער אבל - - -

חיים כץ: האם חלק הסניף הזה הוא הפסדי?

ראובן וירובניק: כל הפעילות של "אל על" הפסדית.

חיים כץ: עזוב כל "אל על", לא סוגרים את "אל על" ושמענו, שבשנה שעברה חילקו בונוסים יפים.

ראובן וירובניק: אם מדברים על הבונוסים.

חיים כץ: לא, לא מדברים על הבונוסים.

ראובן וירובניק: לא אכנס לזה אבל אני אומר, יש לנו גם בעיה עם הסכם עבודה, שהוא לא מתאים לחברה עסקית.

חיים כץ: מקווה שלא נצטרך לעסוק פה, גם בהסכם.

ראובן וירובניק: גם אני מקווה, ואנחנו חיים בסדר גם מאז ההפרטה.

ראובן וירובניק: אני רק רוצה להוסיף, בשולי הדברים, נאמר פה והם הציעו הצעות.

חיים כץ: שאלתי אותך, אם הסניף בחיפה הוא - - -

ראובן וירובניק: לא מכסה את ההוצאות.

חיים כץ: הוא הפסדי?

ראובן וירובניק: לא מכסה את ההוצאות.

חיים כץ: הפסדי.

ראובן וירובניק: לא מכסה את ההוצאות.

חיים כץ: בעברית.

ראובן וירובניק: מזכירים פה רק את ה 230,000 ₪ של המכירות.

ראובן וירובניק: זה חלק קטן, בשרשור הזה של עובדים מחיפה, ואני אומר, זה שמונה עובדים, צריך להבין, שני עובדים גרים בתל אביב, שני עובדים - - -

חיים כץ: לקוראים את הקריאות באולם: בסדר, לא נכון, האם אפשר שאני אבין ממנו?

חיים כץ: מר וירובניק, עליך להבין שיש פה אמוציות.

ראובן וירובניק: קודם כל העובדים שלנו נהדרים.

יוסי לוי: צריך להבין.

יוסי לוי: מה-31 באוגוסט, או שהן נוסעות לתל אביב או שהן הולכות הביתה.

יוסי לוי: אלו האופציות שיש לבנות האלו ועל זה צריך לחשוב.

חיים כץ: אני מאמין שהנהלת "אל על" תשב עם ארגון העובדים.

יוסי לוי: אני מודה לך.

חיים כץ: וגם לקריאתֶך אני אומר:

חיים כץ: אני מאמין שהנהלת "אל על" תשב עם ארגון העובדים ומבחינתי אדבר עם חלק מן הבעלים שלה.

חיים כץ: זה לא בשמים.

חיים כץ: זה לא בשמים.

יוסי לוי: אלו בשלושים ואחד לאוגוסט הולכות הביתה.

חיים כץ: האם אתה יודע כמה אפשר לפתור עד שלושים ואחד לאוגוסט.

חיים כץ: סבלנות.

ראובן וירובניק: אדוני יושב הראש, קודם כל היתה הידברות.

ראובן וירובניק: אני אישית ישבתי עם נציגות העובדים וההסתדרות, לא מעט שעות.

ראובן וירובניק: נכנסנו לפרטים ולפתרונות של בעיות, לא - - -

חיים כץ: האם ישבת עם נציגות העובדים לבד?

ראובן וירובניק: ישבתי אתם.

חיים כץ: האם ישבת אתם לבד?

ראובן וירובניק: ישב אתם איש משאבי אנוש, וכשראיתי שזה מגיע לאיזושהי נקודה שבה אני צריך להתערב, אז ישבתי אתם.

יוסי לוי: אז תגיד לו מה הצעת.

ראובן וירובניק: לא מנהלים פה את המשא והמתן.

ראובן וירובניק: אני אומר: ישנה הידברות.

ראובן וירובניק: יכול להיות שעדיין לא מוצתה ואנחנו ממשיכים לדבר, בסדר, ישנן הצעות גם מצד נציגות העובדים, הם לא נפלו על אזניים לא קשובות, ישבנו, יוסי גם יודע את זה, גם בארבע עיניים אתי במשרד אצלי, הציע פתרון, לא פסלתי אותו, לומר שעדיין יש פתרונות, לומר שכל הפתרונות - - -

חיים כץ: נכון לעכשיו, ההחלטה שלכם לגבי הראשון באוגוסט, לא יכולה להשתנות!?

