הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת החינוך לדיון בהצעת חוק רשות השידור, כנסת 18, פרוטוקול מספר 3, 2011-05-17 13:30

כרמל שאמה-הכהן: צהרים טובים, אנחנו פותחים ישיבה נוספת של הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה וועדת החינוך בעניין הרפורמה ברשות השידור.

כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום הצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 25), התשע"א-2010.

כרמל שאמה-הכהן: כבר עסקנו בכמה סעיפים, קיבלנו אתמול הצעה של הממשלה לעניין תיקון סעיף 12 שנותר פתוח, ואחר כך נמשיך את הדיון בסעיף 13.

כרמל שאמה-הכהן: היועצת המשפטית תציג את סעיף 12 החדש.

אתי בנדלר: אני מציעה שהממשלה תציג את זה, זו הצעה שלהם.

דנה נויפלד: הוועדה ביקשה שנוסיף סעיף שעניינו ממלא מקום של יושב ראש ועדת האיתור לתקופת ההשעיה, וזה מה שהוספנו בסעיף קטן (ב).

עידו אציל: אני מקריא מנגנון לממלא מקום.

עידו אציל: "הושעה יושב הוועדה מכהונתו כאמור בסעיף קטן (א), ימנה לו השר, ממלא מקום מבין חברי ועדת האיתור, למשך תקופת ההשעיה.

עידו אציל: "

אתי בנדלר: לשאלתי האם יש מקום למינוי ממלא מקום רק ליושב ראש הוועדה ולא לחבר הוועדה?

דנה נויפלד: התלבטנו בשאלה הזאת.

דנה נויפלד: חשבנו שממילא ועדות יכולות לפעול בהרכבים חסרים לכן, אמנם זה מצב לא רצוי כשיש הרכב חסר, אולם תוקף הפעולות של ועדה שפועלת בהרכב חסר לא נפגע.

דנה נויפלד: זו ועדה שהיא אד הוק ולא ועדה מתמדת שאמורה לשוב ולפעול, אלא במקרה של מינוי חברים שזה לא צפוי שיקרה באופן יומיומי, לכן עדיף לאפשר מינוי ממלא מקום רק במקרה שבו הושעה היושב ראש, שהוא הפונקציה הכי חשבוה.

אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר שנושא תוקף הפעולות נדון בסעיף 13.

אתי בנדלר: הוועדה קראה את סעיף 13 בישיבה האחרונה וביקשה גם לסעיף הזה השלמות, כיוון שהערנו הערות וחברי הוועדה העירו הערות.

אתי בנדלר: אני מציעה שהוועדה, אחרי שתשמע את ההערות לסעיף 12 ובטרם תאשר את הצעת הממשלה לתיקון, תדון גם בסעיף 13 כי הדברים משלימים אחד את השני, ואז יוחלט אם יש מקום למינוי ממלא מקום גם לחבר ועדת האיתור ולא רק ליושב ראש ועדת האיתור או שאין בכך צורך.

דנה נויפלד: היועצת המשפטית צודקת, כיוון שהסעיף הבא – קראנו אותו?

אתי בנדלר: התחיל הדיון בו, אבל אני מציעה לקרוא אותו בכל מקרה.

עידו אציל: הוספנו מנגנון שיגביל את עבודת ועדת האיתור.

אתי בנדלר: מר אציל, אם לא קשה לך תקרא את כל סעיף 13 מכיוון שחברי הוועדה, ודאי קשה להם לזכור מה אומר הסעיף.

עידו אציל: "קיום ועדת האיתור, סמכויותיה ותוקף פעולותיה לא ייפגעו מחמת שנתפנה מקומו של אחד מחבריה או מחמת פגם במינויו או בהמשך כהונתו, ובלבד שיכהנו בה בכל עת שלושה חברים לפחות, ובהם יושב ראש הוועדה".

דנה נויפלד: הוספנו סיפא: " ובלבד שלא עברה שנה מיום שכיהנו בוועדת האיתור שלושה חברים בלבד".

דנה נויפלד: לבקשת הוועדה והיועצת המשפטית הוספנו את הסיפא שמגבילה את משך הזמן שאפשר לפעול בו בהרכב חסר.

דנה נויפלד: ההרכב החסר שאפשר לפעול בו הוא מינימום שלושה, וגם זה לא עד עולם אלא רק במשך שנה.

דנה נויפלד: זה מה שאמור להניע, כי אחרת הוועדה תשותק.

נחמן שי: איפה הקץ'?

נחמן שי: הלוא שום דבר לא יכול להיות ישר פה, אז מה הטריק?

נחמן שי: אל תיעלבי, רק תסבירי לי.

דנה נויפלד: הייתה דילמה, וזה מה שהיועצת המשפטית הציגה קודם, מה קורה אחרי מצב שבו מונתה הוועדה וחסרים חברים.

נחמן שי: בסך הכול יש חמישה חברים.

דנה נויפלד: נכון, זו בסך הכול ועדה קטנה.

דנה נויפלד: מה שהסעיף אומר זה שקודם כול יש לנו רף מינימלי של שלושה, אבל זה לא שאפשר לפעול כל התקופה עם שלושה חברים אלא רק במשך שנה.

דנה נויפלד: אם יושעה יושב ראש הוועדה, שהוא הפונקציה - - -

אופיר אקוניס: מה העבירות האלה?

דנה נויפלד: קודם כול, זו לא עבירה מסוימת אלא עבירה שבשל חומרתה, מהותה או נסיבותיה אין הוא ראוי לכהן בתפקידו.

דנה נויפלד: אנחנו לא יודעים לצפות את אותם מקרים.

דנה נויפלד: אתאר את הסיטואציה הפוטנציאלית, אעשה את זה ציורי: מצב שבו יש יושב ראש ועדה, ואחרי שהוא מונה כיושב ראש וכיהן משך זמן מה הוגש נגדו כתב אישום בעבירת שוחד.

דנה נויפלד: נניח שעל פניה והנסיבות שלה היא עבירה שבגינה הוא לא ראוי לכהן כיושב ראש הוועדה.

דנה נויפלד: או אז יכול שיושעה, ואז השאלה מה קורה כשאין יושב ראש ועדה למשך תקופת ההשעיה.

דנה נויפלד: אז שאלה היועצת המשפטית אם חסרה פה אופציה למנות לו ממלא מקום.

דנה נויפלד: אכן הכנסנו את האופציה, ברגע שהושעה, למנות לו ממנה מקום.

אופיר אקוניס: כתוב: רשאית הממשלה להשעותו.

דנה נויפלד: כי אין פעולה אוטומטית, זו פעולה שבשיקול דעת.

אופיר אקוניס: כל הממשלה צריכה לעסוק בזה?

אופיר אקוניס: זה מעניין.

נחמן שי: בגלל שהיא מממנה אותם.

אופיר אקוניס: ובמליאת הממשלה צריך להעלות את זה כסעיף על סדר היום?

דנה נויפלד: יש פה שני דברים.

דנה נויפלד: אחד, הגורם הממנה הוא גם הגורם שמפסיק את הכהונה בדרך כלל.

דנה נויפלד: אותו אחד שממנה גם מעביר מכהונה.

דנה נויפלד: שניים, ליושב ראש יש מעמד מיוחד ולכן הממשלה ממנה אותו, להבדיל מהחברים האחרים.

נחמן שי: אם הממשלה משעה אותו זה אקט מאוד משמעותי כי היא משפיעה על המינויים ברשות.

נחמן שי: צריך לבחון אם הסעיף הזה חזק מספיק.

נחמן שי: אולי יושב ראש ועדת האיתור לא מוצא חן בעיני מישהו - בלאו הכי אני חושב שהמנגנונים האלה חלשים מדי - ואז הוא יגיד: אולי נשעה אותו, נמצא איזו דרך.

אופיר אקוניס: זו לא השעיה פרוזאית, זה בגלל שלא מוצא חן האף שלו.

דנה נויפלד: מדובר פה על מצב של השעיה מכהונה כאשר מדובר בכתב אישום בעבירה מסוג מסוים.

דנה נויפלד: זה לא מצב שמישהו לא מוצא חן בעיני משהו.

דנה נויפלד: אומרים: עבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אינו ראוי לכהן בתפקיד.

דנה נויפלד: זה לא כל עבירה.

נחמן שי: בסדר.

אתי בנדלר: אני מבקשת להפנות את תשומת הלב.

אתי בנדלר: הרעיון היה למנוע פעולה של ועדת איתור בהרכב של שלושה חברים, סיטואציה שיכולה בהחלט להיגרם לאור הוראות סעיף 13 להצעת החוק.

אתי בנדלר: אני מפנה אתכם לכך שבסעיף 11(ג), שהוועדה כבר אישרה, נאמר: "חדל לכהן חבר ועדת האיתור, יפעל יושב ראש הוועדה למינוי חבר אחר במקומו לפי הוראות סעיף 7, בהקדם האפשרי, ואם חדל לכהן יושב ראש הוועדה – יפעל השר כאמור למינוי יושב ראש אחר במקומו.

אתי בנדלר: " להבנתי, אם הוועדה תאשר את סעיף 13 כפי שהוא ותאפשר עד שנה – זה פרק זמן ארוך למדי – פעולה בהרכב חסר, ניתן לעקר את סעיף 11(ג) מהמשמעות שהתכוונו לתת לו.

אתי בנדלר: אני מציעה שהוועדה תשקול אפשרות לקצר את השנה לתקופה כלשהי, שהוועדה תחליט עליה, אבל להתנות את זה.

אתי בנדלר: ברמה הרעיונית אני מציעה שייכתב ככה: קיום ועדת האיתור, סמכויותיה ותוקף פעולותיה לא ייפגעו מחמת שהתפנה מקומו של אחד מחבריה או מחמת פגם במינויו או בהמשך כהונתו ובלבד: 1.

אתי בנדלר: שיכהנו בה בכל עת שלושה חברים לפחות ובהם יושב ראש הוועדה או ממלא מקומו – צריך להוסיף מרגע שהוספתם את האופציה הזאת.

אתי בנדלר: 2.

אתי בנדלר: שיושב ראש הוועדה או השר, לפי העניין, פעלו בהתאם להוראות סעיף 11(ג).

אתי בנדלר: 3.

אתי בנדלר: שלא עברה שנה -או שישה חודשים או כל תקופה אחרת – מיום שכיהנו בוועדת האיתור שלושה חברים בלבד.

אתי בנדלר: אגב, ההגבלה הזו לא חלה על ארבעה חברים.

אתי בנדלר: מדובר רק אם מספר חברי הוועדה עומד על שלושה.

נחמן שי: נכון, עם ארבעה היא יכולה לתפקד באופן מלא.

אתי בנדלר: אבל בכל זאת ראוי שהשר או הממשלה, לפי העניין, ישקדו על מינוי חבר אחר בהתאם להוראות סעיף 11(ג), שאם לא כן, מה הטעם בקיומו?

נחמן שי: אפשר לקצר את תקופת השנה.

דנה נויפלד: אני לא חושבת שאפשר להתנגד למה שהציעה היועצת המשפטית ולו מהטעם שאני חושבת שסעיף 11(ג) מטיל את החובה, ולכן ממילא יש חובה לפי הסעיף הזה לפעול בהקדם האפשרי.

דנה נויפלד: אם את חושבת שצריך לחזור על זה עוד פעם גם בסעיף 13 אז אי-אפשר להתנגד, כי ההוראה כבר מצויה ב-11(ג).

אתי בנדלר: אם מוסכם, אז ראוי שהדברים ייאמרו במפורש.

נחמן שי: אבל "בהקדם האפשרי" לא עולה בקנה אחד עם "שנה".

דנה נויפלד: "הקדם אפשרי" זה תמיד בנסיבות העניין.

דנה נויפלד: יכול להיות ש"בהקדם האפשרי", מנסיבות אובייקטיביות, מקשה על המציאה או על ההחלפה של חבר.

דנה נויפלד: הרף התחתון של שנה וגם הרף התחתון של שלושה חברים מבטיח שככל שהתקופה תהיה ארוכה מדי או שמספר החברים לא יהיה שלושה, יפעלו למינוי כמה שיותר מהר.

דנה נויפלד: ממילא, כשנקבעה חובה בסעיף 11(ג), אני לא רואה מניעה להפנות אליו שוב.

דנה נויפלד: אני חושבת שדי בסעיף 11(ג) אבל אם היועצת המשפטית סבורה שעדיף כך אז אין לי התנגדות.

נחמן שי: לא מסתדר "הקדם אפשרי" עם שנה.

נחמן שי: אנחנו מכירים את המערכות האלה, הן לא ממהרות למנות.

נחמן שי: מינוי זה סיפור וזה נוח מאוד.

עידו אציל: הנטל הוא באמת בהקדם האפשרי.

עידו אציל: אנחנו רוצים למנוע מצבים כמו שהיו עכשיו, שהרשות התנהלה בלי מוסדות במשך תקופה ארוכה.

עידו אציל: השאלה היא אם אנחנו רוצים מראש ליצור מצב שבעתיד תיווצר סיטואציה - - -

נחמן שי: אתה צודק, המצב שהיה לאחרונה הוא לא נורמלי והוא נמשך תקופת שיא בהיסטוריה של הרשות.

נחמן שי: למשל, נציב שירות המדינה מינו לשלושה, אושר, והיה אפשר עוד וחתכו, כי אמרו שזה כבר מוגזם, גם פה צריכה להיות תקופה, כדי שיהיה איזשהו תאריך שמזרזים את זה – נגיד שלושה פלוס שלושה.

אופיר אקוניס: שר יכול להיות במילוי מקום שלושה חודשים וזהו.

אופיר אקוניס: אין הארכה.

דנה נויפלד: אני רוצה להציג את הדילמה.

דנה נויפלד: החיים יותר חזקים ויש לנו כל פעם שאלות מה עושים עם הרכבים חסרים, שמסיבות כאלו ואחרות לא מונו, ואז הגופים משותקים.

דנה נויפלד: זה קורה לא רק ברשות השידור אלא בכל מיני ועדות וכל מיני מועצות, זו תמיד שאלה.

דנה נויפלד: כאשר החוק מגביל בצורה כל כך גורפת ואין שום אפשרות להתגבר על זה, אחר כך המוסדות משותקים.

דנה נויפלד: אז מצד אחד אנחנו לא רוצים לתת שהות ארוכה מדי, מצד שני אנחנו פוחדים משיתוק.

דנה נויפלד: ככל שנקצר את התקופה יש חשש שאם הממשלה לא תעמוד בזה – מסיבות אובייקטיביות, מסיבות טובות – הגופים יהיו משותקים.

דנה נויפלד: תמיד זו הדילמה.

איתן כבל: חשבתי לייצר איזשהו פול של הבאים בתור – אבל אני מסכים, זה לא יפתור.

אתי בנדלר: אני שותפה לחשש מפני שיתוק של ועדה כלשהי בשל כך שלא מונו אנשים ראויים.

אתי בנדלר: מצד שני, אנחנו יודעים שפעולה נעשית במהלך התקופה שנקצבת לה.

אתי בנדלר: ככל שהמחוקק יאפשר למנות מחליפים - ימצו אותה.

נחמן שי: ותמיד ההרכב של שלושה יותר נוח.

איתן כבל: גברתי היועצת המשפטית, אדוני היושב ראש, נגענו בדיוק בנקודה המרכזית.

איתן כבל: אנחנו עוסקים לכאורה בנושא שאין לו שום נגיעה פוליטית או אמירה פוליטית, אבל אנחנו נוגעים בזה בלי משים.

איתן כבל: למה אני מתכוון?

איתן כבל: כשאנחנו מדברים על שיתוק של מערכות – ברשות השידור זה בא לידי ביטוי מאוד בולט, שבמשך שנים המכסות של הגופים השונים לא התמלאו מסיבות כאלה ואחרות, בעיקר סיבות פוליטיות: זה התאים בתקופה מסוימת או לא התאים בתקופה אחרת וכל אחד שיחק בעניין איך שרצה.

איתן כבל: לכן צריך לייצר מנגנון מינוי אוטומטי.

איתן כבל: זאת אומרת, ברגע שנגרע השם של מאן דהו על-ידי ועדת האיתור, היא לא צריכה להמתין שתקבל הנחיה מהשר הממונה או תקבל הנחיה מראש הממשלה או מהממשלה.

איתן כבל: היא יודעת שברגע שנגרע מתוך הרשימה שקבועה בחוק אחד מהנציגים – יש יושב ראש שלא מסיים את תפקידו ביום שהוא הגדיר מי הם האנשים, אלא היא ממשיכה לפעול עד שהיא מוחלפת.

איתן כבל: ברגע שזה לא על פי מנגנון פוליטי אלא מנגנון מקצועי, אז היועץ המשפטי של רשות השידור או כל גורם אחר יודע לפנות - - -

אופיר אקוניס: מדובר על השעיה בגלל שאין עדיין פסק דין חלוט.

עידו אציל: - - - למעט במקרה של היושב ראש עצמו.

נחמן שי: אני מציע שתהיה רשימה - - -

איתן כבל: אמרתי, וחזרתי בי.

אתי בנדלר: אני קוראת שוב את הנוסח, עם השינויים שאני מציעה.

אתי בנדלר: "13.

אתי בנדלר: קיום ועדת האיתור, סמכויותיה ותוקף פעולותיה לא ייפגעו מחמת שנתפנה מקומו של אחד מחבריה או מחמת פגם במינויו או בהמשך כהונתו, ובלבד: (1).

אתי בנדלר: שיכהנו בה בכל עת שלושה חברים לפחות, ובהם יושב ראש הוועדה או ממלא מקומו; (2).

אתי בנדלר: שיושב ראש הוועדה או השר, לפי העניין, פעלו בהתאם להוראות סעיף 11(ג)1; (3).

אתי בנדלר: שלא עברו שישה חודשים מיום שכיהנו בוועדת האיתור שלושה חברים בלבד.

אתי בנדלר: "

דנה נויפלד: היושב ראש נבחר על-ידי השר, והיושב ראש בוחר את החברים האחרים.

דנה נויפלד: לכן, אם התפנה מקום היושב ראש המצב שונה לעומת חברים.

נחמן שי: ברור.

נחמן שי: איפה שכתוב "שר" צריך להוציא, כדי להרחיק את השרים מרשות השידור.

נחמן שי: זו בדיוק תמצית העניין.

אתי בנדלר: נציגי הממשלה עומדים מאחורי ההצעה שלי.

איתן כבל: אדוני היושב ראש, ברשותך, כשאנחנו עוברים על מכלול החוקים, בחוק יש אלף ואחד נושאים, חשובים יותר או חשובים פחות.

איתן כבל: נוסיף עליהם דברים, נגרע מהם דברים וכל אחד יוסיף כאשר ידבנו ליבנו וכאשר תחליט הוועדה, אבל בסוף, אדוני היושב ראש, יש שתיים-שלוש נקודות מרכזיות בחוק, ולטעמי לפחות – ואני מניח שיש כאן חברים נוספים שחושבים כמוני - יש עליהן שאלה פוליטית: עד כמה אנחנו שוב צובעים את החוק בצבעים פוליטיים ועד כמה אנחנו מנתקים את החוק מהשאלה הפוליטית.

איתן כבל: זה לב ליבו של הסיפור.

איתן כבל: אם אחר כך יהיה עוד חצי שנה או פחות חצי שנה, אם במקום "ו" ייאמר "גם" – כל השאלות האלה הן חשובות, הן בסדר, אינני מזלזל בהן בשום פנים ואופן, כמי שכתב את הפלטפורמה עליה אנחנו דנים.

איתן כבל: כשחוק נכתב לקחנו בחשבון שהחוק יובא לוועדה ויהיו דעות נוספות שיוסיפו או יורידו מהחוק.

יעקב כץ: למשל להפריט את רשות השידור.

איתן כבל: יש כאן שלוש נקודות, ושתיים מהן מרכזיות.

איתן כבל: השאלה של מינוי מנכ"ל באישור השר היא שאלה מרכזית, עליה יקום או ייפול – לפחות לטעמי - החוק.

איתן כבל: יש גם שאלה של יציקת תוכן במה שאנחנו מגדירים יושב ראש ועדת האיתור.

איתן כבל: יושב ראש ועדת האיתור, אמרתי גם שמבחינתי לא ייקוב הדין את ההר אם זה לא יהיה שופט.

איתן כבל: כשהחוק נכתב אמרנו שופט במובן הזה שיש עליו סוג של הסכמה.

איתן כבל: אבל אם יבוא מאן דהו ויאמר: לא שופט אלא דמות, עם התוספות של הזיקה - הרב לאו, למשל, שיביאו לו את מה שלא הוקלט בשבת ומראים בשבת, כדי שיידע שהכול בסדר.

איתן כבל: לכן, אני אומר ששאלת מינוי המנכ"ל באישור השר.

איתן כבל: דבר שני – יציקת התוכן.

איתן כבל: אני אומר לך, אלה הנושאים.

איתן כבל: אני מבקש לנסות להתמודד אתם.

איתן כבל: אני מציע שנכריע בשאלות האלה, ואני בטוח שבכל השאלות האחרות הדיון יהיה מקצועי גם האנשים, ובעיקר אנשי רשות השידור והאנשים המקצועיים שהם יושבי ראש הוועד ואחרים, תנוח דעתם ויהיה להם יותר קל להתמקד בעניינים המקצועיים של החוק.

איתן כבל: תודה.

נחמן שי: היום מתפרסם דוח מבקר המדינה על הרשות.

נחמן שי: אני לא יודע מה יש בו, הוא מתפרסם ב-16:00, יכול להיות שנצטרך לקחת אותו בחשבון.

נחמן שי: הוא עוסק בנושאים שקשורים במינויים וכן הלאה, יכול להיות שהוא מלמד אותנו - - -

אופיר אקוניס: מה הוא מציע?

נחמן שי: יכול להיות שנצטרך לפתוח נושאים - - -

אתי בנדלר: בינתיים אדוני הגיש כבר בקשת רביזיה.

נחמן שי: כן, אבל על נושא אחד.

נחמן שי: אני לא יודע, עכשיו אגיש על כל דבר כי אני לא יודע מה יהיה בדוח.

אופיר אקוניס: אפשר לפזר את הישיבה ולחזור אחרי פרסום הדוח.

נחמן שי: אני אומר את זה כהודעה, מפני שאני חושב שזה חשוב מאוד.

נחמן שי: אנחנו מנסים לעשות שינויים לטובה ברשות השידור והדוח הזה, יכול להיות שהוא לנו אבן דרך.

איתן כבל: אני אומר לך שאלה שתי הנקודות המרכזיות – אם תרצה, נוסיף עוד אחת - מינוי המנכ"ל ומינוי יושב ראש ועדת האיתור, זה לב ליבו של הסיפור.

איתן כבל: אחר כך זה פועל יוצא של שני המינויים האלה.

איתן כבל: אם מינית יושב ראש ועדת איתור ואתה לא יודע ליצוק לתוכו אמיתי, פעם אחת; פעם שניה, אם אתה נותן לשר את הכוח למנות את המנכ"ל, סיימת את כל התהליך.

איתן כבל: אני אומר את זה למרות שבקדנציה הבא יכול להיות שהמצב יהיה שקדימה תהיה בשלטון.

איתן כבל: זה צריך להיות מעל שיקול מי יהיה ראש הממשלה, שתחתיו יצטרך להתמנות מנכ"ל רשות השידור.

נחמן שי: אני חושב שאיתן אמר דברים חשובים.

נחמן שי: אני מסכים אתו במאה אחוז.

כרמל שאמה-הכהן: יש הצעות אחרות לסעיפים 12 ו-13? אין.

אתי בנדלר: אז אני מזכירה: קודם, בסעיף 12 קיימת הצעת הממשלה להוסיף סעיף קטן (ב), שמתייחס אך ורק ליושב ראש הוועדה, ובסעיף 13 יש את השינויים שפירטתי, עם פסקאות (1), (2) ו-(3).

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים עכשיו על סעיף 12.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 12 – פה אחד נגד – אין סעיף 12 אושר.

כרמל שאמה-הכהן: סעיף 12 אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 13, עם כל השינויים.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 13 – פה אחד נגד – אין סעיף 13 אושר.

כרמל שאמה-הכהן: סעיף 13 אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים לסעיף 13א.

עידו אציל: "13א.

עידו אציל: (א) חבר ועדת האיתור שאינו עובד המדינה, עובד גוף מתוקצב או עובד גוף נתמך, זכאי לקבל מהרשות גמול בעבור השתתפות בישיבות ועדת האיתור, לפי הוראות סעיף קטן (ג), ובלבד שאינו זכאי לקבל, ממקור אחר, תמורה בעבור ההשתתפות.

עידו אציל: (ב) חבר ועדת האיתור שאינו זכאי לגמול לפי הוראות סעיף קטן (א), זכאי לקבל מהרשות החזר הוצאות שהוציא לצורך השתתפות בישיבות ועדת האיתור, לפי הוראות סעיף קטן (ג), ובלבד שאינו זכאי לקבל ממקור אחר החזר הוצאות.

עידו אציל: (ג) השר, בהסכמת שר האוצר, יקבע כללים ותנאים שלפיהם תשלם הרשות גמול או החזר הוצאות לחבר ועדת האיתור בהתאם להוראות סעיפים קטנים (א) ו–(ב), ואת שיעוריהם.

עידו אציל: (ד) בסעיף זה, "עובד המדינה", "עובד גוף מתוקצב" ו"עובד גוף נתמך" - כהגדרתם בסעיף 32 לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985‏.

עידו אציל: "

דנה נויפלד: הסעיף הזה מאפשר מתן גמול והחזר הוצאות למי שמשתתף בוועדת האיתור.

דנה נויפלד: זו לא עבודת התנדבות ויש גמול.

כרמל שאמה-הכהן: הערות?

נחמן שי: אני רוצה לשאול משהו לטובת אלכס – גם אני מבין את זה ככה, אבל אני רוצה לעזור לשנינו.

נחמן שי: כשאתה אומר שהוא לא מקבל ממקור אחר תמורה בעבור ההשתתפות, הוא לא מקבל משני גורמים על הישיבה המסוימת שהוא היה בה.

נחמן שי: לא פוסל אותו להיות במקומות אחרים.

דנה נויפלד: לא, לא, לא פוסל אותו מלעבוד.

דנה נויפלד: זה רק על הגמול.

נחמן שי: זה רק על הגמול לאותה ישיבה.

נחמן שי: הוא לא יכול לקבל פעמיים על ישיבה מסוימת.

אלכס מילר: לא הבנתי.

אלכס מילר: הוא חבר ועדת האיתור, הוא מגיע לישיבה ועל הישיבה הזו הוא מקבל החזר.

אלכס מילר: הוא חבר גם בוועדת איתור אחרת.

דנה נויפלד: לא קשור.