ראובן וירובניק: נכון.

ראובן וירובניק: צריך למצוא פתרונות הולמים.

ראובן וירובניק: נציגי העובדים שיושבים פה מכירים מצוין את הסכם העבודה, כמו שאני מכיר אותו, לא הלכנו -למרות שההסכם התיר לנו, ללכת בדרך קיצונית, לא היינו שם, אנחנו מעריכים את העובדים שלנו לכן, הלכנו לפתרונות שלא להגיע למצב של פיטורי עובדים למרות שזה אפשרי מבחינת הסכם העבודה.

ראובן וירובניק: לשם לא הלכנו.

ראובן וירובניק: הלכנו למצוא פתרונות, תראו, יש לנו - - -

חיים כץ: לפי הסכם עבודה אפשר לפטר?

ראובן וירובניק: כן.

ראובן וירובניק: במסגרת פעילות – כן.

יוסי לוי: לא.

חיים כץ: סליחה, תמתין לתורך.

יוסי לוי: הוא יודע את זה, הוא לא יכול לפטר עובדים.

חיים כץ: יוסי! יוסי, הוא, נדמה לו, לדעתו, הוא חושב שהוא יכול, אתה חושב שהוא לא יכול.

חיים כץ: הוא לא צריך להגיד את מה שאתה חושב ואת מה שנדמה לך.

חיים כץ: הוא יגיד את מה שהוא חושב.

חיים כץ: מה שהוא חושב.

ראובן וירובניק: בסופו של דבר זה מהלך של חסכון, זה מהלך שחוסך בהוצאות של למעלה ממליון שקל.

ראובן וירובניק: מי שרוצה לראות את החשבונות אני מוכן להראות לו באופן אישי וגם לנציגות העובדים אפשר להראות את החשבונות והם יודעים לעשות את החשבון.

חיים כץ: האם זה הרבה כסף לחברת "אל על"?

חיים כץ: יחד עם זה, לחברה יש תדמית.

חיים כץ: כי למרות שהיא חברה פרטית עסקית היא עדיין נחשבת חברה לאומית.

חיים כץ: עדיין.

ראובן וירובניק: אנחנו מתגאים בזה.

יוסי לוי: נשענת על העובדים.

חיים כץ: על ה"עדיין" הזה שהיא חברה לאומית, לפעמים שווה, אתה יודע, לשלם בפרסום מליון שקל זו בדיחה.

ראובן וירובניק: נכון אבל כחבה לאומית אנחנו גם נושאים בהוצאות בטחון שהבית הזה החליט עליהם, של חמישים מליון דולר.

חיים כץ: ובכמה הוא מסבסד?

ראובן וירובניק: מה זה מסבססד?

חיים כץ: הבית הזה מסבסד.

ראובן וירובניק: ראש עירית חיפה יודע כמה עולה גדוד טנקים בצפון.

ראובן וירובניק: האם ראש עירית קרית שמונה מקבל את החשבון?

ראובן וירובניק: אז למה חברת "אל על" תקבל את חשבון של הבטחון?

ראובן וירובניק: זה בא גם חשבון הכלכלה של החברה.

חיים כץ: ברוכות הבאות לכנסת ישראל.

חיים כץ: אני למדתי מן הסמנכ"ל של "אל על" שהנושא לא סגור בשלושים ואחד לאוגוסט וחברת "אל על" פתוחה להידברות והיא תשב עם ארגון העובדים.

יונה יהב: שמענו שחיפה נעזבת.

חיים כץ: שמענו.

חיים כץ: אדוני ראש העיר, שמענו וראיתי אותך.

יונה יהב: אני פחות מבין ממך בעייני עובדים, אבל אני רוצה לדעת איך חברה הפסדית נותנת למנכ"ל בונוס של אחד עשר מליון שקל.

חיים כץ: אני אסביר לך.

חיים כץ: בשנה שעברה החברה היתה רווחית, נתנה לו בשנה שעברה, השנה היא לא תתן לו היא תקח ממנו, עזוב את זה, נו.

יונה יהב: את הכסף צריך לשמור לשנים הקשות.