איתן כבל: זה כמו דירקטור בכמה חברות.

נחמן שי: נכון, אז הוא מקבל מכל חברה על התפקיד שהוא עושה.

נחמן שי: הוא לא יכול לקבל פעמיים - - -

דנה נויפלד: כתוב בנוסח: "בעבור השתתפות בישיבות ועדת האיתור".

נחמן שי: יש את הכללים האלה והתנאים האלה?

כרמל שאמה-הכהן: בן-אדם לא יקבל פעמיים, זה הגיוני.

אלכס מילר: איזה מקור אחר יכול לממן את הישיבה?

כרמל שאמה-הכהן: היה ויהיה מקור כזה, זה יהיה בלתי אפשרי.

דנה נויפלד: לא הבנתי את השאלה.

נחמן שי: אסביר.

נחמן שי: נגיד שהוא במקביל גם יושב ראש רשות הנמלים.

נחמן שי: הוא לא יכול להגיש חשבון ברשות הנמלים שהוא השתתף בישיבה ברשות השידור.

נחמן שי: הוא יקבל רק מרשות השידור.

אופיר אקוניס: זה כמעט מובן מאליו.

נחמן שי: אבל אנחנו מכירים תופעות כאלה.

אופיר אקוניס: מוטב שייאמר.

איתן כבל: דנה, האמת היא שהסעיף הזה לא כל כך ברור, צודק אלכס.

דנה נויפלד: למה לא ברור?

איתן כבל: אם אתם מכוונים שהוא לא יכול לקבל אם מתקיימות באותה שעה בשני מקומות שונים – אז תגידו "במקביל".

דנה נויפלד: אני מוכנה לבדוק את הנוסח.

דנה נויפלד: אני רק רוצה להגיד שזה נוסח שהוא - - -

אלכס מילר: לפי מה שהבנתי, כביכול הבקשה היא שהוא יכול לקבל החזר רק אם הוא לא מקבל משום מקור אחר וזו ההכנסה היחידה.

דנה נויפלד: לא, אני רוצה להבהיר שני דברים.

דנה נויפלד: ברור שהוא לא יכול לקבל תשלום פעמיים על אותה ישיבה משני גורמים שונים.

דנה נויפלד: דבר שני, הסעיף הזה הוא סעיף סטנדרטי שמועתק מדבר חקיקה אחד לשני ותמיד יש לו אותה כוונה.

דנה נויפלד: החשש שלי הוא לא ליצור נוסחים שונים לאותה כוונה בחוקים שונים.

אלכס מילר: הכוונה צריכה להיות ברורה, שאם מתקיימות שתי ישיבות אז הוא מקבל על זאת שהוא משתתף בה.

דנה נויפלד: איך הוא יכול להיות בשתי ישיבות באותו זמן?

אלכס מילר: אז למה אתם מתכוונים?

דנה נויפלד: שלא שני גורמים ישלמו לו.

אלכס מילר: על הישיבה בוועדת האיתור?

אלכס מילר: איזה שני גורמים יכולים לשלם על הישיבה בוועדת האיתור?

איתן כבל: דנה, את מנסה לכופף את השטח למפה.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מבין את הוויכוח הזה.

אלכס מילר: מי הגורם שנותן תגמול?

דנה נויפלד: הרשות.

דנה נויפלד: לפי הסעיף הזה, מי שנותן את הגמול זו רשות השידור.

אלכס מילר: הוא מקבל מרשות השידור החזר על הישיבה בוועדת האיתור.

אלכס מילר: לאיזה גורם אחר התכוונתם, שיכול לממן את אותה ישיבה?

איתן כבל: דנה, תבדקו את זה.

דנה נויפלד: אין לי בעיה לבדוק, אם חבר הכנסת מבקש.

דנה נויפלד: יכול להיות מצב שבו אדם עובד בעוד מקום ומקבל הכנסה ממקור אחר.

דנה נויפלד: שלא יהיה מצב שמישהו אחר ישלם לו עבור אותה שעה בגינה הוא מקבל מרשות השידור.

דנה נויפלד: לדוגמה, אני נגיד עושה עוד תפקיד, יושבת בדירקטוריון, אני לא מקבלת עליו גמול כיוון שאני מקבלת הכנסה מהמדינה.

דנה נויפלד: אני לא מקבלת תשלום פעמיים, אני מקבלת את המשכורת שלי ולא מקבלת גמול עבור השתתפות בדירקטוריון.

נחמן שי: אולי תבדקו עוד פעם.

דנה נויפלד: אשוב ואבדוק.

איתן כבל: אדוני היושב ראש, אנחנו ממשיכים להתעסק בדברים הלא חשובים.

כרמל שאמה-הכהן: אם תמצאו - --

דנה נויפלד: - שיש תיקוני נוסח, אז נביא.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על סעיף 13א, בכפוף לשינויי נוסח בעניין ההערה של חבר הכנסת מילר.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 13א – פה אחד נגד – אין סעיף 13א אושר.

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

עידו אציל: "13ב.

עידו אציל: גוף מבוקר.

עידו אציל: ועדת האיתור היא גוף מבוקר כמשמעותו בחוק מבקר המדינה, התשי"ח-1958 [נוסח משולב]‏.

עידו אציל: "

נחמן שי: זה מקום – סתם אני אומר – שיכול להיות שמבקר המדינה יגיד שהוא ניסה לבדוק נושאים מסוימים ולא יכול היה.

אופיר אקוניס: אבל פה הוא מחזק.

דנה נויפלד: שלא יהיה ספק, אנחנו מסדירים.

כרמל שאמה-הכהן: אין ויכוח על הסעיף הזה.

כרמל שאמה-הכהן: סעיף 13ב אושר פה אחד.

לאה ורון: חבר הכנסת אופיר אקוניס מצביע במקום חבר הכנסת דני דנון; חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ מצביעה במקום חברת הכנסת רונית תירוש.

עידו אציל: אנחנו עוברים להחלפת כותרת פרק שלישי.

עידו אציל: 14(א).

עידו אציל: "במקום כותרת פרק שלישי לחוק העיקרי יבוא:

עידו אציל: "פרק שלישי: מועצת הרשות".

עידו אציל: במקום סעיפים 14 עד 22 לחוק העיקרי יבוא: "מועצת הרשות 14.

עידו אציל: (א) הממשלה, בהמלצת השר, תמנה לרשות מועצה בת 13 חברים, והם: (1) יושב ראש המועצה, שימונה מבין שלושה מועמדים שתציע ועדת האיתור לעניין זה, שהוא בעל מעמד בתחום התקשורת, החברה או התרבות, בעל תואר אקדמי, וכן בעל ניסיון של חמש שנים לפחות באחד מאלה או בעל ניסיון מצטבר של חמש שנים לפחות בשניים או יותר מאלה: (א) בתפקיד בכיר בתחום הניהול העסקי של תאגיד בעל היקף עסקים משמעותי; (ב) בכהונה ציבורית בכירה או בתפקיד בכיר בשירות הציבורי בנושאים כלכליים, מסחריים, ניהוליים או משפטיים; (ג) בתפקיד ניהולי בכיר בתחום התקשורת; (2) שני נציגי ציבור בעלי מעמד בתחום התקשורת, שימונו מבין ארבעה מועמדים לפחות שתציע ועדת האיתור לעניין זה; (3) שלושה נציגי ציבור בעלי מעמד בתחום התרבות, החינוך, היהדות, הציונות, מדעי הרוח או מדעי החברה, כל נציג מתחום שונה, שימונו מבין חמישה מועמדים לפחות שתציע ועדת האיתור לעניין זה; (4) שלושה נציגי ציבור בעלי מעמד בתחום הכלכלה והניהול, שימונו מבין לפחות חמישה מועמדים שתציע ועדת האיתור לעניין זה; (5) שני נציגי ציבור הידועים בפעילותם בתחום החברתי והפועלים שלא למטרת רווח לקידום אינטרסים של כלל הציבור בישראל או חלק רחב ממנו, ובכלל זה לקידום שוויון בחברה, לקידום ערכים דמוקרטיים ולהעצמת מורשת ישראל, שימונו מבין ארבעה מועמדים שתציע ועדת האיתור לעניין זה; (6) שני נציגי ציבור הידועים בתרומתם לחברה הישראלית ובכלל זה לתרבות הישראלית או לחינוך או ליצירה העברית, שימונו מבין ארבעה מועמדים שתציע ועדת האיתור לעניין זה.

עידו אציל: "

אופיר אקוניס: אלה ניסוחים מאוד בעייתיים, אדוני היושב ראש.

אופיר אקוניס: כל סעיף פה הוא מאוד דרמטי.

אופיר אקוניס: אני יכול לחשוב שמישהו אחד הוא בעל מעמד; מי קובע מי הוא בעל המעמד או מי פועל למען קידום שוויון בחברה?

אופיר אקוניס: יש קריטריונים לזה?

יעקב כץ: זה יכול להיות בתחום היהדות ולא ציוני?

אופיר אקוניס: יש פה הרבה פרמטרים.

דנה נויפלד: אם אפשר, עידו יקרא את (ב) ואז אשלים את כל ההסבר.

דנה נויפלד: בסדר?

דנה נויפלד: אז אוכל להסביר את מנגנון הבחירה.

עידו אציל: "ב) השר ימליץ לממשלה לפי הוראות סעיף קטן (א) על 13 המועמדים לחברי המועצה, מתוך רשימת של 27 מועמדים שתציע ועדת האיתור לפי הוראות אותו סעיף קטן.

עידו אציל: "

דנה נויפלד: אני מבקשת שתרשו לי להשלים את ההסבר, כי היה הרבה קושי ודילמות בניסוח הסעיף הזה.

דנה נויפלד: זה לב ליבו של החוק.

אופיר אקוניס: זה יחליף את מליאת רשות השידור?

דנה נויפלד: זה יחליף את מליאת רשות השידור.

דנה נויפלד: המוסדות האורגניים של מליאת רשות השידור והוועד המנהל הולכים להם לבית עולמם ובמקומם באה מועצת הרשות, שמונה 13 חברים.

דנה נויפלד: הרעיון היה לנסות לדמות את זה לדירקטוריון, שאחר נראה מה תפקידיו, ולהסביר בדיוק מה תפקידה של המועצה, להבדיל מהמנהל והניהול השוטף של הרשות.

דנה נויפלד: עכשיו אנחנו מדברים על אותם סעיפים שבהם בוחרים ואת מי בוחרים לשבת באותה מועצה.

דנה נויפלד: התהליך הוא שוועדת האיתור תבחר לכל היותר 27, מתוכם ייבחרו 13; שלושה מועמדים יהיו לתפקיד היושב ראש מתוכם ייבחר אחד; כל השאר יהיו המועמדים, שעכשיו נתחיל לפרוט לפרוטות מה הכישורים של כל אחד מהם.

דנה נויפלד: אני רוצה להבהיר שהמטרה הייתה להציג פסיפס של אנשים.

אופיר אקוניס: זה כמו תוכנית ריאליטי.

אופיר אקוניס: הממשלה תקבל 27 שמות?

דנה נויפלד: לא, הממשלה תקבל 13 שמות, השר מעביר רשימה של 13.

דנה נויפלד: כמובן, לממשלה יש את הסמכות לאשר או לא לאשר.

דנה נויפלד: ה-27 נבחרים על-ידי ועדת האיתור.

דנה נויפלד: הכישורים והפוטנציאל לכהן במועצה אמורים לשקף בסופו של יום את התפקידים המורכבים ואת המטרת שלשמן נועדה רשות השידור.

דנה נויפלד: אפשר להתווכח על כל דבר שנכתב כאן, זו הייתה מלאכת מחשבת לא פשוטה בכלל, כאשר ההצעה השתנתה בין תיקון 18 לתיקון 25.

דנה נויפלד: ביקשנו לתת דגשים לאינטרסים שרשות השידור אמורה לקדם בשידורים שלה.

דנה נויפלד: זאת המעטפת שאנחנו מדברים עליה ועכשיו אפשר לפרוט אחד לאחד.

דנה נויפלד: כל אחד מהסעיפים קובע מה הפול שמתוכו נבחרת אחר כך רשימה, שמתוכה יורכב אותו פסיפס מסובך של מועצה.

דנה נויפלד: עכשיו אפשר לעבור אחד-אחד ולראות מי יהיו אותם מועמדים פוטנציאליים לכהונה במועצה.

נחמן שי: הרשימה הזאת מגיעה לשר אחרי שעברה את ועדת האיתור.

נחמן שי: הרף הראשון הוא ועדת האיתור.

דנה נויפלד: הרף הראשון הוא ועדת איתור, אחר כך השר ואחר כך הממשלה.

דנה נויפלד: הסיבה שלא עניתי קודם היא שעכשיו נקרא דבר-דבר.

אופיר אקוניס: הוועד המנהל והמליאה מתבטלים.

איתן כבל: הוא מת מרגע שהחוק נכנס לתוקף.

אופיר אקוניס: לכמה זמן נבחר הוועד המנהל הנוכחי?

דנה נויפלד: יש הוראת מעבר על מה שיקרה בתקופת הדמדומים, במעבר בין החוק הישן לחדש.

נחמן שי: זאת אומרת, שלא מחכים עד קצה הימים.

נחמן שי: כרגע אמרת שהם הולכים לעולמם, אז חשבתי - - -

דנה נויפלד: לא, יש הרבה זמן עד שהמוסדות האלה הולכים לעולמם.

איתן כבל: אדוני היושב ראש, ברשותך.

איתן כבל: אנחנו מתחילים לגעת בלב ליבו של הסיפור.

איתן כבל: אל מול החוק המקורי, יש לכאורה התאמה בין שני החוקים: פה כתוב "ועדת איתור" ובחוק המקורי היה כתוב "ועדת מינויים".

איתן כבל: אבל מה ההבדל?

איתן כבל: מקומו של השר.

איתן כבל: כל התהליך הוא לכאורה בסדר גמור: מביאים לשר 27 שמות, לפי אמות מידה כאלה ואחרות, השר מחליט על 13 מתוך הרשימה והוא מביא אותם.

איתן כבל: לא משנה אם תקראו להם "מליאת רשות השידור" או איתן כבל או אקוניס.

איתן כבל: זה אותו דבר בשם אחר.

איתן כבל: זאת אומרת, התהליך שאתם מנסים לתקן, כשהשר מביא לאישור הממשלה, הוא אותו תהליך בדיוק, רק שכשאני כתבתי את החוק רצינו לעשות לעצמנו חיים קלים ובמקום לעבור על רשימה של 200 שמות, ועדות וגופים, צמצמנו ובסוף מביאים לשר 27 שמות והוא יושב ומחליט – ואף אחד לא יודע לפי איזה אמות מידה - 13.

איתן כבל: מה הנחת העבודה?

איתן כבל: או שקובעים אמות מידה, ואנחנו יודעים לומר שוועדת האיתור שמונתה יודעת לבחון את אמות מידה והשר ממנה את היושב ראש מתוך רשימה שמונחת בפניו.

איתן כבל: אף אחד לא חולק על העניין הזה, שלשר צריך לתת איזו מערכת של שליטה בעסק, אבל הוא גם ממנה את היושב ראש, שמביא לו רשימה של 27 איש שהוא בוחר מתוכם 13?

איתן כבל: אני אומר לך, אדוני היושב ראש, אני אומר לכם, חברים, בואו נסיים את התהליך עכשיו – אני לא רוצה להשתמש בקלישאות כמו לזרות חול בעיניים - - -

אופיר אקוניס: אז מה אתה מציע?

איתן כבל: אני מציע להוריד את השר.

איתן כבל: הממשלה יכולה להגיד לוועדת האיתור: סליחה, לא מקובלת עלינו הרשימה הזאת.

איתן כבל: תחזרו ותבחנו אותה.

אופיר אקוניס: אפשר להגיד את זה גם לשר המציע.

איתן כבל: אופיר, לא יקרה, אין מצב.

איתן כבל: מייצרים פה מצב משברי, שבו לשר ממונה יגידו להחזיר את השמות.

איתן כבל: האם אנחנו עושים חוק שמשנים בו מן המסד ועד הטפחות את התפיסה?

איתן כבל: כל שאר הדברים שאנחנו מתווכחים עליהם ונתווכח עליהם בהמשך הם בסדר, הם חשובים יותר או פחות, אבל זה לב ליבו של העניין - האם הפוליטיקה תמשיך להיות חלק מרשות השידור, כן או לא?

איתן כבל: אם אתם רוצים להמשיך להשאיר את הפוליטיקה בתוך רשות השידור, והיום זה ליכוד ומחר קדימה וחוזר חלילה – אני לא מנסה לקיים את הדיון סביב השולחן הזה באמות מידה פוליטיות.

איתן כבל: אסור שהדיון יהיה סביב אמות מידה פוליטיות.

איתן כבל: אם לא - בוועדה הזאת, גברתי היועצת המשפטית, יהיה מי שיהיה היושב ראש, השאלות, הוויכוחים והדיונים שהיו מנת חלקנו ב-20 השנים האחרונות סביב רשות השידור ימשיכו, ויהיו רק עם שמות אחרים.

אלכס מילר: שאלה נוספת: המנגנון שאתם מציעים כאן יכול לייצר בעיה בהמשך הדרך, כי לשר אין שום השפעה על האנשים שמגישים את מועמדותם לוועדת האיתור.

אלכס מילר: ועדת האיתור בוחרת אותם בלי שום קשר או זיקה לשר, וברגע שבחרו אותם השר צריך לדאוג לכך שמתוך 27 אנשים שהוא קיבל מוועדת האיתור, שחס וחלילה לא יהיה שם מישהו שיש לו איזושהי זיקה אליו.

אלכס מילר: זאת אומרת, אין לו שום מנגנון בתחילת הדרך, ובסופו של דבר הוא צריך לקחת אחריות על האנשים.

איתן כבל: תמיד כותבים: האם יש זיקה לשר.

דנה נויפלד: יש בדיקה.

איתן כבל: בתהליך המקורי אין שאלה של זיקה לשר.

איתן כבל: השאלה של זיקה לשר בכלל לא מונחת לפתחנו כי לא השר הוא זה שמכריע.

איתן כבל: הוא ממליץ על יושב ראש ועדת האיתור; לוועדת האיתור יש ועדת מינויים, שממליצה מתוך מה שוועדת האיתור מביאה וזה מובא לממשלה.

איתן כבל: זה לגיטימי, אין לי מחלוקת על העניין הזה.

איתן כבל: ממשלה, ברצותה, יכולה לומר שלא מקובלים עליה החברים.

איתן כבל: יכול שיקרה, זו זכותה.

איתן כבל: אבל זה הופך את הכול לפתטי.

איתן כבל: אנחנו יושבים פה שעות, משחיתים את זמננו, יושבים אנשים עשרות, אם לא מאות, שעות כל אחד במעגל שלו, ובעצם אנחנו מקבלים את אותו דבר בשמות אחרים.

איתן כבל: זה העניין.

יהודה ביטון: להוריד את השר.

איתן כבל: אני מציע את אותו דבר, בלי שהשר הוא הגורם שצריך להחליט מי ה-13.

איתן כבל: זה מובא לממשלה, כמו הרבה החלטות.

אתי בנדלר: זאת אומרת, שוועדת האיתור תמליץ על 13 מועמדים.

אופיר אקוניס: זאת אומרת, שוועדת האיתור הוא זו שלמעשה תמנה.

יהודה ביטון: הממשלה תמנה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת כבל, צמצום של ה-27 מועמדים – זה הולך לכיוון שאתה חושב עליו?

איתן כבל: אני חושב על מה שנקרא אצלנו בבית-הכנסת אורָח ציבור.

איתן כבל: זאת אומרת, שהממשלה לא תצטרך לדון ב-27.

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא, השר.

כרמל שאמה-הכהן: אם אני משאיר רק את השר ואומר שוועדת האיתור תגיש לשר 13 שמות - כמעט אין פה שר.

איתן כבל: אז כנראה לא הבנת את כל הגישה.

כרמל שאמה-הכהן: הלכתי לקיצוניות כדי להבהיר.

איתן כבל: אני אומר שלא צריך שיהיה כאן שר שחקן.

איתן כבל: חברים יקרים, כולנו מכירים את זה, לא משנה מי השר, זה יכול להיות כל אחד.

איתן כבל: השר, ברצותנו או שלא ברצותנו, השר הוא השחקן המרכזי.

עידו אציל: אני רוצה להגיב בקצרה לטענה הזאת.

עידו אציל: גם בהצעת החוק הקודמת הממשלה היא זאת שמינתה את חברי המועצה.

עידו אציל: אבל במצב שהביאו לממשלה 13 מועמדים בלבד והיה שיקול דעת צר ביותר לממשלה, פה יש מצב שלא נותנים את כל הכוח בידי איזושהי ועדת מינויים.

איתן כבל: לא, לא נכון.

איתן כבל: אתה מתחיל מהסוף.

איתן כבל: ועדת המינויים ממליצה מתוך רשימה, היא עצמה יושבת לפני כן.

איתן כבל: היא פנתה, היא עשתה, היא קראה.

עידו אציל: יביאו לממשלה 27 מועמדים והממשלה תקיים דיון ב-27 מועמדים - זה מצב לא הגיוני.

אופיר אקוניס: זה ברור שלא.

יהודה ביטון: מה מפחיד אתכם שהמועצה תחליט?

כרמל שאמה-הכהן: סליחה, אדוני.

כרמל שאמה-הכהן: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אלכס מילר: אני רוצה להציע משהו.

אלכס מילר: צריך להיות פה מצב של בחירה.

אלכס מילר: אם נישאר עם 27 אנשים שוועדת האיתור מביאה לממשלה, בממשלה תהיה ועדת שרים מיוחדת שתהיה אחראית לאישור של 13 מתוך 27, בראשות של שר אחראי.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, כמה שרים במקום שר אחד.

אלכס מילר: אתה רוצה שכל הממשלה תחליט.

אלכס מילר: צמצמתי לך את זה, בשביל שלא יהיו יותר מדי שרים.

איתן כבל: זו לא שאלה של יותר מדי.

נחמן שי: מעמדו של השר הממונה - איפה הוא מעוגן?

נחמן שי: מה הן סמכויותיו?

דנה נויפלד: פה.

דנה נויפלד: יש שר ממונה על כל תאגיד סטטוטורי, אם לא- הממשלה מחליטה.

דנה נויפלד: פה יש שר ממונה, והוא מי שהממשלה תחליט שימונה.

דנה נויפלד: חוץ מזה, במסגרת החוק שזורות כל מיני הוראות שעניינן סמכויות שונות שמוענקות לאותו שר.

נחמן שי: הבנתי.

נחמן שי: אין סעיף, אבל זה בכל מקור שמוזכר השר.

אתי בנדלר: הובלעה כאן אמירה לגבי השר הממונה, אז אדגיש את זה.

אתי בנדלר: רוב החוקים קובעים מי הוא השר הממונה על נושא מסוים.

אתי בנדלר: כאן לא - - -

דנה נויפלד: מי שהממשלה החליטה.

אתי בנדלר: - השר יכול להשתנות בהתאם - - -

נחמן שי: ההיסטוריה של רשות השידור מלאה שרים שהגיעו מכל המקומות.

כרמל שאמה-הכהן: תיק נודד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו אחת הבעיות של רשות השידור.

נחמן שי: פעם זה היה שר החינוך התרבות, אחר כך זה התחיל להתגלגל וזה כדור משחק.

נחמן שי: הממשלה עושה עם זה מה שהיא רוצה.

אתי בנדלר: ההגדרה של השר כאן זה: חבר הממשלה שהממשלה הסמיכה אותו.

נחמן שי: ואז הממשלה, בהוראה מיוחדת, תוציא את זה משר אחד ותעביר את זה לשר אחר.

נחמן שי: תמיד זה היה כך.

אתי בנדלר: נכון.

אופיר אקוניס: הדיון הזה מתפתח לעבודת הממשלה.

אופיר אקוניס: יש חוק יסוד: הממשלה וזה לא פה, זה בוועדת החוקה.

נחמן שי: הבעיה עם הסעיף הזה נובעת מכך שניסו לחבר חמור לגמל.

נחמן שי: היה גמל או חמור, מה שאתה עשית, איתן כבל, ועכשיו יש גמל ומנסים לחבר אותו.

נחמן שי: אצלך הממשלה לא שיחקה במגרש הזה ולכן זה היה תקין שוועדת האיתור מאתרת או ממנה ויש.

נחמן שי: עכשיו נכנס לזה שלב חדש - לוקחים מהחוק הקודם את תהליך המיון, שמשאיר בידי השר, אבל במקום שאלוהים ימנה מטילים אז זה על ועדת האיתור.

נחמן שי: אבל בסוף זה מחזיר את זה לשר – זו הנקודה.

נחמן שי: השר חזר למקומו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מה השינוי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אנסה להביא את זה למוחשיות.

ישראל אייכלר: דיבר איתן כבל על העניין של השר וחשש שמא נגיע לאותו מצב שיש היום.

ישראל אייכלר: אתמול הופיע אזרח אחד, שרוצה למחוק את זהותו היהודית.

ישראל אייכלר: נמצא אחד כזה במדינה.

ישראל אייכלר: נתנו לו חצי שעה בפריים טיים בבוקר ברשת ב' ולא הביאו שום יהודי שיש בארץ הזאת, שמעוניין כן לשמור על זהותו היהודית.

אופיר אקוניס: זה הרוב המוחץ, זה הברור מאליו.

יעקב כץ: זה לא רדיו שלנו.

ברוך אסקרוב: - - -

ישראל אייכלר: אתה לא שאלת אותי אם אני רוצה להיות יהודי.

ישראל אייכלר: הבאת מישהו שלא רוצה יהודי, נתת לו להסית נגד הדת היהודית ולא נתת לאף אחד.

ישראל אייכלר: יש לו את החוצפה להתווכח אתי אם אני רוצה להיות יהודי.

ישראל אייכלר: הוא הבעל-בית של הרדיו.

ישראל אייכלר: זאת השאלה: מי הבעל בית של הרדיו?

ישראל אייכלר: האם זו רשות ציבורית או שזו תהיה - - -

יעקב כץ: זה מה שנקרא פוסט-ציונים, מקשיבים - - - מרימים כוסית כל יום.

ברוך אסקרוב: אני מבקש מיושב ראש הוועדה לעמוד על כבודם של העובדים, פה הייתה השמצה של עובדים.

ברוך אסקרוב: שחבר כנסת ישמיץ השמצה גורפת?

ברוך אסקרוב: זה ממש לא דוגמה ציבורית.

ברוך אסקרוב: מדוע להשמיץ עובדי ציבור?

קריאה: כבוד חבר הכנסת, מה רע בשאלה?

קריאה: אם היה אומר כן - - -

יעקב כץ: צריך להשבית - - - הוא בעל הבית של המדינה?

ישראל אייכלר: אני רוצה לדעת מי הדובר.

ברוך אסקרוב: שמי ברוך אסקרוב, יושב ראש ועד עובדים.

ישראל אייכלר: אתה באת אליי - - -?

ברוך אסקרוב: אני התכוונתי לחבר הכנסת כץ, על ההשמצה הגורפת.

ישראל אייכלר: סליחה.

ישראל אייכלר: אני לא יודע מה אמר כץ, אני שאלתי שאלה.

ברוך אסקרוב: יש עובדים שמסרו, לא רק את נפשם, אפילו נפלו במילוי תפקידם.

ברוך אסקרוב: אני יודע את פועלו של חבר הכנסת כץ בביטחון ישראל, אבל אין לו מונופול על כך.

יעקב כץ: אתה מדבר על הרדיו, כשמופיע - - -

ברוך אסקרוב: דווקא על הרדיו.

ישראל אייכלר: אני באתי בעניין העקרוני:

ישראל אייכלר: האם רשות השידור היא רשות ציבורית ואנחנו רוצים לעשות אותה רשות ציבורית ששייכת לכלל הציבור, או שייתכן שוב מצב כזה?

ישראל אייכלר: האם יהיה שר או לא יהיה שר שימנע דבר כזה?

ישראל אייכלר: כמו שאמרה היועצת המשפטית, לא צריך על כל דקה להביא מישהו מהצד השני, אבל בטווח הארוך, האם יכול להיות שיש אזרח אחד במדינה, שהוא בודד כמעט, שלא רוצה זהות יהודית ויקבל חצי שעה בפריים טיים ולא יביאו אפילו יהודי אחד, שכן רוצה להיות יהודי, שיגיב על הדבר הזה.

ישראל אייכלר: האם יהיה שינוי בעניין הזה או לא?

ישראל אייכלר: אם לא – אז זו אותה הגברת בשינוי אדרת.

ישראל אייכלר: אם לא יהיה שינוי – אני רוצה להסיר את כל החוק מסדר היום.

ישראל אייכלר: כמו שאמר איתן כבל, חבל על כל הזמן שמדברים פה.

קריאה: תודה רבה.

אופיר אקוניס: מה, אתם רוצים את החוק הקודם?

אופיר אקוניס: המשמעות של הסרת הצעת החוק היא חזרה לחוק הקודם.

מוטי שקלאר: אדוני היושב ראש, אני חושב שאין הבדל.

מוטי שקלאר: בכל מה שנוגע לשאלה אם לנו יש זכות דיבור בנושא החוק, זה לזכותו של חבר הכנסת איתן כבל, כשהוא היה שר הוא שיתף פעולה בכל המתווה של החוק ואנחנו תמכנו בעניין.

מוטי שקלאר: זה אחד.

מוטי שקלאר: שתיים, אני לא יודע על איזה יהודי אתה מדבר, באיזו תוכנית.

יעקב כץ: יורם קניוק.

ישראל אייכלר: המנכ"ל אמור לדעת.

מוטי שקלאר: אם רוצים להסתכל על רשות השידור במכלול, אז חבר הכנסת אייכלר, אתה יכול להיות גאה בשידורים במכלול.

מוטי שקלאר: תמיד תתפוס פינה מסוימת שאולי אין לה איזון, אבל במכלול יש איזונים, על כל המשתמע מכך.

מוטי שקלאר: אם תגיד לי שלא נכון לראיין את יורם קניוק, סופר משמעותי במדינת ישראל, אז אני אחלוק עליך.

ישראל אייכלר: חצי שעה בלי להביא שום תגובה.

ישראל אייכלר: על זה דיברתי.

יעקב כץ: שאל את העם מה הוא חושב.

מוטי שקלאר: יומיים קודם היה הרב בני לאו, הוא דיבר חצי שעה על גישתו בזהות היהודית של החברה הישראלית.

מוטי שקלאר: אז אתה רוצה שאביא גם לו איזון כל פעם?

מוטי שקלאר: זה לא עובד ככה.

חני לוז: אדוני המנכ"ל, כתבת לי במפורש שאין לך אפשרות לבדוק את זה.

חני לוז: על בסיס מה אתה אומר שיש איזון בשידורים אחרי שכתבת לי מפורשות שאין לך איך לבדוק איזון.

יעקב כץ: יש שאלה פשוטה, האם הרדיו מייצג את העם?

יעקב כץ: או שנוותר על זה.

מוטי שקלאר: תמיד יש מקום לשיפורים, אבל הסך הכול משקף את התמהיל ואת הפסיפס של החברה הישראלית ונוגע בליבה של הזהות היהודית כמעט בכל תוכנית.

מוטי שקלאר: תקשיבו קבוע לליאת רגב, לקרן נויבך, לענת דולב ולתוכניות אחרות ותראו שהנושאים הללו עולים מכיוונים שונים.

ישראל אייכלר: אני לא שולל שיש דברים חיוביים.

ישראל אייכלר: אבל אם אין אפשרות למנוע כזה מין עיוות, כזאת מערכת הסתה במשך חצי שעה ואין מנגנון שימנע דבר כזה, אז חסר שם שר.

מוטי שקלאר: לא שמעתי את הריאיון הספציפי הזה.

מוטי שקלאר: כמכלול, הדברים באים לידי ביטוי, ואם יורם קניוק הציג זווית מסוימת על הזהות הישראלית אני מניח שבתוכנית אחרת הייתה זווית אחרת.

מוטי שקלאר: קח את המרואיינים ותחליט האם המרואיינים ברשת ב' ובערוץ 1 משקפים את החברה הישראלית, כן או לא?

מוטי שקלאר: אני אומר לך באחריות מלאה, שאתה תופתע לטובה, שהם משקפים את כל הפסיפס של החברה הישראלית, כולל הציבור הדתי-לאומי וכולל חרדים ועוד קבוצות.

ברוך אסקרוב: כבוד היושב ראש, יורם קניוק הביע דעה על עצמו, על מה יורם קניוק יכתוב בתעודת הזהות שלו עצמו.

ברוך אסקרוב: הוא לא קרא להטפה, הוא לא הקים איזו תנועה לאומית או תנועה אזרחית.

ישראל אייכלר: הוא קרא לשנות את תעודת הזהות, לא של עצמו – של עם ישראל.

ברוך אסקרוב: של עצמו.

ישראל אייכלר: תקשיב, אם יש אזרח קשיש שיטען שהוא רוצה להגדיל את קצבאות הביטוח, תיתנו לו?

יהודה ביטון: הוא חתן פרס ישראל, אני לא מבין.

יהודה ביטון: אם לחתן פרס ישראל לא ייתנו במה, אז למי כן נותנים במה במדינה הזאת?

ישראל אייכלר: זה סימן למי נותנים פרס ישראל.

יהודה ביטון: אז תפסול את כולם.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אייכלר.

כרמל שאמה-הכהן: למי עוד יש הערות?

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

חני לוז: הנקודה הזאת היא לוז העניין - האם יש איזון בשידור, האם השידור משקף את כולם.

חני לוז: זה נוגע לוועדת האיתור, מי המועצה ומי יפקח על רשות השידור.

חני לוז: כל הבסיס של החוק החדש הוא לקחת את הסמכויות מהכנסת, מהשרים, ולתת אותה לקבוצה מסוימת - קבוצה תרבותית שהיא די מסוימת ומוגדרת, היא לא מייצגת את כלל האוכלוסייה - ולתת לה את הסמכויות לבחור מי יפקח על רשות השידור.

חני לוז: אנחנו מגיעים ללוז העניין, שזה השידורים.

חני לוז: הרי המנכ"ל בכבודו ובעצמו כתב לי לפני כמה שנים שאין בידיו את האפשרות לבדוק האם קיים באמת איזון בשידורי רשות השידור, כפי שהחוק החדש קובע.

חני לוז: אין לו את הדרך, אין תקציב.

חני לוז: אני קוראת מכאן, שהחוק החדש יכיל סעיפים שיקבעו מסמרות, שיהיה תקציב שמיועד לזה, יהיו חייבים לעשות בדיקה אם יש איזונים בשידורים, כדי שהשידור באמת יהיה שייך לציבור ולא רק לקבוצה מסוימת של האוכלוסייה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, אדוני.

אחיה גנוסר: אני יושב ראש אגודת העיתונאים לשעבר, והרלוונטיות של זה תהיה בהקשר של הפגישה עם חבר הכנסת כבל.

אופיר אקוניס: שהיה השר הממונה.

אופיר אקוניס: הוא לא בא משום מפלגה פוליטית, אגב.

אופיר אקוניס: אתה היית א-פוליטי.

איתן כבל: אגיד לך מה ההבדל.

איתן כבל: אני הובלתי את החוק, וכתוב שם שמרגע כניסת החוק אני מפסיק להיות השר הממונה.

איתן כבל: לכן אין רבותא כאן לפוליטיקה, זה העניין.

אופיר אקוניס: זה אפשרי?

איתן כבל: כן, בפירוש.

אופיר אקוניס: אין שר ממונה בכלל?

איתן כבל: אין.

איתן כבל: הממשלה היא הגורם היחיד, ויש לה כללים מתי היא מחליטה ויכולה להתערב בהתנהלות של רשות השידור.

איתן כבל: זה העניין, זו המהות המרכזית.

איתן כבל: למה אני בא בידיים נקיות?

אופיר אקוניס: הממשלה היא גוף פוליטי.

איתן כבל: אני לא מתווכח על זה, אבל היא לא יכולה בכל רגע נתון להחליט מי יהיה זה ומי לא.

אופיר אקוניס: זה ברור, גם עכשיו זה לא יקרה.

איתן כבל: זה לא אותו דבר, אתה טועה.

אחיה גינוסר: חבר הכנסת אקוניס, בדיוק התכוונתי לומר את זה, אז זו הייתה התפרצות לדלת פתוחה.

אחיה גינוסר: בעקבות הפגישה עם חבר הכנסת כבל בזמנו שוכנענו, כאיגוד של עיתונאים, שבגלל שכשר ממונה הוא היה מוכן לוותר על היותו שר ממונה כדי להעביר חוק שמעט, מעט, ירחיק את הפוליטיקה מתוך רשות השידור - הכוונה היא לפוליטיקה היותר קטנה, את המינויים הקטנים, לא את ההתנהלות בגדול של רשות השידור, שזה בפירוש נשאר בסמכותה של הממשלה לבקר - זה פתח את הדרך וכאן התחיל המשא ומתן על הרפורמה.

אחיה גינוסר: שוכנענו אז שהדברים נעשים באמת ממקום נכון ונקי.

אחיה גינוסר: הלכנו לפיטורים של 700 איש מתוך אמונה שזאת הכוונה, לעשות רשות שידור אמיתית, טובה, איכותית.

אחיה גינוסר: לשמוע אנשים שאומרים שמועצה זה לא דבר טוב או לשמוע יועצים משפטיים שאומרים: אז מי יקבע?

אחיה גינוסר: אז מי ימנה?

אחיה גינוסר: הגוף שנבחר, אבל אלה גופים שאנחנו רוצים להאמין שהם אנשים ראויים, שיודעים לבחור, שיודעים לעשות את הדבר הנכון.

אחיה גינוסר: בזמנו, כשהיו דיונים בוועדה הזו על החוק הזה, דובר איך מפרידים במידה רבה את הפוליטיקה.

אחיה גינוסר: אז הייתה לי טענה שכל זמן שוועדת הכספים היא זאת שקובעת את גובה האגרה אי-אפשר יהיה לנתק אותנו מהפוליטיקה, משום שבעל המאה הוא בעל הדעה.

אחיה גינוסר: אז עכשיו אתם קושרים אותנו בעוד מוסרות לפוליטיקה.

אחיה גינוסר: אנחנו מרגישים שאין הבדל מהמצב שהיה קודם, אלא אפילו להיפך, זה אפילו הולך ומחמיר.

גדי בן-יצחק: נשמע בעוד שעה מה אומר מבקר המדינה על תהליך המינויים ברשות השידור, מה אומר מבקר המדינה על תהליך קביעת התקציב של רשות השידור.

גדי בן-יצחק: אני אומר את זה מכיוון שבוועדה הזאת וגם בוועדה לביקורת המדינה יחד עם הוועדה הזו, לפני יותר משנה וגם לפני שנתיים וגם פחות מזה, אמרתי בשם העובדים שהיינו רוצים שהבית הזה ידאג, אם אפשר – לתמיד, לתת אפשרות לעובדי רשות השידור, ובראשם העיתונאים, להיות בלתי תלויים בהון ובשלטון.

גדי בן-יצחק: השלטון יקבע באיזה תנאים אנחנו עובדים, כמו היום – יש חוק – ומכאן והלאה תנו לנו לעבוד.

גדי בן-יצחק: בבקשה, תקראו מה כתוב בדוח מבקר המדינה.

גדי בן-יצחק: אין לנו תקציב שנים, אבל אנחנו עובדים.

גדי בן-יצחק: אומר אפילו חבר הכנסת אייכלר, שעובדים לפעמים לא רע.

ישראל אייכלר: ברוב המקרים טוב מאוד.

גדי בן-יצחק: למרות שאין לנו תקציב למעלה מעשר שנים.

גדי בן-יצחק: המוסדות שלנו, על פי החוק הישן – שהוא לא טוב, כולנו הסכמנו – לא קיימים כמעט.

גדי בן-יצחק: עכשיו התחילו להיות קיימים.

גדי בן-יצחק: על מה אנחנו מדברים?

גדי בן-יצחק: שעוד פעם מי שיקבע מה שיהיה, מי שמושך את העניין, זו תהיה הפוליטיקה?

גדי בן-יצחק: תנו אפשרות ותאמינו קצת שאנחנו לא פחות אזרחים מאחרים.

גדי בן-יצחק: אכפת לנו מהמקצוע, רוצים להביא אינפורמציה מהימנה ומדויקת לאזרחי ישראל, בלתי תלויים בלחצים כספיים ופוליטיים.

גדי בן-יצחק: תודה רבה.

אלכס מילר: אדוני, אשאל אותך שאלה מתחום אחר.

אלכס מילר: אתה יודע שהמערכת האקדמית במדינת ישראל היא אוטונומית לחלוטין.

אלכס מילר: אתה מסכים אתי?

גדי בן-יצחק: לא.

אלכס מילר: מה לא?

אלכס מילר: לפי החוק.

גדי בן-יצחק: החוק יכול - - - אני לא מסכים, זה לא אומר שאני צודק.

אלכס מילר: אני אומר לך שהיום המערכת האקדמית, לפי החוק, אוטונומית, יש לה חופש מחקר וחופש העיסוק.

אלכס מילר: עדיין, שר החינוך הוא זה שמביא את הרשימה של חברי המועצה להשכלה גבוהה לאישור הממשלה.

גדי בן-יצחק: ודאי.

גדי בן-יצחק: זה מה שאמרתי, שיש חוק גם היום.

גדי בן-יצחק: אני לא מתקומם נגד החוק.

גדי בן-יצחק: יש שר ממונה על ביצוע חוק רשות השידור.

גדי בן-יצחק: אתם פשוט השמטתם כאן מילה אחת נורא חשובה – יש גם היום שר ממונה, הוא ראש הממשלה.

גדי בן-יצחק: הוא ממונה, אבל הוא לא ממונה על רשות השידור, הוא לא ממנה אנשים בתוך רשות השידור.

גדי בן-יצחק: הוא ממונה על ביצוע החוק.

גדי בן-יצחק: זה הוויכוח שלנו.

גדי בן-יצחק: אני לא אומר שאני עצמאי, אני עצמאי אחרי שקיבלתי מטלות מהמנהל שלי, מי שאחראי על מה שאני עושה, והוא יכול לזרוק אותי.

אופיר אקוניס: אגב, גם המנהל שלך מונה על-ידי הממשלה.

יהודה ביטון: זה מה שאנחנו אומרים - שזה יהיה בידי הממשלה ולא בידי השר.

אופיר אקוניס: שר התקשורת, שממונה על חוק הרשות השניה, נותן הוראות?

אופיר אקוניס: הוא לא נותן.

גדי בן-יצחק: מה שאתם ביקשתם עכשיו שיהיה ברשות השידור, האם יש במועצת הרשות השניה?

גדי בן-יצחק: לא.

אופיר אקוניס: שר האוצר בסוף מחליט מי יהיה ראש הרשות לניירות ערך - - -

איתן כבל: סליחה, אדוני היושב ראש.

איתן כבל: אני רוצה להציע הצעה.

איתן כבל: החוק הוא עב כרס, יש הרבה דברים לדון בהם.

איתן כבל: אבל יחד עם זה, כמו שאמרנו, לב ליבו של העניין זה ועדת האיתור, מינוי מנכ"ל והאופן שבו הדברים מתנהלים.

איתן כבל: אני מציע שננסה לבוא בדברים, חברי הכנסת יחד עם משרד המשפטים ומשרד ראש הממשלה.

איתן כבל: בסוף זה יוכרע פוליטית, אין ויכוח, אבל לנסות להוריד את זה עד למינימום האפשרי – אם בכלל אפשר.

איתן כבל: מה שהציע חבר הכנסת מילר באמת שווה מחשבה – ועדת שרים, למשל.

איתן כבל: דברים שמקהים את הבולטות שבה אנחנו עושים אותו דבר בדרך אחרת, שממנה ניסינו כל הזמן להתרחק.

איתן כבל: לכן אני מציע שאת הנושאים של ועדת האיתור ומינוי מנכ"ל, ננסה לבוא בדברים לגביהם.

איתן כבל: יש פה עוד הרבה במה לדון.

איתן כבל: אם נצליח לדיון הבא להביא את הדברים - מה טוב.

איתן כבל: אם לא – כמו כל דבר, יש את המקום הזה, ובצעקות או לא בצעקות, יכריעו בהצבעה.

איתן כבל: אני באמת מתייחס לחוק בדחילו ורחימו.

איתן כבל: כמו שאמרתי לחבר הכנסת אקוניס, השידור הציבורי כל כך חשוב לי ואני כל כך מתייחס אליו מעבר לעניין הפוליטי.

איתן כבל: אני מאוד מבקש שנעשה את המאמץ.

עמית ליאור: אני מציע לכם לבדוק מה קרה; כמה פעמים השר הממונה הגיע לטלוויזיה, לערוץ הראשון, כמה פעמים אנשי שלומו ואנשים מתוך המפלגה שלו.

עמית ליאור: אני חושב שזו בדיקה מעניינת, תראו שאחת הסיבות שאף פעם השר לא שיחרר את זה היא שזה הפך להיות שופר שלו.

עמית ליאור: אנחנו מכירים את העניין הזה.

עמית ליאור: תבדקו את זה.

עמית ליאור: ההבדל בין שר לבין חברי כנסת או ועדת שרים הוא הבדל מאוד משמעותי.

אמיר רוזנברג: אני חושב שמה שעולה מהדיון כאן זה שסלע המחלוקת זה עניין של מידתיות.

אמיר רוזנברג: אדוני היושב ראש שאל את חבר הכנסת כבל קודם – אם יהיו 14 מועמדים והוא יבחר 13, זה ירוקן את התפקיד שלו מכל תוכן; מצד שני, אם יש 27 מועמדים ומתוכם הוא בוחר 13 – וזו גם העמדה של איגודי היוצרים – שזה נותן יותר מדי כוח והופך את זה ליותר מדי פוליטי.

אמיר רוזנברג: בהחלט אפשר למצוא מנגנון, שקיים גם במקומות אחרים, וזה שהשר, מתוך הרשימה שתינתן, שיקול הדעת שלו יהיה לגבי חמישה.

אמיר רוזנברג: זאת אומרת, נניח הוא יקבל 18 או 17 שמות, אז זה מידתי.

אמיר רוזנברג: כלומר, בכל זאת יהיה לו איזה שיקול דעת לגבי האנשים האלה.

אמיר רוזנברג: יש פה טענה מאוד רצינית, ששמענו מהממשלה, שאי-אפשר להביא לממשלה כולה 27 אנשים והיא תתחיל לדון בדבר הזה.

אמיר רוזנברג: זה עניין טכני, רוצים לפתור בעיה טכנית, של זמן וכדומה.

אמיר רוזנברג: מצד שני, יש שיקולים מהותיים, כשאנחנו מדברים על התערבות הפוליטיקה.

אמיר רוזנברג: הדבר המאזן ביותר – אני לוקח את הרעיון שלך צעד אחת קדימה – הוא שבכל זאת יש שר תקשורת, בכל זאת הממשלה מצפה ממנו להביא לה המלצה, אז לצמצם את ה-27 ל-18 או כמו שתקבע הכנסת, לשר יהיה שיקול דעת לבחור מתוכם 15.

אמיר רוזנברג: אז מצד אחד הוא מעורב, אבל מצד שני זה לא מאה אחוז פוליטיקה ואפשר לחיות עם הדבר הזה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, אדוני.

ברוך אסקרוב: אני רוצה לומר מילה אחת מהצד המקצועי.

ברוך אסקרוב: אני לא יודע אם זה היה על סדר-היום, אבל היו פה דברים מפי חברי כנסת.

ברוך אסקרוב: אני רוצה להזכיר שביום ראשון היה הישג מקצועי של "קול ישראל".

ברוך אסקרוב: זה מאוד יפה כל הוויכוחים הפנימיים שיש, אבל בזמן הזה – וזו לא רק מטפורה - עולים על הגדרות של מדינת ישראל.

ברוך אסקרוב: "קול ישראל" ורשת ב' היו ראשונים ובלעדיים ובפריסה, גם במהירות וגם ברוחב פריסה, שדיווחו על הדבר הזה לכל עם ישראל.

אופיר אקוניס: אין ספק.

ברוך אסקרוב: היה ספק.

אופיר אקוניס: אין שום שאלה.

ברוך אסקרוב: היה.

ברוך אסקרוב: אני לא יודע אם כבוד הרב אייכלר שמע את זה, אז אני רוצה דווקא לשמח אותו, שיש הרבה עובדי "קול ישראל" בשידור שעומדים על המשמר ועושים את עבודתם.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא העניין.

ברוך אסקרוב: לא, זה היה העניין.

ישראל אייכלר: אל תעוות את העניין, על זה לא היה ספק.

ברוך אסקרוב: חבר הכנסת אייכלר דיבר על איזון, אז אני רוצה לאזן את דבריו.

ישראל אייכלר: כן, אבל אני לא דיברתי על המקצועיות אלא על הפרקטיקה.

ברוך אסקרוב: הדבר השני והאחרון, בסוף השבוע אני, עבדכם, הולך לשדר שעתיים על אחד מגדולי "קול ישראל" והטלוויזיה הישראלית, יצחק רואה, שאני לא חושב שיש רשת או ערוץ במדינת ישראל, ואולי אפילו מעבר למדינת ישראל, שיכולים להתהדר באדם עם מטענים שכאלה: במורשת, בחדשות, במקצועיות וכן הלאה.

ברוך אסקרוב: זו רשות השידור, ואני מבקש להשיב את כבודה, שמגיע לה.

ברוך אסקרוב: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, אדוני.

ירמיהו קדושי: מדברים על המועצה, שהוחלפה.

ירמיהו קדושי: אני חושב שמה שהיה עד היום ברשות השידור – תמיד אמרתי את זה ואני חוזר על זה – הוא כישלון טוטלי.

ירמיהו קדושי: אולי הם השקיעו יותר במשכורות מאשר בתוכן.

ירמיהו קדושי: זה מה שאני יכול לענות ליושב ראש הוועד שדיבר פה.

ירמיהו קדושי: אני יכול להגיד, בתור יוצר ומפיק, שאין ייצוג הולם ברשות השידור להרבה אנשים, במיוחד בפריפריות.

ירמיהו קדושי: בסעיף 5 למשל, ערבבו את הנושא החברתי עם מורשת ישראל וכל מיני דברים.

ירמיהו קדושי: אני לא מבין למה אין שם נציג שמייצג את הפריפריה.

כרמל שאמה-הכהן: תן לנו לגמור את השאלה הפוליטית, אחר כך נגיע לזה.

אופיר אקוניס: זה רעיון מצוין לגבי סעיף 5.

ירמיהו קדושי: בקשר לסוגיה הפוליטית, אני חושב שצריך לתת שיקול דעת לשר הממונה.

ירמיהו קדושי: לא לתת לוועדה, שאי-אפשר להחליף אותה במשך מספר שנים ואין לציבור בכלל את האפשרות להשפיע.

ירמיהו קדושי: בפוליטיקה יש לציבור כל כמה שנים אפשרות לבחור את הנציגים שלו לכנסת, וזה בסדר גמור.

ירמיהו קדושי: אבל כאן יש ועדה שאין לציבור שליטה בה, והציבור מממן אותה.

ירמיהו קדושי: אז אני חושב שכן צריך סמכויות לשר כדי שיוכל לבחור את האנשים.

כרמל שאמה-הכהן: אני מכריז על הפסקה בדיון.

כרמל שאמה-הכהן: הדיון יתחדש בשעה 15:15.

כרמל שאמה-הכהן: אני מחדש את הישיבה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מדלגים על הסעיף, נחזור אליו.

אלכס מילר: אני מציע שאתי תקרא את ההצעה שאני מציע, שזה יהיה חלק מהשיח.

כרמל שאמה-הכהן: נקיים על זה ישיבה.

אתי בנדלר: אני מבקשת להעיר שמעבר לשאלה – תקראו לה הפוליטית - של דרך מינוי חברי המועצה יש הערות.

אתי בנדלר: אני מניחה שגם למוזמנים אחרים, אבל לי לפחות יש.

אתי בנדלר: שמענו גם הערה של מר קדושי לגבי ההרכב והאפיון של האנשים.

אתי בנדלר: העובדה שלא הערתי עד כה היא בגלל שלא התחלנו את - - -

איתן כבל: זאת שאלה חשובה, אבל כרגע - - -

אתי בנדלר: אני מסכימה שחשובה יותר השאלה לגבי - - -

לאה ורון: גם לא ניתנה תשובה לשאלה של חבר הכנסת אקוניס לעניין ההגדרה של מיהו בעל מעמד.

אתי בנדלר: זה אותו עניין.

עידו אציל: "סעיף 14(ג).

עידו אציל: ועדת האיתור רשאית, לצורך איתור והצעה של מועמדים לפי הוראות סעיף זה - (1) לפרסם הודעה לציבור שבה יצוין כי כל אדם שמתקיימים בו תנאי הכשירות האמורים בסעיף קטן (א), רשאי להציע את מועמדותו לכהן כחבר המועצה, וכי כל גוף בלא מטרות רווח רשאי להציע מועמדים כאמור, והכל בכפוף לתנאים המפורטים בהודעה; (2) לפנות מיוזמתה למועמדים העומדים בתנאי הכשירות האמורים בסעיף קטן (א) ולהזמינם להגיש מועמדות.