חיים כץ: אדוני ראש העיר, עוד מעט השעה אחת עשרה.

חיים כץ: נכון שנגלוש לזמן המליאה, לא ראיתי את סדר היום אבל יש הצעת חוק שאני צריך להראות אותה היום, שאולי תעזור לכם עם החינוך בחיפה, פה לא להפריע לו.

ראובן וירובניק: למען ההיסטוריה, להזכיר לראש עירית חיפה, פתחנו בעבר גם תיאומי טיסה, בתל אביב היה 'טרום טיסה' הרבה מאד שנים, ניסינו לפתוח גם בחיפה, גם באשר שבע, גם בירושלים, אבל זה לא היה כלכלי.

ראובן וירובניק: אז האם להחזיק פעילות כזו?

חיים כץ: אבל שמע, שמעת פה, ואני לא מנהל אתך פה בוועדה משא ומתן.

יונה יהב: היום חברות פרטיות מנהלות את זה, האם זה כלכלי?

חיים כץ: מבקש מכל הנוכחות באולם להתנהל כראוי.

חיים כץ: אני שמעתי.

חיים כץ: אם אתה רוצה להגיד עוד משהו אני אתן לך אבל, אני חושב שאמרת את שלך ושמענו את ארגון העובדים ואני לא חושב שהבעיה גדולה מדי.

חיים כץ: לא חושב שהבעיה גדולה מדי.

חיים כץ: אני, כיו"ר הועדה, לפני היציאה לפגרה והרבה לפני השלושים ואחד לאוגוסט אנחנו נקבע פה דיון נוסף.

חיים כץ: נקבע פה דיון נוסף בכנסת ישראל.

חיים כץ: נקח חודש מהיום, זה זמן סביר, ואני אדבר גם עם חלק מן הבעלים שלכם, הבעיה היא לא גדולה, אם הבעיה היתה גדולה וקריטית ל"אל על" אז הייתי אומר: אתה יודע מה, בסדר, אין ברירה, אין ברירה אבל, פה יש ברירה, פה יש ברירה ואפשר לרבע.

חיים כץ: אני מאד רוצה לקוות, אני מבין את ההיררכיה ב"אל על", אני מבין שיש יו"ר אגף התעופה בהסתדרות שלא כל כך מסתדר עם ארגון העובדים שלך אבל, גם את ארגון העובדים שלך אתה לא צריך לנצח אז תשים את יו"ר אגף התעופה בצד ותדבר עם ארגון העובדים שלך ותנסה להגיע לפתרון.

חיים כץ: הנושא עכשיו הוא סניף "אל על" בחיפה.

חיים כץ: וצריך לדעת מה עושים אתו.

חיים כץ: יכול להיות שהוא מרוויח קצת ומפסיד קצת ולא נכנסתי לזה אבל אני חושב שהנהלת "אל על" מספיק מושכלת ויש לה את היכולות לפתור את הבעיה הזו.

חיים כץ: יש לה את היכולות לפתור את הבעיה.

חיים כץ: יהיה שיתוף פעולה בין ההנהלה וארגון העובדים, בלי להיכנס להסכמי העבודה אלא לנושא של חיפה בלבד, הוא ניתן לפתרון בקלות, לשביעות רצון הנהלת "אל על" ולשביעות רצון עובדות "אל על" בחיפה.

חיים כץ: אני בטוח שעובדות "אל על", בניגוד לדעתו של ראש העיר, לא יקראו שלא לטוס "אל על", אני בטוח.

חיים כץ: אמר ראש העיר את מה שהוא אמר, והוא בא ואני חוזר שוב, הוא אמר הרבה מאד.

חיים כץ: ואנחנו נקבע דיון נוסף חודש מהיום בערך ואני מקווה שאתם תנצלו את הזמן.

חיים כץ: היו נבונים, אתם חברה לאומית למרות שאתם חברה פרטית ועסקית ואתם מדווחים ויש לכם מניות אבל יחד עם זה אתם חברה לאומית, ויותר מפעם אחת אתם באים פה לבנין הזה ואנחנו החכי"ם מתייחסים אליכם כאל חברה לאומית, זה היה לפחות בטיסות לאילת ופתיחת קווים, אנחנו מתייחסים, ועד אז אני חושב שמיצינו את הדיון הזה.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.