עידו אציל: (ד) הרכב המועצה ישקף, במידת האפשר, את מגוון הדעות הרווחות בציבור.

עידו אציל: "

כרמל שאמה-הכהן: על (ג) ו-(ד) יש ויכוח?

דנה נויפלד: רציתי להסב את תשומת הלב ל-(ד), כי היה פה דיון קודם על העניין של שיקוף מגוון הדעות.

אלכס מילר: אני יודע שבמנגנון של ועדות איתור, גם אלה שעומדים בראש המערכת יש להם אפשרות להציע מועמדים למכרז.

אלכס מילר: אני נותן דוגמה של חשב הכנסת, שגם למנכ"ל הכנסת הייתה אפשרות להציע.

דנה נויפלד: גם פה יש, סעיף קטן (2).

אלכס מילר: לשר או למנכ"ל?

דנה נויפלד: ועדת האיתור יכולה "לפנות מיוזמתה למועמדים העומדים בתנאי כשירות ולהזמינם להגיש מועמדות".

כרמל שאמה-הכהן: אין הערות נוספות?

כרמל שאמה-הכהן: נצביע על סעיפים קטנים (ג) ו-(ד).

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם (א) ו-(ב)?

כרמל שאמה-הכהן: דילגנו עליהם, יש שם כמה מוקשים שעוד לא פתרנו.

כרמל שאמה-הכהן: (ג) ו-(ד) זה ללא מחלוקת.

אתי בנדלר: יקראו שוב את סעיפים קטנים (א) ו-(ב) ויהיו לגביהם דיון והצבעה.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיפים קטנים (ג) ו-(ד)?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד הסעיפים – פה אחד נגד – אין סעיפים (ג) ו-(ד) נתקבלו.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, הסעיפים התקבלו פה אחד.

עידו אציל: "15.

עידו אציל: איסור זיקה.

עידו אציל: לא ימונה לחבר המועצה ולא יכהן בה מי שיש לו זיקה אישית, עסקית או פוליטית לשר משרי הממשלה.

עידו אציל: " זה לאור העובדה שהורדנו את האופציה היחידה שהייתה קודם לכן, רצינו למנוע פה זיקה.

דנה נויפלד: הנושא שהתמודדנו אתו כל הזמן זה הרעיון לשמור על העצמאות והאמון של הציבור ברשות השידור ובמוסדות שלה.

דנה נויפלד: לכן הוסף הסעיף הזה, שנועד לשמר את אותו מרחק ואותה זיקה לשרים משרי הממשלה.

דנה נויפלד: ולכן הסעיף הזה, כמו הסעיף שקיים גם לעניין ועדת האיתור, אמור להבטיח שמי שמתמנה הן לוועדת האיתור והן כחבר מועצה, לא יהיה בעל זיקה אישית, עסקית או פוליטית לשר משרי הממשלה.

דנה נויפלד: זה מספק?

אתי בנדלר: אני שבעת רצון, מאחר שהמינויים האלה טעונים בלאו הכי בדיקה של ועדת המינויים של גברת שפניץ, מאחר שבהתאם להנחיות היועץ המשפטי לממשלה נבדקת גם זיקה של קרוב וכיוצא בזה, נחה דעתי שהנושא מכוסה.

נחמן שי: זה סעיף שלקוח מחוקים אחרים דומים?

דנה נויפלד: יש סעיף דומה בחוק בנק ישראל, שהוא חוק שחוקק אך לאחרונה.

דנה נויפלד: שם הסיבה קצת שונה – כדי לשמור על עצמאות הממשלה.

דנה נויפלד: פה מדובר - בהינתן שזה גוף שידור, ושידור ציבורי - הכוונה היא כפולה: גם לשמור את העצמאות וגם את הנראות ואת אמון הציבור שיש בגוף הזה.

נחמן שי: וזה כולל זיקה פוליטית.

דנה נויפלד: כולל זיקה אישית, עסקית או פוליטית.

נחמן שי: יהיה קשה למצוא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי בעיה עם הדבר הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למרות שהייתי חברה בוועדת רביבי, אתם יכולים להסביר לי פעם אחת ולתמיד מה זו זיקה?

אלכס מילר: זיקה אישית אני יכול להבין – קרוב משפחה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גברתי היועצת המשפטית, אני מבינה שאתם לא רוצים לטפל בזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להבין מה זו זיקה, פעם אחת ולתמיד.

אתי בנדלר: אני יכולה לקרוא מהנחיות היועץ המשפטי לממשלה, שבדקתי אותן לצורך העניין.

לאה ורון: יש פה גם את חוות הדעת של עורכת הדין נויפלד.

לאה ורון: אולי נצלם לחברת הכנסת.

אתי בנדלר: את רוצה שאקרא לך את חוות הדעת של היועץ המשפטי לממשלה?

אתי בנדלר: אוקיי.

אתי בנדלר: סעיף (ג) עניינו בקיומה של זיקה אישית, עסקית או פוליטית, וכך נאמר בה: "מדובר על סעיף 18ג לחוק החברות הממשלתיות, שחל לעניינו אשר כאמור, הוא אינו מוציא את תחולתם של עקרונות המשפט הציבורי בדבר הפסול שבמינויים פוליטיים, קובע כי מתפקידה של הוועדה לבדיקת מינויים לברר האם קיימת זיקה אישית, עסקית או פוליטית לשר משרי הממשלה, כמשמעותה בסעיף 18ג הנזכר לעיל, בין המועמד לבין שר משרי הממשלה.

אתי בנדלר: אינדיקציה לקיומה של זיקה כאמור יכולה להיות כאשר מועמד כיהן או מכהן במשרה שלפי טיבה מסתבר ממנה חשש לקרבה או לזיקה פוליטית או אישית כגון: היותו של אדם יועץ או עוזר לשר משרי הממשלה; עבודה משותפת קרובה בפעילות מפלגתית עם שר משרי הממשלה; מתן שירות לקידום עניינו הפוליטי או האישי של שר משרי הממשלה או לקידום ענייני מפלגתו; חברות פעילה במוסד או בגוף של מפלגתו של שר משרי הממשלה; היותו של המועמד קרוב מדרגה ראשונה לאדם בעל זיקה לשר משרי הממשלה וכיוצא באלה.

אתי בנדלר: לעניין קיומה של זיקה פוליטית נקבע בסעיף 18ג(ב) לחוק כי: "לעניין חוק זה לא יראו בחברות במפלגה כשלעצמה זיקה אישית או פוליטית".

אתי בנדלר: זאת אומרת, עצם העובדה שהמועמד הוא חבר אותה מפלגה לא רואים בה זיקה.

אתי בנדלר: "ניתן איפה להסיק כי פעילות מפלגתית מעבר לחברות גרידא במפלגה, לרבות חברות במרכז מפלגה, מועצת סניף וכיוצא באלה, תהווה זיקה פוליטית, כמשמעותו בסעיף 18ג(א)".

אתי בנדלר: ואז יש ציטוט מדברי בית המשפט העליון בפסק דין בעניין קזולה, אני אדלג על העניין הזה.

אתי בנדלר: וכך נאמר בהמשך: "אשר לזיקה אישית, הרי שהכרות בין מועמד לשר משרי הממשלה אינה מהווה בהכרח זיקה אישית כמשמעותה בהוראת הסעיף.

אתי בנדלר: יש לבחון את נסיבות ההכרות על מנת לעמוד על קיומה של הזיקה האישית ועוצמתה, כגון: קשרי ידידות, הכרות ממסגרת חברים משותפת וכיוצא באלה.

אתי בנדלר: ברור שקרבה משפחתית בדרגה ראשונה או שניה נתפסת במבחן זה.

אתי בנדלר: קרבה משפחתית רחוקה, מן הראוי כי תיבחן לפי נסיבותיה, האם בנסיבות העניין היא מקימה זיקה אישית בין המועמד לשר משרי הממשלה.

אתי בנדלר: בכל אופן, מידת הקרבה המשפחתית היא אחת האינדיקציות לבחינת עוצמתה של הזיקה.

אתי בנדלר: יובהר כי האמור לעיל הוא על דרך הדגמה ואין בו כדי למצות את קשת המקרים בהם מתקיימת במועמד זיקה פוליטית, עסקית או אישית לשר משרי הממשלה.

אתי בנדלר: עם זאת יודגש כי הוראת הסעיף מעגנת את אחד מן העקרונות החשובים ביותר, והוא הכלל שלפיו אין בעל סמכות מינוי ממנה את קרובו או אדם אחר שיש לו עניין במינויו, בין מטעמים של זיקה עסקית או כלכלית ובין מטעמים אחרים.

אתי בנדלר: "

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו בטח לא נפתור פה את הבעיה הזאת, אבל אני חושבת שבדרך כלל מתייחסים לדבר הזה לחומרה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני באופן אישי, כמועמדת לכמה תפקידים, שלא היה לי שום קשר לשום שר, לא קיבלתי את התפקיד כי אמרו לי שיש לי זיקה לאחד השרים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עוד לא הייתי בפוליטיקה בכלל, דרך אגב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יודעת אם זה המקום לדבר על זה, אבל יש אנשים מאוד מוכשרים, ומה לעשות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש להם קשר לשר, אבל אותו אדם היה גם מנכ"ל "קשת" לדוגמה.

אתי בנדלר: אז יש סעיף של כישורים מיוחדים.

דנה נויפלד: יש פה כמה שאלות שמתעוררות.

דנה נויפלד: אפשר לעזור?

כרמל שאמה-הכהן: גם מי שיש לו כישורים מיוחדים לא יכול להתמנות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הסעיף הזה מרחיק אנשים טובים גם מהפוליטיקה.

דנה נויפלד: יש פה כמה שאלות ושאלות משנה.

דנה נויפלד: מה שאת מדברת עליו הוא השאלה של מה היא זיקה ואיך מפרשים מה היא זיקה, וזו שאלה שהיא לא אגב הדיון הזה.

דנה נויפלד: המונח כאן מופיע בכל מיני דברי חקיקה.

דנה נויפלד: דיברת על ועדת שפניץ – היא עוסקת בפרשנות באילו מקרים מדובר בזיקה.

דנה נויפלד: זאת שאלה מספר אחת.

דנה נויפלד: שאלה מספר שתים היא איך אנחנו פותרים את הבעיה, שדיברנו בה במשך הדיון כולו ודיונים אחרים ומה שהעלה חבר הכנסת כבל, מבחינת המעמד של רשות השידור כגורם עצמאי וממלא את תפקידיו בעצמאות ובנחרצות, מבלי שיש לו קשר לפוליטיקאים או לפוליטיקה.

דנה נויפלד: לרשות השידור יש מעמד מיוחד ושונה מחברות ממשלתיות, שההנחיה מתייחסת אליהן ומשם נשאב הסעיף.

דנה נויפלד: שם יש התייחסות לזיקה כאשר ניתן להוכיח כישורים מיוחדים, ואו אז להתגבר על בעיית הזיקה.

דנה נויפלד: זאת אומרת, הזיקה מחשידה באופן פוטנציאלי את אותו מועמד ואז הוא צריך להצביע על כישורים מיוחדים.

דנה נויפלד: יש גופים, כמו בנק ישראל, שבהם אנחנו אומרים: צריך שיהיה מרחק, צריך שיהיה ניתוק, צריך שתהיה אי-תלות, בגלל אינטרסים מיוחדים.

דנה נויפלד: בבנק ישראל את הסיבות שלו ולרשות השידור יש את הסיבות שקשורות לרשות השידור ולמעמד העצמאי שראוי שיהיה לשידור הציבורי.

דנה נויפלד: זה כולל גם את האמון של הציבור במוסד הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לקחת דוגמה – אנחנו מדברים על מינויים ואני חושבת שחשוב לדבר על זה כרגע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עבדתי עם השר יולי אדלשטיין, שהיה ממונה על רשות השידור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נתתי את עצמי כדוגמה, אבל נאמר שמדובר באיתן כבל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איתן כבל עמד בכל שלושת הקריטריונים: ניהול חברה עסקית, תקציבים וכו', והוא עבד עם יולי אדלשטיין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יולי אדלשטיין פיטר את איתן כבל כי לא מצאו חן בעיניו היוזמות שלו, אולי אפילו בגלל קנאת סופרים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מכל האנשים שאני רואה לאיתן כבל יש לו את הכישורים, אבל הוא עבד עם אדלשטיין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה בן-אדם כזה, נניח מקצועי, לא יכול להיות בתפקיד הזה?

דנה נויפלד: כמובן שאני לא יכולה להגיד מילה רעה על איתן כבל, אבל התשובה היא שזה לא פוסל את איתן כבל או שכמותו לנצח נצחים.

דנה נויפלד: המרחק של הזמן - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רשות השידור במצב קשה והוא יכול להציל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה המאמן הנכון.

דנה נויפלד: תמיד אפשר להביא את אותם מקרי קצה וזו בעיה לקבוע כלל ואז להביא את מקרי הקצה, שהם יחידים ומיוחדים.

דנה נויפלד: אנחנו קובעים פה עיקרון, שזה העיקרון המנחה.

דנה נויפלד: כמובן שעל כל עיקרון אפשר למצוא חריגים וחריגי חריגים ועוד יותר חריגים.

דנה נויפלד: השאלה היא האם העיקרון הזה מוצדק, והאם אנחנו לא רוצים, בכל זאת, לקבוע פה עיקרון ראוי.

דנה נויפלד: להגיד: הגוף הזה, ראוי שיהיה עצמאי, ראוי שלציבור יהיה אמון בו, שהגוף הזה מרוחק מהפוליטיקה ומהפוליטיקאים.

דנה נויפלד: אם אנחנו מכירים בעיקרון הזה – אנחנו יודעים שבקביעה של עיקרון אנחנו יכולים לפספס מקרי קצה.

דנה נויפלד: אבל אם אנחנו מאמינים בעיקרון וחושבים שהעיקרון נכון, אז זה נכון שנפספס.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בגלל זה אין לכם רפורמה.

אלכס מילר: אני רוצה להעלות רק עניין אחד, שנראה לי גורף מדי.

אלכס מילר: אם נלך לדרך של צמצום מבחינת אישור המועצה – אם זו לא תהיה ממשלה אלא ועדת שרים מיוחדת או שר - אני חושב שהזיקה לכלל שרי הממשלה זה גורף מדי.

דנה נויפלד: אדוני צודק במובן - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חבר הכנסת מילר, אני התחלתי את השאלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: התפרצתם לדבריי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא צריך לשבת בבונקר?

אלכס מילר: אם תהיה החלטה שלא כלל השרים הם אלה שמאשרים, אז אין שום צורך.

אלכס מילר: את יכולה ללכת עוד יותר רחב, את יכולה להגיד שלא תהיה לו זיקה לשום חבר כנסת מהקואליציה, כי אז יש לו זיקה לשר.

אלכס מילר: אני חושב שזה יותר מדי גורף.

אלכס מילר: אנחנו מדברים כאן על 27 אנשים, שכנראה שאלה האנשים שהם היום מובילי דעת בישראל, ורוצים - במיוחד אם הם מגיל 40 עד 60 - שלא תהיה לכם שום מערכת יחסים עם אף אחד מ-30 האנשים בממשלה.

אלכס מילר: לדעתי, במדינת ישראל זה יהיה בעייתי כי בסופו של דבר תצטרכו לרדת ברמה של האנשים.

אלכס מילר: השר הממונה – מאה אחוז.

אלכס מילר: תחליטו על ועדת שרים מיוחדת, שיש בה שלושה-ארבעה אנשים – אין בעיה, אז ועדת האיתור תצטרך ליישר קו לפי השרים שיהיו בוועדה.

אלכס מילר: אבל להגיד את זה לגבי כל הממשלה – אני חושב שזה קצת גורף.

דנה נויפלד: אני רוצה בכל זאת להשלים, כי אדוני העלה נקודה.

דנה נויפלד: זה נכון שאנחנו קובעים פה כלל גורף, אבל צריך לזכור מה התכלית.

דנה נויפלד: אנחנו לא מדברים על מצב של זיקה בפועל, אנחנו מדברים על פוטנציאל, עצם זה שיש נראות.

דנה נויפלד: זה לא חייב להיות שהשר בוחר אנשים קרובים לו, אלא עצם זה שאדם מעורב בפעילות פוליטית והוא קשור לפעילות פוליטית, זה לא משנה מה הוא יעשה בפועל אלא הפוטנציאל או החשש של איך זה נראה מבחינת אמון הציבור.

דנה נויפלד: זה הפאן השני של ניגוד עניינים.

דנה נויפלד: זו לא רק העובדה שהשר הממנה הוא זה שממנה אדם שקרוב אליו.

דנה נויפלד: הזיקה היא יותר רחבה, לשר מהשרים, בגלל שאותו אדם בא מהפוליטיקה, הוא סוחב מאחוריו את הפעילות הפוליטית שהוא הביא.

דנה נויפלד: הפוטנציאל - הוא לא צריך להתממש – הוא מקור הבעיה.

דנה נויפלד: ולכן, אם נגביל רק לאותו שר שממנה, זה לא מתייחס לפאן השני, של נראות של אותו אדם, שעד לפני שניה הוא היה מעורב בפעילות פוליטית ושבוע לאחר מכן הוא מתמנה לשבת בגוף, שאנחנו מנסים לבנות אותו כרגע ככזה שהוא עצמאי ולהחזיר את האמון בו ככזה שהוא עצמאי מהתערבות של פוליטיקה.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבין את התיאוריה.

כרמל שאמה-הכהן: אתם מאמינים באמת שיש דירקטור אחד שמתמנה שאין לו זיקה פוליטית?

כרמל שאמה-הכהן: אתם באמת כאלה נאיביים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן - - -

כרמל שאמה-הכהן: אתם יודעים למה אתם גורמים – אתם משאירים לפוליטיקה ולמפלגות את האנשים הפחות טובים, בהגדרה, כי אנשים כבר הבינו את הקונץ.

כרמל שאמה-הכהן: אנשים שרוצים להתקדם, להתמנות ולהשפיע באמת, רשמית הם לא פעילים פוליטיים.

כרמל שאמה-הכהן: אין מינוי של דירקטור שהוא באמת נקי מהשיקולים האלה, שלא תטעי.

כרמל שאמה-הכהן: לא מצאתם את הנוסחה, לצערי.

כרמל שאמה-הכהן: אתם רק פוגעים, לדעתי, במערכות אחרות.

אתי בנדלר: אני רואה שהרבה מאוד אנשים מוכשרים מגיעים לפוליטיקה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מדברים על חברים במנגנונים של מפלגות.

כרמל שאמה-הכהן: אנשים מתרחקים מזה היום בגלל הכתם הזה – כתם במירכאות.

כרמל שאמה-הכהן: אבל לא הביא למטרה שרציתם, של מינויים נקיים בתיאוריה.

כרמל שאמה-הכהן: אין את זה.

כרמל שאמה-הכהן: השר אומר: חפשו לי מישהו שהוא לא חבר מרכז.

כרמל שאמה-הכהן: תביא את השכנה, תביא את הבן, תביא את הבן-דודה.

כרמל שאמה-הכהן: ככה זה עובד.

דנה נויפלד: אני לא יכולה להתמודד עם הטענה הזאת כי אין מנגנון שהוא מושלם.

דנה נויפלד: אנחנו יכולים לעשות המרב ואת המיטב שאנחנו יכולים, אחר כך היישום הוא בידי האנשים שיושבים וממלאים תפקידים.

דנה נויפלד: זה כבר במגרש שאני לא אמונה עליו.

כרמל שאמה-הכהן: אז לא השר ממנה.

כרמל שאמה-הכהן: הייתם צריכים להוציא מהשרים, לעשות מכרזים כמו בשירות המדינה.

אתי בנדלר: אבל אדוני יודע שהיו הנחיות בקשר לנושא הזה.

אתי בנדלר: הממשלה לא הסכימה לא להיות מעורבת במינויים.

אתי בנדלר: אני מבינה שניסו למצוא את המנגנון הכי נקי בנסיבות העניין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבקשת להמשיך - -

דנה נויפלד: - להקשות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מצטערת שאני מקשה עלייך, כי זה מאוד לא פופולרי ולא פופוליסטי מה שאנחנו אומרים כרגע – לא מה שאני אומרת, לא מה שאומר חבר הכנסת כרמל שאמה וגם לא מה שאומר חבר הכנסת מילר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה נשמע, וזה גם משודר, שאנחנו מחפשים עכשיו להקל על עצמנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהתשובה שלך לגבי הנראות – אנחנו כל הזמן מתעסקים במה נראה ולא במה שקורה בפועל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאם מדברים על זה שוועדת המינויים תהיה ועדת שרים, כמו שהציעו חלק מהחברים, אז מה הבן-אדם הזה צריך לעשות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמרתי את זה כבר קודם – הוא צריך לשבת בבונקר, אסור לו לדבר עם השרים, אסור לו להופיע באיזשהו אירוע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא קיבלתי תפקיד של מנהל הטלוויזיה הישראלית, רשות השידור - ואני מדברת מלבי, מניסיון אישי - בגלל שהייתי במפלגת קדימה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת הייתה התשובה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אומרת לך שרשות השידור הפסידה, הכנסת הרוויחה.

דנה נויפלד: אבל חברות במפלגה לא נחשבת זיקה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אומרת לך על מה פסלו אותי.

דנה נויפלד: לפי החוק לא - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הכנסת הרוויחה, רשות השידור הפסידה.

דנה נויפלד: אז מה הטענה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אל תצחקו.

דנה נויפלד: אבל השאלה מה הדוגמה ההפוכה.

דנה נויפלד: אפשר למצוא את דוגמאות הקצה, ואכן אין מחלוקת שסוגרים דלת בפני אנשים מאוד מוכשרים.

כרמל שאמה-הכהן: לקחו את המטוטלת מצד אחד והעבירו אותה לצד השני.

דנה נויפלד: השאלה היא לא באותם מקרים של פספוסים.

דנה נויפלד: אי-אפשר להתווכח - יש מקרים שייחסמו בפני אנשים מוכשרים, שלא יוכלו לשבת בתפקידים האלה במשך זמן מסוים בגלל זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר ללכת לאיזשהו שביל זהב?

אלכס מילר: אני רוצה להעיר, שבמידה שיהיה שינוי מבחינת מנגנון ההצבעה, אם זו תהיה ועדת שרים מטעם הממשלה, אז חשוב לצמצם את זה.

אלכס מילר: זאת אומרת, שזה יהיה בדיוק העניין המקביל למי שמצביע ומאשר את זה סופית.

דנה נויפלד: המינוי הוא מינוי ממשלה בכל מקרה.

דנה נויפלד: לפי הנוסח, המינוי הוא מינוי ממשלה.

אלכס מילר: כרגע.

אלכס מילר: אם בסוף נחליט - - -

לאה ורון: ועדת שרים במקום הממשלה או ועדת שרים במקום השר?

אלכס מילר: אני אומר: ועדת שרים בראשות השר הממונה, שמי שמינה אותה זו הממשלה.

אלכס מילר: עכשיו אנחנו מצמצמים את זה ואז יש שלושה-ארבעה אנשים שיושבים בוועדת השרים, הם מחליטים, וזיקה – אסור שתהיה לאותה קבוצה.

אלכס מילר: לא ל-30 אנשים שיושבים בממשלה אלא לשלושה-ארבעה.

אלכס מילר: זה דבר ראשון.

אלכס מילר: דבר שני, אני חושב הגיע הזמן להחליף את המילים "זיקה פוליטית" ל"זיקה מפלגתית".

אלכס מילר: זיקה פוליטית זה יכול להיות שבן-אדם באוניברסיטה מקדם רעיונות פוליטיים, אבל הוא לא קשור מפלגתית.

נחמן שי: בדרך כלל אני מאוד ביקורתי כלפי השינויים האלה, אבל הפעם אני נאלץ להודות שהסעיף הזה מוצא חן בעיניי.

נחמן שי: חשבתי, ואני עדיין חושב, שאסור שהממשלה תהיה מעורבת ועדיף היה ללכת על הגרסה הקודמת, שאיתן הוביל אותה.

נחמן שי: זה נלקח מאתנו – אולי עוד נחזור.

נחמן שי: אבל במקרה הזה נכון לבנות פה חצי חומה ולצמצם.

נחמן שי: אני יודע שכפוליטיקאי אני עלול לירות ברגליים של עצמי או שלנו.

נחמן שי: בסדר, אני אחיה עם זה, כי החיים הפוליטיים שלנו הם קצרים ואחרינו יבואו אנשים אחרים.

אלכס מילר: אמרתי שאסור שזה יהיה אך ורק אנשים שמצביעים.

נחמן שי: אבל חברי מפלגה יכולים להיות.

נחמן שי: לא יכולים להיות אנשים שהם פעילים ברמה - - -

אלכס מילר: אני התכוונתי למשהו אחר.

אלכס מילר: דיברתי על שני נושאים.

אלכס מילר: קודם כול, אמרתי שאם יהיה שינוי - כרגע, לפי הנוסח, זה קשור לכלל הממשלה כי כלל הממשלה מצביעה.

דנה נויפלד: לא רק בגלל זה, זה לא רק הסיבה של המינוי.

דנה נויפלד: הסיבה היא כפולה.

אלכס מילר: אם את מדברת על העולם הפוליטי – תורידו - - -

אתי בנדלר: אנחנו יודעים איך זה הולך – זה מנה לי ואמנה לך.

עידו אציל: זה לא רק בהקשר של המינוי, זה גם בהקשר של התפקוד היומיומי.

עידו אציל: האנשים האלה יישבו במועצה שתנהל את הרשות ותשפיע על השידורים, ובמקביל הם יהיו קשורים לשר משרי הממשלה.

עידו אציל: אז יגידו שיש קשר בין תכני השידור לפוליטיקה.

דנה נויפלד: נכון.

דנה נויפלד: זה לא רק הפעלה מיידית של אותו אדם, שהוא קשור למי שממנה אותו, אלא גם מנין הוא בא, מה הרקע שלו והאם הוא עדיין נתפס כמי שפעיל פוליטית.

דנה נויפלד: זאת הנקודה.

דנה נויפלד: זה לא רק הקשר האישי שיש למי שממנה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הייתה לו זיקה, דקה אחרי שהוא נכנס לתפקיד נוצר לו קשר מאוד חזק עם השר ומרגע זה השר מנהל אותו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרי אין לזה סוף.

דנה נויפלד: ההוראה הזאת קיימת בחוק החברות הממשלתיות, נכנסה לחוק בנק ישראל.

כרמל שאמה-הכהן: איפה עוד, חוץ מבנק ישראל, זה נמצא?

כרמל שאמה-הכהן: זה משהו חדש.

דנה נויפלד: כן, חדש.

אלכס מילר: על מינוי נגיד לבנק ישראל כל הממשלה מצביעה?

דנה נויפלד: בנק ישראל זה גוף עצמאי.

דנה נויפלד: אני רוצה לנסות להסביר עוד פעם, אולי לא הסברתי טוב.

דנה נויפלד: השאלה מה נועדה ההוראה להשיג, מה התכלית שלה.

דנה נויפלד: בבנק ישראל רצו להרחיק את תפקוד הבנק מהממשלה, כי לבנק ישראל יש תפקיד והוא חייב להיות עצמאי בפעילות שלו.

דנה נויפלד: ברשות השידור יש שתי תכליות, שתי מטרות שהסעיף הזה נועד להגשים.

דנה נויפלד: אחת, עצמאות ונפרדות, בדומה לבנק ישראל; שתיים, בנוסף לזה, נראות ואמון הציבור.

דנה נויפלד: אלה שני דברים שונים, שעומדים אחד על השני.

דנה נויפלד: לכן, במקרה הספציפי הזה, אנחנו קובעים רף שמרחיק את מי שהוא פעיל מבחינה פוליטית מהמוסדות של רשות השידור.

דנה נויפלד: זאת הכוונה.

אלכס מילר: מפלגתית, לא פוליטית.

דנה נויפלד: פעילות פוליטית-מפלגתית.

אלכס מילר: פוליטיקה יש בכל מקום.

אלכס מילר: מפלגתי זה משהו אחר.

דנה נויפלד: זה מונח שמופיע בכלל החקיקה.

דנה נויפלד: הוא מפורש באופן של קשר לשר מן השרים ופעילות בתוך מפלגה ובהנהלה של מפלגה או במרכז של מפלגה.

דנה נויפלד: זה הכיוון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשאת אומרת "מפלגתית", זה נשמע יותר נכון מאשר להגיד "פוליטית".

דנה נויפלד: אני לא מתווכחת, אני אומרת שהמונח הזה מועתק.

דנה נויפלד: אני לא ממציאה עכשיו את העולם.

אלכס מילר: כרגע אני מדבר על השאלה עד כמה את מרחיבה.

אלכס מילר: היום לשרים זה תופס ולחברי כנסת לא תופס.

אלכס מילר: אם זה יתפוס לחברי כנסת, אז אנחנו יכולים להגיד: לתפקידים בכירים במישור הציבורי של מדינת ישראל גם.

אלכס מילר: למה שלמנכ"ל משרד כזה או אחר אפשרי שתהיה זיקה?

דנה נויפלד: כרגע אנחנו לא במישור הזה.

דנה נויפלד: מנכ"לים של משרדים זה משרות אמון ולכן הכלל הזה בכלל לא חל.

דנה נויפלד: הייתי מתמקדת בשאלה האם זה נכון לגבי הגוף שהוא רשות השידור, נוכח התפקידים שרשות השידור מקיימת ומקדמת.

אלכס מילר: צריך להיות רציונאל.

אלכס מילר: אי-אפשר לעשות רציונאל אך ורק על קבוצה מסוימת.

אלכס מילר: אם אומרים שיש רציונאל שקשור לעולם הפוליטי, אז תעשו את זה על העולם הפוליטי כולו.

אלכס מילר: אם הרציונאל הזה קשור לשרים, תעשו את זה על השרים שאחראים על עצם אישור המינוי.

אלכס מילר: אני לא רואה שום הבדל בין כוח ההשפעה על כזה בן-אדם - - -

דנה נויפלד: אבל זה לא רק כוח ההשפעה.

אלכס מילר: זה אותם אנשים בסופו של דבר.

דנה נויפלד: כשאתה פעיל במפלגה אתה מאמץ לך פעילות מסוימת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - -

דנה נויפלד: יש לי מה להגיד, אני פשוט לא רוצה להטיל דופי באף אחד.

דנה נויפלד: אני מדברת על מצב אקדמי.

דנה נויפלד: אדם פעיל במפלגה, לא חבר, כי עצם העובדה שאדם נפקד למפלגה או נרשם כחבר מפלגה היא לא זיקה.

דנה נויפלד: אני מדברת על מצב שבו האדם אקטיבי: הוא מגייס כספים לטובת דבר מסוים, משתתף בהנהלה פעילה של מפלגה.

דנה נויפלד: אז הוא נתפס כאדם פוליטי לכל דבר ועניין.

דנה נויפלד: במקביל, אנחנו אומרים שרוצים לשמור על העצמאות של השידורים, לשמור על המרחק כדי שזה לא ייתפס כשידור פוליטי.

דנה נויפלד: למה הציבור מאבד את האמון שלו בשידור הציבורי?

דנה נויפלד: כי זה נתפס כשידור פוליטי.

אלכס מילר: אז מה זה קשור לשרי הממשלה, אני לא מבין?

אלכס מילר: אשאל אותך שאלה: אדם שהוא בכיר ומוביל אידיאולוגיה פוליטית במפלגת מרצ - אין שרים במפלגת מרצ, הוא יכול להיות נציג המועצה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, כנראה שכן.

אלכס מילר: נראה לכם, באמת?

אלכס מילר: זה בסדר?

אלכס מילר: או שתגדירו שאסור להם פעילות פוליטית - - -

דנה נויפלד: אז אתר רוצה להרחיב את האיסור?

אלכס מילר: אין לי בעיה.

דנה נויפלד: חבר הכנסת מילר חושב שהנוסח מצומצם מדי.

דנה נויפלד: זו המשמעות של מה שאדוני אומר.

אלכס מילר: אני מחפש רציונאל.

אלכס מילר: אתם צריכים להבין - - -

דנה נויפלד: כאשר אתה בשלטון, שר בממשלה, אז יש חשיבות לפעילות הזאת.

דנה נויפלד: יש לך קרבה למי שיכול לעשות דברים ולקדם מהלכים פוליטיים.

אלכס מילר: תבינו, צריך להיות פה רציונאל.

אלכס מילר: אם אתם מדברים על כך שלא רוצים אנשים שמצביעים אליו ויש להם לקשר אליו, אז אנחנו יכולים לנטרל את זה.

אלכס מילר: אדם פעיל פוליטית, יש לו אג'נדה פוליטית, הוא אקטיבי - לא משנה באיזו מפלגה הוא נמצא – אתם אומרים שאם הוא פעיל פוליטי אקטיבי, הוא בא עם האג'נדה ואתם מכניסים אותו לתוך מועצת רשות השידור, אז כנראה שהוא הולך לקדם את האג'נדה שלו.

אלכס מילר: אז אני אומר: מה זה קשור לשרי ממשלה?

אלכס מילר: זה קשור באופן כללי לבן-אדם עצמו.

דנה נויפלד: מי שממנה אותו הוא מישהו שנמצא כרגע בממשלה.

דנה נויפלד: אם אדוני יהיה שר, אז הוא הגורם הממנה והחשש הוא במקום שבו הוא ממנה אנשים, שהם בעלי זיקה אליו.

דנה נויפלד: זה החשש.

אלכס מילר: אז תגבילו את זה רק לכמה אנשים, שהם המאשרים, שהם המצביעים, וזהו.

יהודה סבן: חבר הכנסת מילר, בסעיף 14 מדובר על כך שהמועצה, בהמלצת השר, תמנה לרשות מועצה בת 13 חברים.

יהודה סבן: גם אם תשנה את המכניזם – ויכול להיות שיש איזה היגיון בשינוי, צמצום מספר המועמדים, שזה לא יהיה רק השר - כל עוד הממשלה היא זו שממנה, יש לכל אחד מהחברים בממשלה סמכות להצביע בעד או נגד המינוי של המועצה הזאת, ולא יכול להיות שתהיה להם זיקה.

אלכס מילר: אם אתה קובע שהקו האחרון הוא שלושה-ארבעה שרים ולא כל הממשלה - - -

יהודה סבן: אז זה משהו אחר.

אלכס מילר: זה מה שאני אומר.

יהודה סבן: אבל זה לא המצב וזה לא יהיה המצב, כי בסופו של דבר הממשלה היא זו שתחליט.

יהודה סבן: גם אם יש ועדת שרים, תמיד הממשלה לקחת את סמכותה ולהחליט בעצמה.

יהודה סבן: חבר הכנסת שאמה דיבר על ההצעה באופן תיאורטי, שאפשר לבחור את המועמדים באמצעות מכרז ובכלל לא באמצעות הממשלה.

יהודה סבן: אז שתהיה זיקה, כי זה לא קשור בכלל לממשלה.

יהודה סבן: אבל כל עוד הממשלה היא זו שצריכה לקבל החלטה, זה בלתי סביר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אתה מחמיר.

יהודה סבן: אני לא מחמיר, אני מציע להשאיר את הנוסח כפי שהוא.

אלכס מילר: כל הזמן יש פה תחושה שעצם העובדה שקיימת הקואליציה זה כבר דבר שהוא לא בסדר.

אלכס מילר: אם אנחנו מדברים על אדם פעיל פוליטית, אז שזה יתפוס לכולם.

אלכס מילר: הרי מה יקרה?

אלכס מילר: אני גם יכול לבוא למפלגה אחרת, לקחת שניים-שלושה אנשים ולהגיד להם: המפלגה שלכם באופוזיציה, למה שתהיו שם?

אלכס מילר: קחו תפקיד כך וכך.

אלכס מילר: גם זה יכול לקרות.

אלכס מילר: בלי שום קשר לנושא של השרים - שזה יהיה תפוס לכולם.

אלכס מילר: לא משנה מה, אם אתה פעיל פוליטית-מפלגתית במקום כזה או אחר, זה יהיה חלק מהשיקול.

אלכס מילר: דבר שני, אם יהיה שינוי בהרכב הסופי של ההצבעה, שזה יהיה כפוף למי שמצביע.

אלכס מילר: או כך או כך, כי אני לא רואה סיבה לצבוע את זה כלפי שרים או כלפי קואליציה מסוימת על אנשים שהם פוליטיקאים או מתעסקים בפוליטיקה או לעשות את זה גורף על כולם.

אלכס מילר: אם תחליטו שיש ועדת שרים, של שלושה-ארבעה אנשים, שזה הקו האחרון שמאשר - - -

כרמל שאמה-הכהן: אתה רוצה שזיקה פוליטית תהיה לאחת ממפלגות הכנסת?

אלכס מילר: כן, כמובן.

אתי בנדלר: בעצם מציע חבר הכנסת מילר הצעה חלופית - - -

כרמל שאמה-הכהן: הוא מרחיב את הזיקה הפוליטית.

אתי בנדלר: נכון.

אלכס מילר: אתה יוצר עובדה שברגע שאתה בקואליציה, לא משנה מה קורה - - -

גדי בן-יצחק: ההפרדה היא בין הזרוע המבצעת לבין דעה פוליטית בכלל.

גדי בן-יצחק: לכל אחד מאתנו יש דעה פוליטית, אבל - - -

אתי בנדלר: לא מדובר על דעה פוליטית אלא על מעורבות פוליטית ופעילות פוליטית.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת ברקוביץ, יש לך הצעה לשינוי הנוסח הקיים?

אלכס מילר: אני אומר:

אלכס מילר: עם זיקה שקשורה לפעילות הפוליטית, שזה יהיה זיקה מפלגתית אקטיבית ולא קשור לשרים או לא שרים.

אלכס מילר: אם הנושא הזה לא מתקבל, אז אם יהיה צמצום של האנשים שמצביעים – זה יהיה כלפיהם.

קריאה: זה בהנחה שיהיה שינוי.

כרמל שאמה-הכהן: אם נשנה את הסעיף הקודם נשנה גם את הסעיף הזה.

אלכס מילר: אם אנחנו מדברים על זיקה מפלגתית אקטיבית, שזה יהיה זיקה מפלגתית אקטיבית בלי שום קשר לקואליציה או אופוזיציה.

כרמל שאמה-הכהן: יוליה, יש לך הצעה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו באמת שאלה לא פשוטה אבל לדעתי צריך להיות משהו שהוא יותר מפלגתי ולא פוליטי, ולא לשרים אלא למפלגה.

כרמל שאמה-הכהן: לכם יש התנגדות להרחיב את הרשת?

דנה נויפלד: בסדר, אפשר - - - צריכים לבדוק את זה.

אתי בנדלר: אתן לכם דוגמה.

אתי בנדלר: קיימת בחוק הכנסת הוראה לגבי כשירות של מי שיכול להתמנות כיועץ משפטי של הכנסת.

אתי בנדלר: שם נאמר, בין היתר: ובלבד שבחמש השנים הקודמות להצגת מועמדותו לא היה פעיל בחיים הפוליטיים ולא היה חבר במפלגה כלשהי.

אתי בנדלר: לעניין סעיף זה, מי שלא שילם דמי חבר למפלגה ולא השתתף בפעילות במוסדותיה לא יראו כחבר מפלגה.

אתי בנדלר: זאת אומרת, אומרים שניתן למנות לתפקיד הזה מי שבחמש השנים האחרונות אין לו שום זיקה פוליטית.

אלכס מילר: אין לי בעיה עם הנושא של חבר מפלגה.

אלכס מילר: מה שכן, אני אומר שאם אתם אומרים פעיל אקטיבית - - -

אתי בנדלר: פעיל בחיים הפוליטיים.

אלכס מילר: יפה, ולא משנה אם זה שרים או לא שרים.

אתי בנדלר: לא היה מעורב בכלל בחיים הפוליטיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לתת דוגמה - דני זקן, שלא נמצא כרגע בחדר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא נמצא בתוך המשא ומתן לגבי הרפורמה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לו קשר מאוד חזק עם השרים היום, עם השרים הממונים.

אתי בנדלר: אבל זו לא פעילות פוליטית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל יש פה זיקה.

אתי בנדלר: לא, זו לא זיקה לפי מה שכתוב.

נחמן שי: זה בסדר, זה חלק מתפקידו.

דנה נויפלד: השאלה למי הזיקה.

דנה נויפלד: לפי מה שאני מבינה כאן יש כאן הצעה להרחיב על מי עושים את מבחן הזיקה.

אלכס מילר: לנושא של פעילות מפלגתית אקטיבית.

כרמל שאמה-הכהן: טוב, אנחנו עוברים להצבעות.

כרמל שאמה-הכהן: הדיון התיאורטי הזה מיצה את עצמו.

כרמל שאמה-הכהן: בדוגמה שלך את מוכיחה שזה בסדר, חברת הכנסת ברקוביץ-שמאלוב, כי עדיף שהכנסת תרוויח ולא רשות השידור.

כרמל שאמה-הכהן: הכנסת זה גוף יותר חשוב למדינה.

כרמל שאמה-הכהן: ההגבלה שהגבילו אותך רשות השידור – הכנסת נהנתה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לחדד את הנקודה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות מצב שאני בקשר עם אחד השרים.

דנה נויפלד: אם זו חברות נפש אז זו זיקה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך תבדקי חברות נפש?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את מצלמת אותי אתו?

דנה נויפלד: זו שאלה אחרת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נניח שישבתי עם שר זה או אחר - - -

נחמן שי: זה לא אם ישבת, זה אם היית 20 שנה חברה בחוג החברים והידידים הפנימי שלו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז איפה עבדתי 20 שנה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 50:02

דנה נויפלד: כל מקרה נבחן לפי הנסיבות שלו.

דנה נויפלד: אי-אפשר לתת תבחינים מדויקים על כל מקרה שנמצא, כי נמצא מקרים שלא נגדיר אותם.

דנה נויפלד: זה לא שאפשר להגדיר בדיוק, באופן טוטאלי, את כל המקרים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה שאני תמיד מעלה נקודות שקצת עושות בלגן, מקשה – כמו שקוראת לזה דנה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני רוצה לשאול: אני בקשר עם שר זה או אחר, אבל אין לי שום פעילות פוליטית-מפלגתית.

כרמל שאמה-הכהן: קיבלנו אישור מיושב ראש הכנסת להמשיך את הישיבה.

נחמן שי: אבל אני רוצה ללכת למליאה.

כרמל שאמה-הכהן: אז נצביע.

כרמל שאמה-הכהן: נא לסכם את ההצעה שלך, חברת הכנסת ברקוביץ.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא רוצה שיהיה מצב שמפלגת מרצ, שלא יהיו לה שרים לעולם כנראה, בגלל שיהיה מועמד של מרצ שלא תהיה לו זיקה לשר זה או אחר, בסוף אשים בן-אדם פוליטי - - -

כרמל שאמה-הכהן: מה ההצעה שלך?

כרמל שאמה-הכהן: גמרנו את שלב ההסברים, אנחנו בשלב ההצעות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שלא תהיה לו פעילות מפלגתית.

כרמל שאמה-הכהן: כמו חבר הכנסת מילר.

אתי בנדלר: מפלגתית או פוליטית?

לאה ורון: עסקית או מפלגתית.

כרמל שאמה-הכהן: אז תשאירי "פוליטית" ותוסיפי "או מפלגתית".

אלכס מילר: אם אתה אומר באופן כללי פוליטי אקטיבי, אז זה לא משנה שר - - -

דנה נויפלד: אז אתה יכול לכתוב: זיקה אישית, עסקית או פוליטית לשר משרי הממשלה, או זיקה מפלגתית.

אתי בנדלר: את יודעת מה זה זיקה מפלגתית?

אתי בנדלר: אני יודעת מה זה פעיל בחיים הפוליטיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חבר קדימה.

אתי בנדלר: עצם העובדה שהוא חבר במפלגה זה קביל.

אתי בנדלר: נתתי לך דוגמה מהוראה אחרת שקיימת בחוק הכנסת.

אתי בנדלר: אין הגדרה כללית כזאת.

אלכס מילר: אנחנו עושים שני סעיפים.

אלכס מילר: סעיף ראשון מתייחס לשרים על העניין של זיקה אישית ועסקית; הסעיף השני יהיה סעיף כללי בכל הנושא של פעילות פוליטית.

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא, תשאיר את הסעיף כמות שהוא ותוסיף: או זיקה פוליטית לאחת מסיעות הכנסת.

אתי בנדלר: ואם זו לא סיעה בכנסת, הוא רק הקים את המפלגה ועדיין - - -?

נחמן שי: ואם הוא לא בכנסת?

נחמן שי: אהוד ברק קיבל מפלגה עכשיו, הוא רוצה לקבל מישהו.

נחמן שי: חבר'ה, אין לזה גבול.

נחמן שי: אני הולך עם הסעיף הזה, הוא בסדר גמור.

יהודה סבן: הבעיה היא מקבלי ההחלטות.

יהודה סבן: פה אתם מדברים על חברי כנסת; אבל איזה שהוא גורם, נניח פוליטי עמום שאין לו שום יכולת לקבל החלטה כלשהי – אני לא רואה בעיה.

דנה נויפלד: אתה מדבר על מצב שבו מי שממנה אין לו שום קשר למפלגה - - -

יהודה סבן: שיש לה יכולת להשפיע.

דנה נויפלד: והיא אזוטרית ואין לה קשר - - -

אתי בנדלר: לכן אני אומרת שלדבר על זיקה מפלגתית זה לא טוב.

כרמל שאמה-הכהן: מפלגת קדימה מינו הרבה אנשי ליכוד כדי להעביר אותם מפלגה.

כרמל שאמה-הכהן: נתנו להם - - -

יהודה סבן: אבל הליכוד היה סיעה בכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: בגלל זה הם רוצים את ההרחבה.

יהודה סבן: אז אנחנו מדברים על סיעה.

יהודה סבן: בסדר.

אתי בנדלר: זה לא נכון לדבר על סיעות.

אתי בנדלר: דבר אתי על פעילות פוליטית.

אתי בנדלר: אני לא יודעת מה זו זיקה למפלגה או סיעה.

נחמן שי: חבר'ה, זה יכול להיות בתוך הכנסת היום, אתמול היה בכנסת, מחר יהיה בכנסת.

נחמן שי: זה יכול להיות שזה גוף שמתכננים אתו איחוד.

נחמן שי: אני סומך על ועדת שפניץ.

אתי בנדלר: מי שאינו פעיל בחיים הפוליטיים.

אתי בנדלר: יש מטבע לשון כזאת בחוק.

נחמן שי: זה מוכיח למה היה צריך את החוק במתכונת הקודמת, כי מתחילים וזה לא נגמר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל למה כל הזמן לתת תחושה שכל מי שנמצא בכנסת זה אנשים מושחתים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו התחושה שאני מקבלת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם יושבים שם, באים - - -

דנה נויפלד: מתי נאמר דבר כזה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את לא אמרת את זה, אבל בזה שאת אומרת ככה ולא ככה - - -

כרמל שאמה-הכהן: אבל אתם רציתם להרחיב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא רציתי להרחיב, סליחה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם מכניסים לי לראש מה שאני לא רוצה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהגיע הזמן לחשוב שיש פה אנשים ראויים ולא כל אחד מחפש - - -

דנה נויפלד: אני רוצה להגיד לפרוטוקול שאם השתמע ממה ששמעת שיש פה טענה שאין אנשים ראויים בכנסת אז אני מבקשת להעמיד דברים על דיוקם: מעולם זה לא נאמר ולא הייתה כוונה כזאת.

אתי בנדלר: האם התוספת המבוקשת שבתקופה כלשהי – בדוגמה שאני מחזיקה זה חמש השנים הקודמות להעמדת המועמדות, אתם רשאים להציע כל תקופה שהיא - לא היה פעיל בחיים הפוליטיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שלוש שנים, נשמע לי יותר הגיוני.

אתי בנדלר: אבל זו הכוונה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה אנשים ראויים.

נחמן שי: זה סייג לעניין הפוליטי?

אתי בנדלר: זה בנוסף למה שיש כאן.

אתי בנדלר: אם אני מבינה נכון זה יהיה: לא ימונה לחבר המועצה ולא יכהן בה מי שיש לו זיקה אישית, עסקית או פוליטית לשר משרי הממשלה.

אתי בנדלר: ייתכן שתהיה הצעה אחר כך לחבר הכנסת מילר לשנות את זה - - -

אלכס מילר: "פוליטית" את יכולה להוריד מהסעיף הזה.

אלכס מילר: אחר כך הפוליטית יהיה סעיף - - -

אתי בנדלר: זו לא ההצעה של חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ.

דנה נויפלד: אנחנו גם לא רוצים לפגוע - - -

נחמן שי: למה לפגוע באנשים שכבר לא פעילים פוליטית?

נחמן שי: אם הוא כבר שלוש שנים לא בפוליטיקה אז הוא יכול להיכנס.

דנה נויפלד: זה מה שהיא אמרה, הוא יכול להיכנס.

נחמן שי: שלוש שנים או גם חודש.

נחמן שי: ועדת שפניץ או רביבי או מי שיחליף אותה תגיד אם זה בסדר.

אתי בנדלר: מה, אם הוא התפטר לפני חודש?

דנה נויפלד: לא.

נחמן שי: הוא התפטר מכל תפקידיו.

אתי בנדלר: אז הוא התפטר לצורך העניין.

אלכס מילר: רבותי, שוב אני אומר:

אלכס מילר: החלטנו שלוש שנים, אין שום קשר לשר.

אלכס מילר: סעיף הפעילות הפוליטית יהיה סעיף כללי בלי שום קשר לשרים.

אלכס מילר: על השרים יהיו כתובים שני דברים: נושא הזיקה האישית והזיקה העסקית.

אלכס מילר: אחר כך אתם עושים סעיף של פעילות פוליטית שלוש שנים.

אלכס מילר: גם אם לפני שלוש שנים הוא היה פעיל פוליטית, לא משנה איפה, זה עדיין שלוש שנים.

אלכס מילר: ההגדרה "פעילות פוליטית" צריכה להיות רחבה ושווה לכולם ולא מופרדת לשרים או לא לשרים.

אלכס מילר: היה פעיל פוליטית – מבחינתי זה אותו דבר.

נחמן שי: בסדר, אז אתה מרחיב.

אלכס מילר: ברור.

נחמן שי: בסדר, אני מוכן.

נחמן שי: כל מי שהיה פעיל פוליטית שלוש שנים קודם.

נחמן שי: קיבלתי את ההצעה של אלכס.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הייתה ההצעה?

אלכס מילר: לא משנה אם היית פעיל פוליטית ויש לך קשר למפלגה שכרגע נמצאת בקואליציה או אין לך קשר.

אלכס מילר: היית פעיל פוליטית, זאת אומרת שאתה צבוע באג'נדה מסוימת וברגע שאתה נכנס יש אפשרות שזה ישפיע על החלטות מועצת הרשות.

אלכס מילר: מבחינתי, לא משנה אם היית אצל שר או לא היית אצל שר – אתה לא יכול להיות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה שנים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל החיים?

אלכס מילר: שלוש שנים.

נחמן שי: זה רעיון טוב.

נחמן שי: אפשר להצביע על זה?

כרמל שאמה-הכהן: אני רואה עכשיו את הכותרת של דוח מבקר המדינה על רשות השידור: למנוע את הזיקה הפוליטית מרשות השידור.

אלכס מילר: והעניין השני, שהסעיף הראשון, שקשור לשרים, יהיה בכפוף לסעיף על העניין של ההצבעה.

כרמל שאמה-הכהן: ברור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, אני מבקשת שנקשיב להערה של חברנו.

כרמל שאמה-הכהן: אין יותר הערות, יש עכשיו הצבעות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, הוא זרק פה משהו חשוב.

גדי בן-יצחק: ההערה של חבר הכנסת מילר היא נכונה והתיקון שהוא עשה הוא נהדר, אני רק שואל איך ייראה בציבור לגבי ההרכב של המליאה הנוכחית?

גדי בן-יצחק: הם עברו את ועדת שפניץ והכול בסדר, אבל אני לא חושב שהם עומדים- - - יש שם רוב של אנשים שבשלוש השנים האחרונות לא היו במסגרת פוליטית.

נחמן שי: אבל איך זה רלוונטי להצעת החוק?

גדי בן-יצחק: איך זה ייראה?

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים להצבעה.

אתי בנדלר: אני קוראת את הנוסח.

אתי בנדלר: "איסור זיקה 15.

אתי בנדלר: לא ימונה לחבר המועצה ולא יכהן בה מי שיש לו זיקה אישית או עסקית לשר משרי הממשלה או שבשלוש השנים שקדמו להגשת מועמדותו היה פעיל בחיים הפוליטיים".

נחמן שי: מצוין.

עידו אציל: נרצה, למען הזהירות, הזכות להסתייג.

אתי בנדלר: אחרי שהוועדה תצביע תשמרו את הזכות להסתייג.

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד – פה אחד נגד – אין סעיף 15 אושר.

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, סעיף 15 אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: עוברים לסעיף 16.

דנה נויפלד: "מינוי ממלא מקום זמני ליושב ראש המועצה 16.

דנה נויפלד: (א) נתפנתה משרתו של יושב ראש המועצה וטרם נתמנה אחר במקומו או נבצר ממנו זמנית למלא את תפקידו, ימנה לו השר, באישור הממשלה, ממלא מקום מבין חברי המועצה, לתקופה שלא תעלה על שישה חודשים.

דנה נויפלד: (ב) הושעה יושב ראש המועצה מכהונתו לפי הוראות סעיף 20(ב), ימנה לו השר, באישור הממשלה, ממלא מקום מבין חברי המועצה, למשך תקופת ההשעיה.

דנה נויפלד: "

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 16(א) ו-(ב)?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד – פה אחד נגד – אין סעיף 16 אושר.

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, סעיף 16 אושר פה אחד.

עידו אציל: "תפקידי המועצה 17.

עידו אציל: תפקידי המועצה הם: (1) לקבוע את מדיניות הרשות ובכלל זה את מדיניות השידורים הכוללת, וזאת לשם השגת המטרות האמורות בסעיף 3 ובהתאם לתקציבה המאושר, ובלבד שהמועצה לא תשנה את מספר ערוצי השידור או רשתות השידור או את אופן העברת השידורים, אלא באישור השר; (2) לאשר את לוחות השידורים העונתיים של הרשות; (3) לפקח על תוכני השידורים, כך שיהיו בהתאם למטרות האמורות בסעיף 3; (4) למנות את המנהל הכללי, לפי הוראות סעיף 23 ולפקח על פעולותיו; (5) קבוע את המבנה הארגוני של הרשות ובכלל זה את שיא כוח האדם ברשות ואת תנאי ההעסקה של עובדים; (6) לדון בהצעת התקציב השנתי המאוזן של הרשות, שהכין המנהל הכללי לפי סעיף 23ד(2), לאשרה ולהביאה לאישור השר ושר האוצר לא יאוחר מ–30 ימים לפני תום שנת הכספים; (7) לדון בתכנית העבודה השנתית שהגיש לה המנהל הכללי לפי סעיף 23ד(3), ובכלל זה ביעדיה השנתיים של הרשות, לבדוק את התאמתה להצעת התקציב השנתי שהוגשה לה לפי פסקה (6) ולאשר את התכנית האמורה; (8) לפקח על עמידה ביעדי התקציב השנתי המאושר וביצועו; (9) להיות אחראית לעריכת דוחות כספיים ולאישורם; לעניין זה, "דוחות כספיים" - מאזן, דוח רווח והפסד ודוח על תזרימי מזומנים, לרבות ביאורים להם; (10) לקבוע עסקאות מסוג מסוים או בעלות היקף תקציבי מסוים שהמנהל הכללי או מי מטעמו רשאי להתקשר בהן, בשם הרשות, יחד עם מי שתקבע המועצה לעניין זה, וכן לקבוע עסקאות מסוג מסוים או בעלות היקף תקציבי מעל לסכום שתקבע, הטעונות את אישורה, ולדון באישורן של עסקאות כאמור; (11) לדון בדוח הפעילות שהגיש לה המנהל הכללי לפי סעיף 23ד(5), ובדוח השנתי שהגיש לה המבקר הפנימי לפי סעיף 23י(ה)(3); (12) לקבוע נהלים בדבר השתתפות חד–פעמית של חבר המועצה או של המנהל הכללי בשידורים, כמומחה בתחום עיסוקו, כאמור בסעיפים 21ח או 23ו , לפי העניין; (13) לבצע כל תפקיד אחר שהוטל עליה לפי חוק זה.

עידו אציל: "

דנה נויפלד: אנחנו מנסים להסדיר את הקושי ואת חוסר הוודאות שקיים היום, כאשר יש לנו גם מליאה וגם ועד מנהל.

דנה נויפלד: פה מקבעים את תפקידי המועצה ככזו שתפקידה לקבוע מדיניות לרשות השידור ולפקח על ההנהלה.

דנה נויפלד: זאת אומרת, היא גם קובעת את תוכניות העבודה, היא גם מאשרת תקציב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בתוכניות עבודה את מתכוונת גם לתוכן?

דנה נויפלד: היא גם מאשרת את תוכניות השידורים; גם מפקחת אחר כך שבאמת התוכן עולה בקנה אחד עם מטרות שנקבעו בסעיף (3); היא גם ממנה את המנכ"ל – נגיע אחר כך להרחבה של ההוראות האלה; היא גם קובעת את המבנה הארגוני של הרשות; היא גם דנה בתקציב השנתי; היא דנה בתוכנית העבודה השנתית; היא מפקחת על זה שעומדים ביעדי התקציב, כפי שהיא קבעה אותם; היא גם אחראית לעריכה של הדוחות הכספיים; היא קובעת עסקאות מסוג מסוים שטעונות אישורה; היא גם דנה בדוח הפעילות שהמנכ"ל מגיש לה והיא גם קובעת נהלים בקשר להשתתפות של חברי מועצה בתוכניות.

דנה נויפלד: הרשימה שמפורטת כאן היא בהתאמה ובהשראה של מה שכתוב בחוק החברות וחוק החברות הממשלתיות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה בעצם דירקטוריון.

דנה נויפלד: כן.

חני לוז: אני רוצה להסב את תשומת הלב לתיקון שהתקבל לפני שתי ישיבות בסעיף 4 לגבי איזון, ושייקבע גם כאן שהתפקיד שלה לפקח שיהיה איזון, לערוך דוח שנתי, וכמו שכתוב פה, להיות אחראית לעריכת דוחות כספיים וגם להיות אחראית - - -

כרמל שאמה-הכהן: כתוב בסעיף (3): "לפקח על תוכני השידורים, כך שיהיו בהתאם למטרות האמורות בסעיף 3;"

חני לוז: זה לא סעיף 3, האיזון זה סעיף 4.

חני לוז: אני מדברת על אקטואליה.

דנה נויפלד: אפשר לכתוב: בהתאם למטרות האמורות בסעיף 3 ובהתאם לאמור בסעיף 4.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר גמור, התקבל.

אתי בנדלר: בפסקה (3), בסופו יבוא: ובהתאם לאמור בסעיף 4.

אתי בנדלר: 17(1) – אישור השר.

אתי בנדלר: היינו רוצים גם פיקוח שלנו.

דנה נויפלד: פה מדובר על שינוי מספר הערוצים.

כרמל שאמה-הכהן: יש עם זה בעיה, היועצת המשפטית?

אתי בנדלר: אני חושבת שאולי זה אפילו רצוי, משום שהוועדה דנה הרבה מאוד פעמים בנושא של סגירת ערוצים, העלאת ערוצים וכיוצא בזה.

אתי בנדלר: דובר כמה פעמים על רק"ע.

דנה נויפלד: אבל לא סגרו ערוצים.

אתי בנדלר: רצו לסגור.

דנה נויפלד: אבל זה לא אישור.

דנה נויפלד: קודם כול, היא שאלה מדוע יש אישור השר בכלל.

דנה נויפלד: אישור השר נדרש בגלל שיש פה עניין של משאב של תדרים, לדוגמה.

דנה נויפלד: לכן נדרש אישור השר, שהוא למעשה הזרוע של הממשלה לראות שבאמת יש לנו מספיק תדרים, לדוגמה, בשביל להקצות.

אתי בנדלר: אופן העברת השידורים – ייתכן שבנושא הזה את צודקת.

אתי בנדלר: אם אדוני שואל אותי, אני חושבת שיש לעשות אבחנה בין מספר ערוצי השידור או רשתות השידור לעומת אופן העברת השידורים.

אתי בנדלר: אופן העברת השידורים, אם זה יהיה לווייני או קרקעי או ספרתי – זה אולי לא נושא שעולה לאישור הכנסת.

אתי בנדלר: אבל מספר הערוצים – בהחלט כן.

דנה נויפלד: זה נראה לי התערבות של הכנסת.

יהודה סבן: זו הדרך הכי בסיסית להכניס פוליטיזציה להרשות.

יהודה סבן: לא נכון להכניס את זה.

אתי בנדלר: שינוי מספר הערוצים?

עידו אציל: סגירת ערוץ זו פוליטיזציה בשידורים.

עידו אציל: יהיה דיון פוליטי מפה ועד להודעה חדשה ובחישה פוליטית לגבי השידורים.

דנה נויפלד: זה לא רק דיון פוליטי.

דנה נויפלד: אם זה היה דיון פוליטי זה דבר אחד אבל מעבר לזה, השיקולים שהוועדה הזו שוקלת הם שיקולים שונים לחלוטין מאשר שיקולים של הקצאת תדרים, לדוגמה.

אתי בנדלר: אני מסכימה אתך ככל שמדובר באופן העברת השידורים, אבל שינוי מספר ערוצי השידור או רשתות השידור - - -

גדי בן-יצחק: על פי מטרות החוק, האם זה לא תפקיד המועצה?

גדי בן-יצחק: כל דבר צריך לבקש ממי שמינה אותם?

גדי בן-יצחק: אז בואו נעשה את זה ישירות, שהשר יקבע.

עידו אציל: אנחנו חושבים שצריך להשאיר הסעיף כמות שהוא.

עידו אציל: אנחנו מתנגדים לתוספת.

יהודה סבן: עד עכשיו לא התנגדנו לשום דבר מהותי.

יהודה סבן: זו הפעם הראשונה, בסעיף 17, שאנחנו מתנגדים.

לאה ורון: עד עכשיו לא נעשה שום שינוי שדורך לכם על היבלות.

יהודה סבן: זה לא לנו.

יהודה סבן: בסוף המטרה כאן היא גם שלכם, להימנע מפוליטיזציה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עוד פעם זה לא פוליטיזציה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הכנסת אמורה לפקח על השר, נכון?

יהודה סבן: דנה הסבירה קודם את הצורך החיוני במעורבות של השר במקרים מסוימים, כמו למשל הקצאה של תדרים.

אתי בנדלר: אתה חוזר שוב לאופן העברת השידורים.

אתי בנדלר: אני מדברת על מספר ערוצי שידור.

דנה נויפלד: היום זה כבר בהתאם להחלטות ממשלה, ואין צורך בכלל בהתערבות פרלמנטרית בעניין הזה, ואפילו לא התערבות בחקיקה.

דנה נויפלד: מה האופן ואיזה ערוצים משדרת רשות השידור מוסדר בהחלטות הממשלה, לכן את הסעיף הזה היינו יכולים להוריד.

דנה נויפלד: ככל שהסעיף הזה נמצא, הוא בא להגיד שהמדיניות הכוללת של הרשות היא מדיניות שאותה קובעת המועצה, אולם לעניין דבר שיש לו השלכה והשפעה לא רק על הרשות עצמה אלא החוצה, יש עוד שיקולים שממשלת ישראל ראוי שתיקח בחשבון.

דנה נויפלד: השר הוא זה שמייצג את הממשלה, ולכן זה טעון את אישורו.

דנה נויפלד: אגב, יכול שיטען מי שיטען שבכלל לא צריך גם את אישור השר.

דנה נויפלד: אמרנו: לא, פה מדובר בעניין שיש לו השלכות מעבר לפעילות הרשות עצמה, לא רק הרשות עצמה יכולה לאשר את זה ולכן זה טעון את אישור השר.

דנה נויפלד: העניין הזה הוא עניין עקרוני, גם של מדיניות ממשלה ולכן אין בזה עניין לכנסת.

אתי בנדלר: אני רוצה להעיר בלי להביע עמדה ערכית, יחליטו בכך חברי הכנסת.

אתי בנדלר: יש לי תחושה שכל אימת שבנושא שידורים מועלה רעיון להוסיף אישור פרלמנטרי, ישר נזעקים ואומרים: מעורבות פוליטית, גם כשמדובר בנושא שאין לו שום זיקה פוליטית.

דנה נויפלד: לא, זה לא רק מעורבות פוליטית.

אתי בנדלר: זה ממש לא.

אתי בנדלר: אתן לך דוגמה, נניח שירצו מחר להוריד – והיו כבר דוגמאות שרצו להוריד את רשת א', "קול המוסיקה", רשת רק"ע או שדורים באמהרית, אינני זוכרת מה - יש בהחלט שיקולים ציבוריים בנושא הזה והשאלה אם ראוי שהכנסת תשקול את השיקולים הציבוריים האלה או לא.

אתי בנדלר: היושב ראש שאל אותי מה עמדתי, אני חושבת שזה לא פסול להכניס פיקוח פרלמנטרי לנושא המצומצם הזה.

דנה נויפלד: דילגנו על הסעיף, אבל נבנה מועצה שאמורה לשקף אינטרסים ציבוריים ויש ביטוי לאינטרס הציבורי.

דנה נויפלד: אז בואי נתחיל מזה.

גדי בן-יצחק: ומי שומר על רוח החוק אם לא הפרלמנט?

דנה נויפלד: בשביל זה יש את אותם אנשים במועצה שמשקפים את מגוון הדעות בציבור.

אלכס מילר: איפה הציבור?

אלכס מילר: לפה, לוועדת הכנסת, הציבור יכול להגיע ולהביע את עמדתו.

אלכס מילר: איפה הוא יכול להביע עמדתו במועצה?

דנה נויפלד: בעצם זה שהמועצה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לחזור למה שאמרת רק לפני רבע שעה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זאת אומרת: השאלה אם זה רק הציבור?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את יכולה להרחיב?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה היא אם זה רק הציבור – או?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: או אותם חברי כנסת, שאי-אפשר לסמוך עליהם?

דנה נויפלד: זה לא קשור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז תגידי לי מה.

דנה נויפלד: יש שיקולים נוספים והציבור מורכב ממגוון של שיקולים.

אלכס מילר: כל דבר ששר מאשר, בסופו של דבר צריך להיות איזשהו פיקוח של הכנסת.

יהודה סבן: אתה מעוניין בכך שתהיה לציבור יכולת להביע את דעתו, נכון?

יהודה סבן: אתה לא מחפש את המעורבות של הכנסת דווקא, נכון?

אלכס מילר: גם בוועדה שלי, ועדת החינוך, ברגע שאני מכניס בחוק אישור של שר, ברגע ששר מתקין תקנות, ברגע ששר עושה פעילות כלשהי – אנחנו תמיד מכניסים פיקוח פרלמנטרי, באישור ועדת הכנסת.

אלכס מילר: הסיכומים שיכולים להיות בין שר לבין המועצה, השיקולים הפנימיים שהם שיקולים צרים, לפעמים הם מנוגדים לשיקולים הציבוריים.

אלכס מילר: אתן לך דוגמה.

אלכס מילר: אם היום עושים קיצוץ ברדיו "קול ישראל" ברוסית, זה משיקולים פנימיים של רשות השידור והשר המבצע ואין שום say למגזר דוברי הרוסית, שהולך להיפגע מזה.

אלכס מילר: אז איך אתה מבטיח שהשיקול הזה יהיה תחת פיקוח?

יהודה סבן: בסדר, חשוב לך שהציבור יהיה מעורב בתהליך קבלת ההחלטות בעניין הזה וזה משהו שאנחנו מבינים, אבל זה לא אומר שהכנסת צריכה להיות באופן ישיר.

עידו אציל: לכן המועצה מייצגת את מגוון הדעות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז לא צריך את השר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מהרגע שיש מועצה לא צריך שר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה שר?

דנה נויפלד: השר בא בגלל שהוא חבר בממשלת ישראל, ויש שיקולים שהם מעבר - - -

כרמל שאמה-הכהן: השר הוא ראש ממשלת ישראל.

דנה נויפלד: כרגע, אבל זה לא בהכרח.

דנה נויפלד: היום הוא ראש הממשלה, זה יכול להיות גם - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא בטוח שזה לא בהכרח.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נראה לי שכל החיים זה יישאר כך.

דנה נויפלד: יש דוגמאות בעבר שלפעמים זה היה ולפעמים לא.

דנה נויפלד: לעניין הזה יש השלכות שהן לא רק עניינה של רשות השידור.

דנה נויפלד: לכן נדרש אישור השר.

דנה נויפלד: לדוגמה, תדרים - - -

אתי בנדלר: תצאי מהעניין של תדרים, את זה הבנו.

אתי בנדלר: אני מדברת על מספר הערוצים והרשתות.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים להצבעה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מילר, אתה אתנו?

אלכס מילר: אתה אומר שזה יהיה באישור של שר וועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

אלכס מילר: משותפת עם ועדת החינוך.

יהודה סבן: חבר הכנסת שאמה, אנחנו חושבים שהמשמעות של זה היא להכניס פוליטיזציה הרבה יותר משמעותית ממה שיש היום ברשות השידור.

יהודה סבן: אם המטרה של חברי הכנסת - - -

כרמל שאמה-הכהן: אני סומך על הייעוץ של היועצת המשפטית של הוועדה, שאין לה שום אינטרס להכניס פוליטיזציה לרשות השידור.

כרמל שאמה-הכהן: אם הייתה לה הסתייגות הייתי - - -

דנה נויפלד: זה לא קשור, אין - - -

יהודה סבן: אנחנו חושבים אחרת, זה עניין של מדינה ולא רק - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו סומכים רק על היועצת המשפטית של הוועדה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעיניים סגורות הולכים אחריה.

דנה נויפלד: אין הטלת ספק בייעוץ.

יהודה סבן: אם המטרה היא לא להכניס את חברי הכנסת ולהכניס פוליטיזציה אלא רק לאפשר לציבור להיות מעורב, אז אני שהמועצה, במקרים כאלה, תהיה מחויבת בשימוע ציבורי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תחזור על המשפט.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה שתגיד את המשפט הזה עוד פעם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שימו לב איך אתם מדברים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם מגיעים לוועדות עם דעה ברורה שלחבר כנסת תמיד יש איזשהו אינטרס.

דנה נויפלד: זה לא נכון.

דנה נויפלד: בואו נבהיר את הסוגיה הזאת - - -

יהודה סבן: קודם כול, אנחנו מדברים על חוק שהוא לא רלוונטי היום אלא לעוד שנתיים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על סעיף 17, עם השינויים ב-17(1) וב-17(3).

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד – פה אחד נגד – אין סעיף 17, עם השינויים, אושר.

כרמל שאמה-הכהן: סעיף 17 אושר פה אחד.

דנה נויפלד: הממשלה שומרת על זכותה להסתייג מהתיקון לסעיף קטן (1).

דנה נויפלד: "דוחות כספיים ודוחות על פעילות הרשות 18.

דנה נויפלד: המועצה תגיש לשר, אחת לשנה, את הדוחות הכספיים האמורים בסעיף 17(9), וכן דוח על פעילותה של הרשות; בדוח הפעילות יפורטו, בין השאר, היעדים השנתיים שקבעה הרשות, עמידתה ביעדים האמורים, וכן עמידתה בדרישת ההפקות המקומיות הקנויות לפי סעיף 44ג; המועצה תפרסם את תמצית הדוחות הכספיים ואת דוח הפעילות באתר האינטרנט של הרשות ובכל דרך אחרת שתמצא לנכון.

דנה נויפלד: " הסעיף הזה נועד ליצור שקיפות על הפעילות של הרשות.

דנה נויפלד: זה, פחות או יותר, רשות ציבורית.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו בעד.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 18?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד – פה אחד נגד – אין סעיף 18 אושר.

כרמל שאמה-הכהן: סעיף 18 אושר פה אחד.

דנה נויפלד: "תקופת כהונה 19.

דנה נויפלד: חבר מועצה ימונה לתקופה של שלוש שנים, ואפשר לשוב ולמנותו לתקופת כהונה נוספת, אחת בלבד, ברציפות.

דנה נויפלד: "

כרמל שאמה-הכהן: איך הוא ממונה פעם נוספת?

דנה נויפלד: באותו אופן שהוא מונה.

כרמל שאמה-הכהן: עוד פעם חוזר לוועדת איתור?

דנה נויפלד: ועדת האיתור, לפי ההליך, צריכה להציע אותו אבל מן הסתם ההצעה יותר קלה.

דנה נויפלד: הרי הרשימה מגיעה, עם 27 שמות.

דנה נויפלד: תלוי איך יהיה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר להאריך לשתי קדנציות או שלוש?

דנה נויפלד: שתיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אם צריך להאריך, למה לא ישר להאריך וזהו?

דנה נויפלד: כי זו לא הארכה אוטומטית.

דנה נויפלד: זה עניין של שיקול דעת.

כרמל שאמה-הכהן: אם אתם רוצים פחות פוליטיזציה הייתי עושה רק קדנציה אחת, אולי טיפה יותר ארוכה.

דנה נויפלד: תמיד יש את המתח בין הרצון ליצור מקצועיות – הרי יש יתרון לידע והתמקצעות בנושא.

דנה נויפלד: לכן אמרנו שזה לא יהיה רק שלוש אלא תהיה אופציה לקדנציה נוספת.

דנה נויפלד: ככל שמדובר במישהו שממלא את תפקידו נאמנה והוא מצוין, אז ניתן שתי קדנציות.

דנה נויפלד: זה לא אוטומטי.

כרמל שאמה-הכהן: זה המתח בין מקצוען ומיומן לבין ממושמע וצייתן.

דנה נויפלד: זאת שאלת השאלות, אדוני צודק.

כרמל שאמה-הכהן: אז אני חושב שכדאי ללכת לכהונה אחת, יותר ארוכה.

כרמל שאמה-הכהן: אם בחרת מישהו ואת סומכת עליו, ראית שהוא כשיר והוא בעל מעמד בזה ובזה, הייתי נותן לו ארבע שנים ואין לאף אחד שיקול דעת להאריך לו.

כרמל שאמה-הכהן: הוא עצמאי – אם העצמאות בגרונכם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חמש שנים בלי הארכה.

דנה נויפלד: חמש שנים זה המון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

דנה נויפלד: כי אם הוא רע?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תפטרי אותו.

דנה נויפלד: זה לא כל כך פשוט להעביר מתפקיד.

דנה נויפלד: רע זה קל; אבל אם הוא לא משהו, אם רק אדיש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הוא אדיש שלוש שנים זה בסדר וחמש זה לא בסדר?

דנה נויפלד: לא, אבל חמש זה כמעט פי שניים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, אין לנו אפשרות לפטר את האנשים?

דנה נויפלד: לא כל כך מהר מפטרים.

אתי בנדלר: יש אפשרות.

אלכס מילר: אנחנו נפתח את זה אחר כך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי שעושה פה פוליטיזציה זה אתם ולא חברי הכנסת.

אלכס מילר: בסופו של דבר צריך להגיע לרציונאל, מול העבודה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יהודה, מי שעושה פה פוליטיזציה זה הפקידים ולא חברי הכנסת, עם השירקס, עם העסקאות ועם כל מיני כאלה.

יהודה סבן: מה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, כן, אל תגיד מה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני הולכת לשמור עליכם טוב מאוד ולעשות לכם חיים לא פשוטים, כי אני בדיוק ראיתי מה קרה פה לפני עשר דקות וזה מאוד מרתיח אותי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא רוצה לדבר על זה, אבל ראיתי את זה.

יהודה סבן: מבחינתנו אפשר לדבר על הכול.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא משנה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה שיירשם בפרוטוקול שמי שעושה פוליטיזציה כאן זה הפקידות ולא חברי הכנסת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם עושים הכול כדי שהכוח יהיה אצלכם, כדי שאתם תחזיקו - - -

דנה נויפלד: זה לא הוגן.

יהודה סבן: - - - את הדברים האלה, לא אני ולא חבריי הפקידים האחרים.

יהודה סבן: אני פשוט לא מוכן לזה.

יהודה סבן: אם יש לך משהו ספציפי להגיד, תגידי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז תגיד לי כשאני רוצה לדעת מה היה לך עכשיו עם חבר הכנסת - - -

אלכס מילר: אני יכול להגיד.

אלכס מילר: יש פה מטרה.

אלכס מילר: מבחינתי, מה שחשוב שרשות השידור לא תקבל בלעדיות על סגירת ערוצים.

אלכס מילר: מבחינתי, לא יעלה על הדעת שלא תהיה השפעה ציבורית על העניין הזה, אז אמרתי שאם יש מנגנון שיש השפעה עליו, שזה לא יהיה בידי רשות השידור והשר.

אלכס מילר: אני רוצה שהמנגנון הזה יוסדר, אם זה יהיה במסגרת הסעיף הזה, דרך ועדת הכלכלה, או במסגרת אחרת.

אלכס מילר: מבחינתי, צריך להגיע להסכמות כי רק בגלל הדבר הזה, של סגירת ערוצים, לעשות השבתה של מערכת רשות השידור זה גם דבר בעייתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה יכול להיות יותר טוב מוועדת הכלכלה, אדוני חבר הכנסת?

אלכס מילר: צריך לחלק את זה, יש דברים שעליהם ניתן להתערב ויש דברים פחות רלוונטיים לישיבת ועדה.

אלכס מילר: יש ויש, בגלל זה כל החוק הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אני לא מקבל את הטיעון שלך, אדוני חבר הכנסת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאם הצבענו אז הצבענו.

כרמל שאמה-הכהן: הצבענו, ברור.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עכשיו בסעיף 19, תקופת הכהונה.

דנה נויפלד: אתייחס אליו כדירקטור, למרות שחבר המועצה הוא לא בדיוק דירקטור.

דנה נויפלד: האם יש חשיבות למומחיות ולידע או לאי-התלות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לפי מה שאנחנו כותבים בוועדת האיתור אנחנו מדברים על אנשים מאוד-מאוד ראויים.

דנה נויפלד: מקווים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בתקווה שהם לא יהיו נגועים פוליטית, חס וחלילה...

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שלמצוא כל שלוש שנים אנשים ראויים זה לא פשוט.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לדעתי, צריך לתת זמן.

יהודה סבן: כמה את מציעה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שחמש שנים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה היא אם יש לי אופציה להגיד לו ללכת אם הוא עב"ם.

כרמל שאמה-הכהן: יש פה אפשרות לחבר מועצה שתהיה לו קדנציה של שלוש שנים עם אפשרות להאריך לו בעוד שלוש שנים, או קדנציה אחת של ארבע שנים.

לאה ורון: וחברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ מציעה חמש.

דנה נויפלד: אז בואו נפרוט את השיקולים.

דנה נויפלד: להעביר אדם מתפקידו זה לא סיפור פשוט.

כרמל שאמה-הכהן: זו לא אופציה.

אתי בנדלר: זה סעיף 20, והנימוקים – אולי תמצאי דרך להרחיב.

דנה נויפלד: בדיוק.

דנה נויפלד: לכן אנחנו אומרים שאם הוא דירקטור טוב, עושה את עבודתו נאמנה ויש לו תרומה טובה למועצה, אז אפשר להאריך כהונתו.

דנה נויפלד: בזה שאנחנו עושים תקופת כהונה אחת, כמובן שזה יוצר אי-תלות, שזה מאוד חשוב.

דנה נויפלד: עכשיו הדילמה למה נוטה כף המאזניים.

דנה נויפלד: שני השיקולים חשובים.

דנה נויפלד: לטעמי, חמש שנים זה יותר מדי ואם רוצים להאריך, אז ארבע שנים.

דנה נויפלד: אבל זה לטעמי, כי חמש שנים זה הרבה זמן.

כרמל שאמה-הכהן: ארבע זה מספיק.

גדי בן-יצחק: ארבע שנים זה כמו תקופת הכהונה של הכנסת, בתקווה שזה יהיה בחפיפה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא בטוחה שחפיפה זה טוב, כי אז יוצא שכנסת אחת יוצאת וכנסת שניה באה, והיא מינתה לה את המועצה שלה.

גדי בן-יצחק: אז מה עם הייצוג הפוליטי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חמש שנים בכל מקרה - - -

כרמל שאמה-הכהן: חבר מועצה ימונה לתקופה של ארבע שנים, נקודה.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 19?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 19 – רוב נגד – אין נמנעים – אין סעיף 19 אושר.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, סעיף 19 אושר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד משהו - - -

כרמל שאמה-הכהן: אבל אנחנו באמצע ההצבעה.

כרמל שאמה-הכהן: צריך להיות סדר מינימלי בדיון הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אני מבקשת רביזיה.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה בעיה, כי יכול להיות מצב שאין אנשים טובים, אז לפחות 20% מהמועצה ניתן יהיה לשים שוב, שתהיה תחרות, שהם יעבדו טוב ויהיו בסדר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר להגיד ש-20% מהמועצה ניתן להאריך להם לקדנציה נוספת, ואז תראה איזו תחרות תהיה שם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבקשת שתתייחס למה שאני אומרת.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר, זה במסגרת הרביזיה שלך.

כרמל שאמה-הכהן: הצבענו, אין מה לעשות כרגע.

לאה ורון: אנחנו רושמים את זה כרביזיה ובמועד שהוועדה תתכנס לדיונים ברביזיה יעלה גם הנושא הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני בעצם מדברת על כך ש-20% מהמועצה, ניתן להאריך להם את הקדנציה פעם שניה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מצדי תחליטו על מספר – זה יכול להיות גם 30% או 40% או 50%.

דנה נויפלד: בסדר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי אני רוצה שיהיה ברור למי שנמצא במועצה שמי שפועל נכון - תחליטו על מספר מסוים – יכול להישאר.

דנה נויפלד: התחרות הזאת פועלת לשני הכיוונים, כמו שהציג חבר הכנסת שאמה.

כרמל שאמה-הכהן: השאלה מי יקבל את הפרס – היותר צייתן או - - -?

דנה נויפלד: זו תמיד הדילמה.

כרמל שאמה-הכהן: אם זה הולך ככה, אז בואו נאריך לכמה שיותר שהם טובים.

כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שכל ה-13 הם טובים ומופלאים.

אתי בנדלר: אגיד לכם מה הבעיה עם תקופת כהונה אחת, בנוסף לכך – אפשר לדון על כך בדיון מחדש, ברביזיה.

כרמל שאמה-הכהן: היא צריכה לקבל רוב לדיון מחדש.

אתי בנדלר: ברור.

אתי בנדלר: הנקודה היא שכל מועצה תהיה לה קדנציה אחת בלבד ולא יהיה רצף, כי תמיד יחליפו את כל חברי המועצה.

אתי בנדלר: זו בעיה, כי לא יהיו ותיקים שיוכלו לחפוף את החדשים.

דנה נויפלד: גם היום יש, אבל זה לא מתחייב.

דנה נויפלד: יכלו באותה מידה להחליף - - -

אתי בנדלר: אבל בדרך כלל לא עושים את זה.

כרמל שאמה-הכהן: אתם רוצים רק מהמועצה הראשונה?

דנה נויפלד: בהוראת המעבר יש התייחסות לחברי מועצה מכהנים.

דנה נויפלד: אין פה תשובה נכונה, אין פה אמת או לא אמת.

דנה נויפלד: זה עניין של תפיסה, וזה להחלטתכם.

דנה נויפלד: "סיום כהונה והשעיה 20.

דנה נויפלד: (א) חבר מועצה יחדל לכהן לפני תום תקופת כהונתו באחת מאלה: (1) הוא התפטר במסירת כתב התפטרות לשר; (2) נבצר ממנו דרך קבע למלא את תפקידו, והשר העביר אותו מכהונתו בהודעה בכתב; (3) הוא אינו ממלא את תפקידו כראוי, והממשלה העבירה אותו מכהונתו בהודעה בכתב; (4) הוא נעדר בלא סיבה סבירה, משלוש ישיבות רצופות של המועצה או מיותר ממחצית הישיבות שקיימה במהלך שנה אחת, והשר העביר אותו מכהונתו בהודעה בכתב;"

אלכס מילר: רק תוספת קטנה: שמילואים לא ייחשבו לעניין ההיעדרות.

דנה נויפלד: כתוב: סיבה סבירה.

דנה נויפלד: ומה עם חופשת לידה, אדוני?

כרמל שאמה-הכהן: במדינת ישראל מילואים זה סיבה סבירה.

כרמל שאמה-הכהן: אוי ואבוי לנו אם לא.

אתי בנדלר: לא רק זה, גם אם הוא נעדר בלא סיבה סבירה, עדיין השר יכול שלא להפסיק את כהונתו.

אתי בנדלר: זו אולי שאלה, האם ראוי להשאיר את זה כך.

דנה נויפלד: אני חושבת שמילואים זה בסדר.

אלכס מילר: פשוט הכנסנו את העניין הזה בחוקים האחרונים שחוקקנו בוועדת הרווחה, בעניין של מועצת החשמל.

דנה נויפלד: אוקיי.

דנה נויפלד: אז אני מבקשת להשוות גם לחופשת לידה, אם אפשר.

אתי בנדלר: זה כל כך ברור.

אתי בנדלר: זה מסוג הדברים שממש לא צריכים להיאמר.

אתי בנדלר: אם זו לא סיבה סבירה, שירות מילואים, אז אני כבר לא יכולה לחשוב על סיבה סבירה.

דנה נויפלד: אין לי התנגדות לזה, אבל אני באמת לא מכירה איך זה בדברי חקיקה אחרים.

דנה נויפלד: אני לא רוצה לפגוע בשום פרשנות.

אלכס מילר: אם את נותנת פרשנות שהעניין - - -

דנה נויפלד: לי זה נראה ברור.

כרמל שאמה-הכהן: ברור מאליו.

אלכס מילר: אין בעיה, אני פשוט אומר שלפני שבועיים עשיתי חוק על מועצת החשמל ושם ההיעדרות מישיבות המועצה במשך תקופה מסוימת נחשבה, והכנסנו לשם נושא של מילואים ומה שציינת.

אתי בנדלר: חבר הכנסת מילר, לא ראיתי את הנוסח שאישרתם.

אתי בנדלר: יתכן ששם יש קביעה קטגורית שמי שנעדר מ-X ישיבות תופסק כהונתו, אלא אם כן הוא נעדר מחמת ככה וככה.

אתי בנדלר: זה לא מה שכתוב כאן.

אלכס מילר: למען הסר ספק, זה חלק מהפרוטוקול.

דנה נויפלד: אפשר להגיד לפרוטוקול שזה נראה לנו פשיטא.

כרמל שאמה-הכהן: זה ברור מאליו.

כרמל שאמה-הכהן: לעניין המילואים זה מכסה.

אתי בנדלר: אני מוכרחה לומר, קודם כול, שהנוסח הזה מועתק מדברי חקיקה ראשית.

אתי בנדלר: מצד שני, יש שיקול דעת לשר, למרות שחבר מועצה נעדר מיותר ממחצית הישיבות שנערכו במהלך שנה או שהוא נעדר לשלוש ישיבות רצופות מסיבה בלתי סבירה, בכל זאת רשאי השר שלא להעביר אותו.

כרמל שאמה-הכהן: אבל את שיקול הדעת הזה שלו אפשר לתקוף בהליך משפטי.

אתי בנדלר: בוודאי.

אתי בנדלר: כל שיקול דעת של שר אפשר לתקוף בהליך מנהלי.

דנה נויפלד: חזקה ששיקול דעתו של השר סבירה.

דנה נויפלד: אני כשלעצמי לא חושבת שכדאי לקבוע הוראות שהן גורפות וחד-משמעיות בחקיקה בלי אפשרות לעשות אתן אחר כך שום דבר.

אתי בנדלר: לא חשבתי על זה, חשבתי שאולי ראוי לשנות את ברירת המחדל - השר רשאי להחליט שהוא לא יועבר מתפקידו אם נוכח כי יש הצדקה.

אתי בנדלר: הרי השר אפילו לא יודע על כך, אלא אם כן מביאים את זה בפניו.

אתי בנדלר: אני חושבת שצריכים לשקול את זה, האם לא ראוי שברירת המחדל תהיה בכל מקרה להביא את זה בפני השר כדי שיחליט אם יש מקום או אין מקום להעביר מהתפקיד.

עמית ליאור: אפשר לנסות להבין למה בתיקון 18 היה כתוב שהשר היה צריך לקבל את הסכמת ועדת המינויים?

דנה נויפלד: הורדנו את ועדת המינויים.

עמית ליאור: למה?

דנה נויפלד: כי בין תיקון 18 לתיקון 25 חלו שינויים לעניין תפקידים שונים שהיו לוועדת המינויים – אז ועדת המינויים, היום ועדת האיתור.

עמית ליאור: זאת אומרת, השר יכול לעשות את זה היום לבד, בלי ועדת מינויים.

אתי בנדלר: לאיזו מן הנסיבות?

דנה נויפלד: לדעתי זה היה בנוגע לזה שאינו ממלא תפקידו כראוי.

דנה נויפלד: אבל זה נכון מה שאדוני העיר, שהיו שינויים בין תיקון 18 לתיקון 25.

דנה נויפלד: בתיקון 18 ועדת המינויים, כפי שנקראה אז, הייתה ועדה יותר מתמדת.

עמית ליאור: אולי הצמצום הזה כרגע לא שם את כל הכוח אצל השר ואין עוד רמה של פיקוח.

דנה נויפלד: אכן חל צמצום, זה נכון.

עידו אציל: לשר יש סמכות פיקוח, כמו של שרים אחרים.

עידו אציל: כמו שבמקרים אחרים, שטוב שהיה שר – הצליחו לפקח על רשות השידור, פוטרו גם מנכ"לים.

עידו אציל: ראוי למצוא את האיזון, כך שנוכל לשמור על סמכות הפיקוח של השר ומקרה שיש חבר מועצה שלא מתפקד, לא מגיע לישיבות, לתת את הסמכות לשר.

גדי בן-יצחק: אפשר לתת למועצה עצמה.

גדי בן-יצחק: השר ממונה עדיין, גם בחוק הזה, על ביצוע החוק.

גדי בן-יצחק: הוא מסתכל האם החוק מבוצע או לא.

עידו אציל: נכון, ואם הוא רואה שחבר מועצה לא מגיע לשום ישיבה או חבר מועצה מתנהל בצורה לא סבירה – היו מקרים מעולם שהשר הפעיל את הסמכות שלו.

עידו אציל: לא צריך לקחת את זה לקיצוניות.

גדי בן-יצחק: שום קיצוניות.

גדי בן-יצחק: קודם נתתם את הדוגמה של בנק ישראל.

גדי בן-יצחק: האם בבנק ישראל זה כך?

גדי בן-יצחק: אתם נתתם את הדוגמה, שצריך לשמור על העצמאות, כמו ששומרים בבנק ישראל.

גדי בן-יצחק: זה נשמע טוב.

גדי בן-יצחק: למה כאן יש פחות עצמאות מאשר לבנק ישראל?

עמית ליאור: תהיה ועדת מינויים, שהשר צריך להתייעץ אתה.

עידו אציל: אבל ועדת המינויים היא לא ועדה מתמדת.

גדי בן-יצחק: דאגתם שזה יהיה לשלוש שנים, ומה קורה אם לא – ובצדק - - -

עידו אציל: ההצעה היא להוריד את סמכות השר?

קריאה: לא, להוסיף עוד פונקציה – את המועצה עצמה.

אתי בנדלר: מדברים על מי שאינו ממלא את תפקידו כראוי.

אתי בנדלר: למה באמת הורדתם את זה?

דנה נויפלד: אחד השינויים המשמעותיים שקרו בין ההצעה לתיקון 18 לבין ההצעה לתיקון 25 זה השינויים בתפקידים שנועדו לוועדה, שאז נקראה ועדת המינויים והיום היא נקראת ועדת האיתור.

דנה נויפלד: ועדת המינויים, בנוסח של תיקון מס' 18, היו לה עוד תפקידים בחיי הרשות.

דנה נויפלד: היא הייתה מין גורם שהיו לו אלמנטים של פיקוח במהותם.

דנה נויפלד: בין תיקון 18 לתיקון 25 הוחלט להוריד את התפקידים הללו, צומצמו התפקידים של אותה ועדה, שהיום היא ועדת האיתור, ועיקר תפקידה הוא איתור מועמדים לכהן במועצה.

אתי בנדלר: ברשותכם, אני רוצה להעיר משהו לגבי שתי הפסקאות, גם לגבי פסקה (3) וגם לגבי פסקה (4).

אתי בנדלר: אני דווקא רוצה להתחיל עם פסקה (4) על ההיעדרות, כי עליה דיברנו קודם.

אתי בנדלר: מדובר על היעדרות בלא סיבה סבירה משלוש ישיבות רצופות של המועצה או מיותר ממחצית הישיבות שקיימה במהלך שנה אחת, והשר העביר אותו מכהונתו.

אתי בנדלר: העליתי את האפשרות אולי לשנות את ברירת המחדל ודנה, את אמרת שאולי היה משהו בחוק הרשות השניה.

אתי בנדלר: עקב ההערה שניתנה עכשיו, מחזיקה את הצעת החוק תיקון מס' 18, זו הצעת החוק שהממשלה לא החילה עליה רציפות.

אתי בנדלר: לעניין ההיעדרות הייתה הוראה, ואקרא: הוא נעדר ללא סיבה סבירה משלוש ישיבות רצופות של המועצה או מיותר ממחצית הישיבות שקיימה במהלך שנה אחת, והשר, בהסכמת ועדת המינויים, העביר אותו מכהונתו בהודעה בכתב.

אתי בנדלר: אז כאן הורידו את ועדת המינויים או את ועדת האיתור, אבל יש כאן המשך, שהוא הוראה מאוד חשובה, שלא ברור לי למה הורדתם אותה: יושב ראש המועצה יודיע לוועדת המינויים – בעניין שלנו זה לשר – על כל היעדרות של חבר המועצה כאמור.

אתי בנדלר: זאת אומרת, זה מה שאמרתי.

אתי בנדלר: הרי השר לא יודע שחבר המועצה נעדר, ואיך הוא יכול להפעיל את שיקול דעתו?

דנה נויפלד: קודם כול, אני רוצה להניח את דעתך שבין תיקון 18 לתיקון 25 קרה עוד משהו.

דנה נויפלד: הסמכות להעביר מתפקידו חבר מועצה שאינו ממלא את תפקידו כראוי עברה מהשר לממשלה.

דנה נויפלד: זאת אומרת, כדי שזה לא יהיה בידי הכרעתו של אותו אדם בודד, כיוון שזאת עילה שקשה לתפוס אותה.

דנה נויפלד: זה לא כמו מספר ישיבות שהשתתפת או לא השתתפת בהן.

דנה נויפלד: אז בכל זאת עשינו שינוי לעניין הזה, שבנוסח הקודם היה רק את השר אבל הייתה את הוועדה; הורדנו את הוועדה אבל העברנו את זה לממשלה.

דנה נויפלד: זה פסקה (3).

דנה נויפלד: עכשיו לעניין הדיווח.

דנה נויפלד: אני לא בטוחה שדיווח כל ישיבה מי הגיע ומי לא הגיע היא דבר טוב.

דנה נויפלד: אולי אפשר במקבץ של חודשים או אחרי כמה היעדרויות להודיע.

דנה נויפלד: בכל מקרה, לתת חובת דיווח שבועית מי היה ומי לא היה – זה נראה לי מוגזם.

אתי בנדלר: אני מסכימה אתך שאין מקום לחובת דיווח בתום כל ישיבה, אבל בהחלט יש מקום לכך שיושב ראש המועצה ידווח לשר על חבר מועצה שנעדר שלוש פעמים רצופות או שהוא נעדר ממחצית ישיבות המועצה.

גדי בן-יצחק: אם ועדת האיתור כבר לא קיימת, אז יהיה - - -?

אתי בנדלר: תיכף אתייחס לנושא של ועדת האיתור.

דנה נויפלד: אז אני מבינה שאת רוצה להוסיף לשם חובת דיווח של היושב ראש.

עידו אציל: במקרה של היעדרות שלוש פעמים?

אתי בנדלר: שלוש פעמים רצופות או בתום כל שנה, לגבי מי שנעדר לפחות ממחצית הישיבות.

לאה ורון: חובת הדיווח של היושב ראש למועצה?

אתי בנדלר: של יושב ראש המועצה לשר.

אתי בנדלר: זה לעניין פסקה (4).

אתי בנדלר: לעניין פסקה (3) – העילה של הוא אינו ממלא תפקידו כראוי והממשלה העבירה אותו מכהונתו בהודעה בכתב.

אתי בנדלר: כפי שצוין בהצעת חוק לתיקון מס' 18, העילה הזאת הייתה כרוכה בהסכמת ועדת המינויים וההעברה מכהונה נעשתה על-ידי השר.

אתי בנדלר: כאן השינוי הוא שאין את ועדת המינויים, אבל מצד שני הממשלה צריכה להחליט על כך.

אתי בנדלר: עדיין חברי הכנסת צריכים להחליט אם ראוי או לא ראוי שוועדת האיתור, שהיא זו שהמליצה על מינויו של אותו אדם, תיתן דעתה לבקשת השר.

אתי בנדלר: הרי בסופו של דבר הממשלה מחליטה ומי שמביא את זה בפני הממשלה זה השר.

אתי בנדלר: היא תביע את עמדתה לגבי בקשת השר להעביר חבר מועצה מתפקידו משום שאנחנו יודעים שמילוי שלא כראוי של תפקיד זה נושא של הערכה מאוד-מאוד סובייקטיבית, ולפעמים עצם העובדה שמישהו לא צייתן זה כבר סוג של - - -

דנה נויפלד: ננסה לראות אם אנחנו יכולים למצוא מונח פחות - - -

אתי בנדלר: הוועדה רוצה להצביע עכשיו.

אלכס מילר: אני מציע שגם פה, אם זה בסדר מבחינתכם, נחלק.

אלכס מילר: נגיד, על העניין של ההתנהלות האישית בהיבט המשמעת, של היעדרויות ודברים כאלה לא צריך אישור ועדת האיתור כי זה, לדעתי - - -

אתי בנדלר: מדברים על התנהגות, תפקוד לא ראוי.

אתי בנדלר: הייתי אומרת שתהיה לפחות המלצה של הוועדה, לאחר התייעצות.

אלכס מילר: הרי השר לא נמצא וגם ועדת האיתור לא נמצאת.

כרמל שאמה-הכהן: יש פרוטוקול.

אלכס מילר: לעשות בית משפט מוועדת האיתור - - -

אתי בנדלר: לא בית משפט, אבל שיגידו את עמדתם.

אתי בנדלר: השר ייוועץ בהם ואחר כך הוא יחליט אם הוא מקבל את עמדתם או לא ויביא את זה בפני הממשלה.

אלכס מילר: אז רק בנושא הזה.

אתי בנדלר: רק בנושא הזה, בוודאי.

אתי בנדלר: רק לעניין פסקה (3).

עידו אציל: ועדת האיתור היא לשלוש שנים.

עידו אציל: ואם לא תהיה ועדת איתור?

אתי בנדלר: תהיה ועדה אחרת.

אתי בנדלר: הרי מה יקרה?

אתי בנדלר: נניח שהשר יביא את הבקשה בפני הממשלה והממשלה תחליט להעביר אותו מכהונתו - - -

דנה נויפלד: צריך בכל מקרה למנות.

אתי בנדלר: כן, צריך למנות ועדת איתור.

אתי בנדלר: אם כך, אולי אמנה את השינויים.

אתי בנדלר: בפסקה (3): הוא אינו את תפקידו כראוי והממשלה, לבקשת השר, לאחר שהתייעץ בוועדת האיתור, העבירה אותו מכהונתו בהודעה בכתב".

גדי בן-יצחק: זו התייעצות לגבי ההתנהגות או לגבי ההעברה?

כרמל שאמה-הכהן: היועצת עכשיו מקריאה.

לאה ורון: אנחנו מדברים על מישהו שאיננו ממלא את תפקידו כראוי.

אתי בנדלר: ולעניין פסקה (4) תיווסף הוראה לפיה יושב ראש המועצה ידווח לשר על היעדרות חבר מועצה משלוש ישיבות רצופות או בתום שנה, על היעדרות מיותר ממחצית הישיבות.

דנה נויפלד: אפשר להציע משהו קטן?

דנה נויפלד: "תפקידו כראוי" מנוסח קצת פלואידי.

דנה נויפלד: אפשר להוסיף פה: או אינו עושה את המוטל עליו.

לאה ורון: מי המטיל?

דנה נויפלד: טוב, ירדתי מזה.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הנוסח, עם השינויים כפי שהקריאה היועצת המשפטית של הוועדה?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד – פה אחד נגד – אין נמנעים – אין סעיף 20(א) אושר.

כרמל שאמה-הכהן: סעיף 20(א) אושר פה אחד.

דנה נויפלד: עוד לא סיימנו את הקריאה.

כרמל שאמה-הכהן: אז נחזור לסעיף.

עידו אציל: "(א)(5) השר מצא כי נתקיימה בו אחת הנסיבות הפוסלות אדם, לפי דין, מלכהן כחבר המועצה; (6) הוא הורשע בעבירה שבשל חומרתה, מהותה או נסיבותיה, אין הוא ראוי לכהן בתפקידו.

עידו אציל: (ב) הוגש נגד חבר המועצה כתב אישום בעבירה כאמור בסעיף קטן (א)(6), רשאי השר להשעות את חבר המועצה מכהונתו, עד למתן פסק דין סופי בעניינו.

עידו אציל: (ג) חדל לכהן חבר המועצה, יפעל השר למינוי חבר אחר במקומו לפי הוראות סעיף 14, בהקדם האפשרי.

עידו אציל: "

כרמל שאמה-הכהן: הערות?

כרמל שאמה-הכהן: אין.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד כל הסעיף?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד – פה אחד נגד – אין נמנעים – אין סעיף 20 אושר.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, הסעיף אושר.

דנה נויפלד: "תוקף פעולות 21.

דנה נויפלד: קיום המועצה, סמכויותיה ותוקף החלטותיה לא ייפגעו מחמת שנתפנה מקומו של חבר בה, או מחמת ליקוי במינויו או בהמשך כהונתו, ובלבד שמכהנים כדין רוב חברי המועצה.

דנה נויפלד: "

אתי בנדלר: השר פעל בהתאם להוראות סעיף 20(ג).

לאה ורון: את קוראת את הצעת החוק מהכנסת הקודמת?

דנה נויפלד: לא, היא מתייחסת לסעיף שדיברנו עליו בתחילת הדיון.

דנה נויפלד: אבל פה יש לנו: מכהנים כדין רוב חברי המועצה.

דנה נויפלד: אז המצב הוא קצת שונה משם.

אתי בנדלר: שוב ושוב נוכחנו שמוסדות מסוימים משותקים או כמעט משותקים או שפועלים לאורך זמן בהרכב חסר כי לא ממנים אנשים במקומם.

אתי בנדלר: אין שום סיבה, ברגע שאת נותנת תוקף מוחלט לפעולות של אותו גוף ואת לא אומרת: ובלבד שהשר או מי שצריך לפעול פעל בשקידה כדי למנות - - -

דנה נויפלד: אז אפשר להוסיף את זה בתור סעיף קטן (ב)?

דנה נויפלד: שם המצב היה קצת שונה.

אתי בנדלר: למה?

אתי בנדלר: מה זה ייתן לך?

אתי בנדלר: כל מה שאני אומרת זה שאני לא מבקשת לפגוע באמור בסעיף 21, אני רק מבקשת לומר שזה יחול ובלבד שבאמת השר פעל למינוי חבר אחר, בהתאם לאמור בסעיף 20(ג).

מרסיה צוגמן: ואם השר לא יפעל?

מרסיה צוגמן: אז רשות השידור נשארת בלי - - - ?

אתי בנדלר: זה יהווה תמריץ.

אתי בנדלר: השר יידע שאחרת - - -

דנה נויפלד: אני רוצה לעשות אבחנה בין הסעיף הקודם, שבו זה היה יותר קל, לבין הסעיף הזה.

דנה נויפלד: הרשות היא גוף שצריך להתנהל באופן יומיומי ומתמשך.

דנה נויפלד: להבדיל ממצב שבו דיברנו שם על ועדת האיתור שקמה, ויכול שתפעל ויכול שלא, הרשות חייבת להתקיים.

דנה נויפלד: הסעיף הזה מטיל נטל הרבה יותר כבד מאשר מה שדיברנו בתחילת הדיון, אתי.

אתי בנדלר: מה את מציעה?

דנה נויפלד: נעשה הוראה אופרטיבית כמו ב-11(ג), שהטיל מחויבות על השר לפעול בהקדם האפשרי.

דנה נויפלד: נעשה את זה גם פה.

אתי בנדלר: אבל יש לכם את זה כבר בסעיף 20(ג).

אתי בנדלר: תקראי את הסעיף.

אתי בנדלר: כל מה שאני רוצה לומר זה: ובלבד שמכהנים בדין רוב חברי המועצה והשר פעל בהתאם לסעיף 20(ג).

אתי בנדלר: אחרת פשוט לא יפעלו למינוי חבר אחר.

דנה נויפלד: פה אנחנו מתנגדים.

דנה נויפלד: את תחזיקי בשבי את הרשות.

דנה נויפלד: זה יגרום לזה שהרשות יכולה להיות משותקת לחלוטין ולא יכולה לבצע שום פעולה.

דנה נויפלד: בוועדת האיתור עשינו את זה ושם זה היה רק לגבי מינוי.

דנה נויפלד: פה פעולת הרשות כולה יכולה להיות משותקת לגמרי.

לאה ורון: המורא של סעיף 20(ג), שבו מבקשים מהשר לפעול למינוי חבר, הוא פחות מאשר הדרישה מהשר תיאמר גם בסעיף 21?

אתי בנדלר: אני מבינה את התשובה שלהם, שלא יינתן בידי השר כוח לשתק את פעולת הרשות.

דנה נויפלד: זו לא אשמת הרשות.

דנה נויפלד: הרשות לא יכולה, היא בעצמה, להשפיע על מהירות המינוי.

דנה נויפלד: אז למעשה זה משתק אותה.

דנה נויפלד: בסדר?

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 21?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 21 – רוב נגד – אין נמנעים – אין הסעיף אושר.

כרמל שאמה-הכהן: סעיף 21 אושר.

עידו אציל: "ישיבות המועצה 21א.

עידו אציל: (א) ישיבות המועצה יתקיימו אחת לחודש לפחות.

עידו אציל: (ב) המניין החוקי לישיבות המועצה הוא רוב חבריה המכהנים.

עידו אציל: (ג) יושב ראש המועצה יזמן את ישיבותיה ויקבע את מועדיהן ואת סדר היום שלהן.

עידו אציל: (ד) השר רשאי, בנסיבות מיוחדות, לפנות בכתב למועצה בבקשה לדון בנושא מסוים; בבקשה כאמור יפורטו נושא הדיון וכן הנסיבות המיוחדות שבשלהן הוגשה הבקשה; לא דנה המועצה בנושא כאמור, תפרט את הנימוקים לסירובה, בכתב.

עידו אציל: (ה) המועצה תזמין את המנהל הכללי ואת מנהלי השידור לכל ישיבה שתעסוק באישור לוח השידורים לפי סעיף 17(2).

עידו אציל: "

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה למשל שר יכול לבקש מהם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איזה מכתב הוא יכול לכתוב?

דנה נויפלד: השר, אנחנו רוצים שהחיכוך שלו יהיה נמוך עם אותה מועצה, כמו שדיברנו בעבר.

דנה נויפלד: עכשיו השאלה היא איך בכל זאת הוא יכול להעלות נושא לסדר-היום.

דנה נויפלד: אופציה אחת היא להרים טלפון; אופציה שניה, לעשות את זה בצורה שקופה וגלויה – הוא לפנות בכתב אל המועצה.

דנה נויפלד: זה צריך להיות נסיבות מיוחדות, זה לא אמור להיות עניין שבשגרה.

כרמל שאמה-הכהן: מה הבעיה בזה שהוא יבקש שידונו במשהו?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לדעת מה למשל.

גדי בן-יצחק: בניתם רשות שידור עצמאית ופתאום צריך לפתוח דלת מאוד קטנה לשר כדי שיגיד על מה תדון המועצה.

עידו אציל: אתה נותן כלי.

עידו אציל: אם פונה ליושב ראש המועצה שר, הוא אומר לו: אני לא יכול לקבל ממך שום פנייה בטלפון.

עידו אציל: כדי שאדון בנושא מסוים תן לי, על פי החוק, פנייה בכתב, שקופה, בנימוקים מיוחדים ונסיבות מיוחדות.

גדי בן-יצחק: אני לא יודע אם אדוני זוכר, הייתה פעם פנייה כזאת.

גדי בן-יצחק: היה שר שמאוד התרגז שהוא לא רואיין והוא השתמש מסוג זה כדי שהוא יתראיין, וזה היה חוקי.

עידו אציל: הוא הגיש פנייה בכתב, אותו שר?

גדי בן-יצחק: ודאי.

אלכס מילר: אדוני, צריך להיות פה רציונאל, אי-אפשר על כל דבר להגיד שיש קונספירציה.

אלכס מילר: אני לא נמצאים בעולם של פולישוק, יש פה דברים שהם רציונאליים, שר הוא אחראי.

אלכס מילר: אני גם פונה למשרדי הממשלה; יש פה מנגנון, העניין שיכול להיות שהוא הכי עקרוני, שיכול להדאיג אותנו, זה מנגנונים של פיטורים, של קיצוצים, ושל סגירת ערוצים שלא עוברים מנגנונים ציבוריים.

אלכס מילר: כרגע קיבלה הוועדה החלטה שההחלטות המהותיות הן חלק מהאישור של ועדת הכלכלה, אז אם מחר יפנה השר למועצה ויבקש לסגור ערוץ כזה או אחר כי ביקשו ממנו ולחצו עליו ממשרד האוצר לקצץ, אז הוא פונה והם סוגרים.

אלכס מילר: אם מסדירים שיש פיקוח, שנגיע אליו, גם אם זה בהמשך הדרך – כי לא סתם הכנסנו את ועדת הכלכלה – אז אנחנו יכולים להסתדר.

אלכס מילר: אם השר מבקש לדון על האירוויזיון או המונדיאל או כל נושא אחר שרוצה להעלות במליאה, זה לא מעניין אותי.

אלכס מילר: אבל יש דברים אחרים, ולא סתם הכנסנו את המנגנון של ועדת הכלכלה על הנושא של סגירת ערוצים.

אלכס מילר: אם שר יבוא מחר ובחדרי חדרים יסגור ערוץ – זה הדבר היחיד שצריך להיות במנגנון הפיקוח של הציבור עצמו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אנחנו צריכים לכתוב שר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שכל בן-אדם רשאי לכתוב מכתב למועצה.

אלכס מילר: כשאת מגישה שאילתא על רשות השידור לשר התקשורת, הוא צריך לעשות איזשהו בירור או איזושהי ישיבה.

אלכס מילר: את מגישה שאילתא אליו – הוא צריך לתת לך תשובה.

אלכס מילר: אז הוא הולך למועצה, מגיש בקשה לדיון, עושים דיון ומקבלים החלטה.

אלכס מילר: אין מה לעשות, הוא אחראי על החוק, אבל יש דברים שהוא יכול לפנות ויש דברים - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה נסיבות מיוחדות?

כרמל שאמה-הכהן: שר השיכון יכול לכנס את מועצת המינהל בלי נסיבות מיוחדות?

גדי בן-יצחק: כן, יכול.

גדי בן-יצחק: למה צריך לכתוב את זה?

גדי בן-יצחק: אני לא מבין.

גדי בן-יצחק: היעלה על הדעת ששר הממונה על ביצוע חוק רשות השידור יבקש מהם שידונו על משהו ולא ידונו?

כרמל שאמה-הכהן: זה גם בכתב והוא גם צריך לפרט נסיבות מיוחדות.

כרמל שאמה-הכהן: ומה הוא בסך הכול מניע?

כרמל שאמה-הכהן: דיון.

כרמל שאמה-הכהן: בסוף הדיון יכולים להגיד לו: אדוני השר, טעית.

גדי בן-יצחק: מה שאני לא מבין, עם כל הכבוד הראוי לסעיף, זה האם מישהו מעלה על דעתו שהיום איזשהו שר יפנה להנהלת רשות השידור לדון על משהו והם יתעלמו?

גדי בן-יצחק: למה צריך לכתוב בחוק שהוא יכול לחייב אותם לדון?

עידו אציל: מה שאתה אומר רק זה מצדיק את זה שיהיה סעיף.

עידו אציל: אם אתה אומר שלא יעלה על הדעת ששר לא יכול לפנות, אז פה אנחנו אומרים שהוא יכול, אבל רק בנסיבות מיוחדות וזה צריך להיות בכתב ושקוף.

גדי בן-יצחק: למה אתה חושב שצריך?

גדי בן-יצחק: זה מה שאני לא מבין.

גדי בן-יצחק: אתה פותח כאן דלת מאוד קטנה - - -

כרמל שאמה-הכהן: אדוני, הבנו את הנקודה.

כרמל שאמה-הכהן: יושב ראש המועצה יזמן ישיבות אלה ויקבע מועדיהם.

כרמל שאמה-הכהן: אני גם רוצה מנגנון ששליש מחברי המועצה יכולים לזמן ישיבה.

כרמל שאמה-הכהן: זה מקובל גם - - -

גדי בן-יצחק: זו דרך אלגנטית מאוד להגיע לאותו דבר, ואינני יכול להתנגד.

אתי בנדלר: שליש מחברי המועצה המכהנים רשאים לבקש זימון המועצה, ואז הוא צריך לזמן אותם תוך 14 יום.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: אז אנחנו מצביעים על סעיף 21, לרבות התוספת.

אתי בנדלר: יש לי שאלה לגבי סעיף קטן (ה).

אתי בנדלר: למה המנכ"ל ומנהלי השידור מוזמנים רק לאישור לוח השידורים?

דנה נויפלד: לא רק.

דנה נויפלד: פה זה היה חובה.

אלכס מילר: המטרה היא חובת הגעה?

דנה נויפלד: המקום פה הוא להעצים את המנכ"ל.

דנה נויפלד: זאת אומרת, לוודא שהוא מגיע לדיונים.

דנה נויפלד: הכוונה היא לא להטיל עליו עונש, זו זכות.

אתי בנדלר: אני מבינה את התשובה שלכם, כי לפי הנוסח הזה יכול מאן דהו - - -

דנה נויפלד: אגיד לך את כוונת הצעת החוק.

דנה נויפלד: אם יש לך נוסח יותר טוב – אז אין לי בעיה.

אתי בנדלר: כשאני קראתי את זה שאלתי את עצמי: למה רק לישיבות האלה?

אתי בנדלר: זו גם דרך לקרוא את זה.

אתי בנדלר: לדעתי, היא חייבת להזמין אותו לכל ישיבות המועצה, והוא צריך להשתתף בישיבות האלה.

דנה נויפלד: לא, למה?

דנה נויפלד: אם יש משהו פיקוחי או ליקוי או משהו אחר שרוצים לדבר עליו בלי המנכ"ל, אני לא חושבת שהוא צריך להיות בכל ישיבה.

עידו אציל: אם רוצים לדון בתפקודו - - -

אתי בנדלר: האם הכוונה היא שהוא חייב להשתתף בישיבות האלה?

אלכס מילר: ברגע שמזמינים, האם חובה להתייצב?

אלכס מילר: זו השאלה.

דנה נויפלד: ההנחה היא שכאשר הגוף המפקח מזמין את המנכ"ל, הוא יגיע.

דנה נויפלד: המטרה הייתה להגן עליו.

דנה נויפלד: זאת אומרת, שלא יהיה דיון בנושא כה מהותי בלי שהאנשים שתכננו את לוח השידורים יהיו נוכחים בו כי זה אקוטי.

דנה נויפלד: אבל אם יש לך ספק לגבי הנוסח אנסה - - -

אתי בנדלר: הנוסח, עולה ממנו שרק לנושא הזה מזמנים אותו.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מסמיכים אותך להתאים את הנוסח כפי שתראי לנכון.

אלכס מילר: אתה יכול להגדיר שחובת התייצבות המנכ"ל לפי ההזמנה - - -

כרמל שאמה-הכהן: מבלי לגרוע מישיבות אחרות.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר, אנחנו מצביעים.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 21א?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 21א – רוב נגד – אין נמנעים – אין הסעיף אושר.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, הסעיף אושר פה אחד.

עידו אציל: "סדרי עבודת המועצה 21ב.

עידו אציל: (א) (1) החלטות המועצה יתקבלו ברוב קולות של חברי המועצה המשתתפים בישיבה; היו הקולות שקולים, תכריע עמדתו של יושב ראש המועצה ככל שהוא משתתף בישיבה.

עידו אציל: (2) על אף הוראות פסקה (1) החלטות המועצה בעניינים המנויים בסעיף 17(2) ו ו–(6) ובעניין מינוי המנהל הכללי כאמור בסעיף 17(4), יתקבלו ברוב של שני שלישים מחברי המועצה המשתתפים בישיבה.

עידו אציל: (ב) המועצה תקבע לעצמה את דרכי עבודתה ונוהלי דיוניה, ככל שלא נקבעו לפי חוק זה.

עידו אציל: (ג) המועצה תערוך פרוטוקולים של דיוניה.

עידו אציל: (ד) החלטות המועצה יועמדו לעיון הציבור.

עידו אציל: "

דנה נויפלד: הסעיף הזה, קודם כול, מתווה את אופן קבלת ההחלטות.

דנה נויפלד: דבר שני, מונה את ההחלטות הקריטיות, שהתקבלו ברוב מיוחד, שהוא רוב של שני שלישים.

דנה נויפלד: זה לעניין אישור לוחות השידורים ודיון בתקציב.

דנה נויפלד: חוץ מזה, העניין של הפרוטוקולים והחלטות המועצה חשוב לעניין השקיפות.

עידו אציל: פרסום באינטרנט.

אתי בנדלר: הפרוטוקולים, לא כתוב שיפורסמו, רק שצריך לנהל.

דנה נויפלד: את הפרוטוקולים אנחנו לא מפרסמים באופן אוטומטי, אבל את החלטות המועצה.

כרמל שאמה-הכהן: למה הפרוטוקולים לא מפורסמים?

דנה נויפלד: יש עניין שהדיונים יתקיימו באופן חופשי.

גדי בן-יצחק: לעובדים תהיה גישה לעניין הזה?

גדי בן-יצחק: מי יידע?

גדי בן-יצחק: יש חופש המידע בעניין הזה.

עידו אציל: גם בחוק התכנון והבנייה החליטו בוועדות לא לפרסם את הפרוטוקולים.

עידו אציל: השיקול היה שחברים לא יחששו - - -

דנה נויפלד: חוק חופש המידע אומר באיזה תנאים יש חובה לחשוף, אבל יש סייגים ומגבלות.

דנה נויפלד: זאת אומרת, זה לא אוטומטי ולא כל דבר.

דנה נויפלד: יש מסננת.

גדי בן-יצחק: נכון, וזה המקום לשאול כי אני, כעובד, יש לי בעיה לדעת כל פעם על מה דנים בוועד המנהל שלי.

גדי בן-יצחק: אני רוצה לדעת אחת ולתמיד, כחבר ועד, למה אני לא יכול לדעת.

גדי בן-יצחק: לפעמים פותחים ולפעמים לא.

דנה נויפלד: בשביל זה פיצלנו, יש פיצול - - -

קריאה: באיזה דירקטוריון מעדכנים את כל העובדים?

גדי בן-יצחק: כשדנים בלוח השידורים, לדוגמה, זה מעניין את כל - - -

דנה נויפלד: רגע.

דנה נויפלד: הסברת בדיוק למה יש חובה להזמין את המנכ"ל ואת האחראים במערכת על לוח השידורים.

דנה נויפלד: זה בדיוק ההסבר על מה שנשאל קודם, למה עשינו את הסעיף ההוא.

דנה נויפלד: זה פותר את העניין.

כרמל שאמה-הכהן: מה הבעיה לפרסם את הפרוטוקולים ולקבוע סייג שהמועצה רשאית לא לפרסם היכן שיש חשש לפגיעה בסוד - - -

דנה נויפלד: חשבנו שיש כבר איזון מספיק בתוך חוק חופש המידע, שהוא החוק שעוסק בדיוק בחשיפת המידע.

דנה נויפלד: יש כבר איזונים על פי החוק הזה והדין הקיים, לא רצינו לפגוע בו.

כרמל שאמה-הכהן: למה הפרוטוקולים של ועדת הכלכלה - - -

עידו אציל: השאלה היא אם אתה רוצה שכל חבר מועצה, כל דבר שהוא יאמר הוא יחשוב איך זה יפורסם באינטרנט ובעיתון.

עידו אציל: לא בטוח שזה אותו דבר כמו - - -

כרמל שאמה-הכהן: לאיזה כיוון זה עובד?

כרמל שאמה-הכהן: לטובה או לרעה?

כרמל שאמה-הכהן: להיפך, הוא יחשוש להגיד דברים לא לעניין.

עידו אציל: הוא לא ידבר בחופשיות.

כרמל שאמה-הכהן: יש דבר יותר טוב מהשקיפות?

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מבין, אלא אם כן יש פגיעה בביטחון המדינה או פגיעה בפרטיות.

דנה נויפלד: אנחנו לא טוענים כנגד השקיפות.

דנה נויפלד: יש לנו אינטרס שישיבות הגוף הזה יתנהלו באופן החופשי ביותר, בלי מורא ובלי חשש להיחשף.

כרמל שאמה-הכהן: מה, אנחנו שולחים אותם לגנוב?

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו שולחים אותם לנהל עסק.

דנה נויפלד: זה נכון, ואולם גם חוק חופש המידע – זאת נקודת הבסיס שלו, שהדברים האלה אמורים להיות חשופים.

דנה נויפלד: אנחנו מתנהלים במגזר הציבורי, בגופים ציבוריים, לטובת הציבור ולכן אין מניעה.

דנה נויפלד: אבל יש שם מסננות: יש ענייני אגרה ויש עניינים של מי יכול לבקש ומה לא יפורסם.

דנה נויפלד: פשוט יש שם את המסננות ולפי הקיים לעניין הזה - - -

כרמל שאמה-הכהן: אבל יש התקדמות.

כרמל שאמה-הכהן: לדוגמה, הפרוטוקולים של ועדות התכנון והבנייה, שפעם לא היו מתפרסמים בכלל או מתפרסמים ברמת ההחלטות בלבד, היום יש חובה לפרסם את כל הדיון, כולל של רשויות מקומיות.

כרמל שאמה-הכהן: כשאתה נותן לאנשים מסך, זה לא מוליד דברים טובים, בדרך כלל.

גדי בן-יצחק: אם יש משהו שהוועד המנהל או המועצה לא ירצו לפרסם, הם ינמקו למה כי החוק מאפשר לה.

גדי בן-יצחק: אבל ככלל – שתפרסם את הכול.

אלכס מילר: הישיבה הספציפית, הפרוטוקול שלה לא יתפרסם.

אלכס מילר: אז אפשר מראש להגיד בחוק: למעט ישיבות שהוגדרו מראש.

דנה נויפלד: אבל כולן - - -

אלכס מילר: יש ישיבות שמשנות את הלוח ויש ישיבות שמאשרות - - -

יהודה סבאג: ההחלטות של המועצה, רובן נובעות מפעילות הרשות ולאו דווקא - בניגוד לדוגמאות שנתן חבר הכנסת שאמה – לגורם מסוים.

יהודה סבאג: כשוועדת תכנון מקבלת החלטה, היא מקבלת החלטה על גורם מסוים.

יהודה סבאג: היא מקבלת החלטה על הפעילות שלה, על איך היא - - -

כרמל שאמה-הכהן: אז אמרתי, איפה שיש פגיעה בסוד מסחרי של הרשות - - -

דנה נויפלד: אז זה בדיוק חוק חופש המידע: יש שם צנעת הפרט - - -

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה להפוך את המנגנון – מפרסמים, אלא אם כן יש חשש.

דנה נויפלד: זה בדיוק חוק חופש המידע, נקודת המוצא שלו היא חשיפה - - -

כרמל שאמה-הכהן: חוק חופש המידע זה שמי שצריך – יבוא ויבקש.

לאה ורון: אם אנשים יש להם מה לחשוש במה שהם אומרים – שלא יגידו.

גדי בן-יצחק: זה בדיוק העניין.

גדי בן-יצחק: מה שייאמר שם, מוטב שיידעו.

גדי בן-יצחק: אומר טוב ראש הוועדה, שאור השמש זה דבר בריא.

גדי בן-יצחק: אם למישהו בוועד המנהל יהיה משהו להגיד על עובדיו – שיגיד את זה לפרוטוקול.

דנה נויפלד: בואו נעשה פה סדר.

דנה נויפלד: אין פה עניין שלא לחשוף, זאת לא הטענה.

דנה נויפלד: יש חשיפה והכול בסדר, הטענה היא שיש פרוצדורה, שנקבעת בחוק חופש המידע, שנקודת המוצא שלה היא חשיפה, אלא אם יש עילות מסוימות שבגינן לא חושפים.

דנה נויפלד: זה המצב שחל על כלל הרשויות, בין רשות השידור ובין אחרות.

דנה נויפלד: זה לא מונע את מה שכתוב, ההיפך.

דנה נויפלד: פה זה אומר: יש לכם חובה לערוך פרוטוקולים.

דנה נויפלד: קודם כול, תדעו – יש חובה כזאת.

דנה נויפלד: החשיפה שלהם ומה העילות להיעדר חשיפה קיימות בדיון הכללי מכוח חוק חופש המידע.

דנה נויפלד: חוץ מזה, אנחנו קובעים פה משהו מוגבר שאומר: החלטות המועצה יפורסמו ויועמדו לעיון הציבור.

דנה נויפלד: זה מעבר לחובות הרגילות.

גדי בן-יצחק: אבל ההסבר הזה חוזר על ההסבר הקודם.

גדי בן-יצחק: אני רוצה מעבר לזה.

גדי בן-יצחק: אני חושב שאפשר לבקש מהם לפרסם את הכול, ואם יש משהו שלא – אז שינמקו למה לא.

גדי בן-יצחק: אבל הם לא עושים את זה – ברוב המדינה, אגב, לא רק ברשות השידור.

גדי בן-יצחק: אז אם כבר יש חוק חדש, אז למה לא לדאוג לעניין?

עידו אציל: אנשים לא ידברו בחופשיות, כל דבר שהם יגידו - - -

אלכס מילר: אל תעלה את זה, אתה לא מבין - - - ?

עידו אציל: אבל הטענה הזאת עולה גם - - -

אלכס מילר: אני יכול לקבל את הטיעון של התכנון האסטרטגי, אני יכול לקבל טיעון של צנעת הפרט, אבל אתה לא יכול לשבת כאן ולהגיד שבן-אדם אומר משהו אחד בחדר ומשהו אחר בחוץ.

אלכס מילר: זה לא טיעון.

עידו אציל: אבל זה הטיעון שהועלה על-ידי משרד המשפטים בהצעת חוק התכנון והבנייה, למיטב זכרוני, בישיבות שאני ישבתי בהן.

עידו אציל: זה טבע האדם, שאנשים לא יחששו להגיד דברים בגלל שהם יידעו - - -

גדי בן-יצחק: ברירת המחדל היא שאתה מדבר חופשי.

עידו אציל: - - - פרוטוקולים של ישיבות הממשלה, למשל.

כרמל שאמה-הכהן: טוב, אנחנו מיצינו את הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: דנה, אנחנו רוצים שקיפות מלאה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מוכנים לקבל סייגים והחרגות במקרים מיוחדים, שתגדירו מראש: אם זה צנעת הפרט, אם זה סוד מסחרי, אם זה ביטחון המדינה.

כרמל שאמה-הכהן: כל השאר – באינטרנט, גם באתר של רשות השידור וגם באתר של המשרד האחראי.

דנה נויפלד: אני לא מכירה גופים ציבוריים היום שמפרסמים את הכול, חוץ מהכנסת, שזה משהו אחר.

דנה נויפלד: אתם נבחרי ציבור.

כרמל שאמה-הכהן: תאמיני לי, אפילו עירייה כמו עירית אריאל.

גדי בן-יצחק: לפרוטוקול: נשמח אם גם הרשות השנייה תעשה אותו הדבר.

גדי בן-יצחק: אני חושב שיפה שעה אחת קודם.

כרמל שאמה-הכהן: נתת רעיון להצעת חוק טובה.

דנה נויפלד: אולי לא תצביעו על זה וננסה לחשוב על משהו - - -

כרמל שאמה-הכהן: למה?

כרמל שאמה-הכהן: תשמרו את הזכות.

דנה נויפלד: לא ביקשתי את זה אף פעם היום.

אלכס מילר: צריך לנסח את הסייגים בצורה נכונה.

דנה נויפלד: אני רוצה לבדוק את זה.

דנה נויפלד: יש השלכות רוחב.

עמית ליאור: יש פה שינויים: הדברים החשובים זה מינוי מנכ"ל, אישור תקציבים ולוח השידורים.

עמית ליאור: סעיף 21 מחייב שני שליש מאלה שנמצאים בישיבה לעומת שני שליש מוחלט שנמצא בסעיף 18.

דנה נויפלד: לא.

דנה נויפלד: לא, זאת הייתה הכוונה.

דנה נויפלד: רצינו להבהיר, כי ראינו שהנוסח לא מספיק ברור.

דנה נויפלד: הכוונה הייתה תמיד שני שליש מהמשתתפים.

דנה נויפלד: ההצעה אומרת – שני שלישי מהמשתתפים בישיבה.

עמית ליאור: זה אומר שיכולים להיות שם שלושה אנשים ושניים יצביעו.

דנה נויפלד: לא, בגלל שיש לנו מקום אחר של קוורום.

דנה נויפלד: המניין החוקי של הישיבות הוא רוב חברים מכהנים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא מצביעים סעיף 21ב, נחכה לכם.

דנה נויפלד: בסדר, אין בעיה.

דנה נויפלד: "ועדות משנה 21ג.

דנה נויפלד: המועצה רשאית, לצורך ביצוע תפקידיה, למנות מבין חבריה ועדות משנה לכל עניין שתראה לנכון, לקבוע את תפקידיהן ולאצול להן מסמכויותיה לפי חוק זה, למעט סמכויות אלה: (1) קביעת כללים; (2) מינוי המנהל הכללי ופיטוריו; (3) אישור תקציב הרשות; (4) אישור הדוחות הכספים.

דנה נויפלד: " זאת אומרת, למעט ארבע הסמכויות המנויות, אפשר שהמועצה תמנה ועדות משנה בשביל לייעל את העבודה שלה.

דנה נויפלד: החרגנו את אותן סמכויות שהן הסמכויות המשמעותיות ביותר.

דנה נויפלד: אותן לא ניתן לאצול לוועדת המשנה.

כרמל שאמה-הכהן: אישור תקציב ועדת משנה - - - ?

דנה נויפלד: לא.

דנה נויפלד: זה מוחרג: אישור התקציב, מינוי מנכ"ל והפיטורים שלו, קביעת כללים ואישור הדוחות הכספיים.

אלכס מילר: וסגירת ערוצים.

דנה נויפלד: אין לי בעיה להוסיף את זה.

כרמל שאמה-הכהן: אז בואו נצביע על 21(ג).

כרמל שאמה-הכהן: יש הערות?

אלכס מילר: בודקים את מה שהערתי.

דנה נויפלד: חבר הכנסת מילר הציע להוסיף פסקה קטנה (5) – שינוי במספר הערוצים או רשתות השידור.

דנה נויפלד: בסדר?

אתי בנדלר: מצוין.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על 21ג.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד, כולל השינויים?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד סעיף 21ג – רוב נגד – אין הסעיף אושר.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, הסעיף אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: יש לכם כוח להמשיך?

קריאות: לא.

כרמל שאמה-הכהן: בואו נסכם שהישיבות הבאות בעניין הזה לא מוגבלות בזמן.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מודיעים לפרוטוקול: יש להם שעת התחלה, אין להן שעת סוף.

כרמל שאמה-הכהן: גם אם יש ישיבת מליאה אחרי זה, באותו יום הישיבה יכולה להמשך.

אלכס מילר: בתיאום עם ועדת החינוך.

כרמל שאמה-הכהן: ברור, הכול בתיאום עם ועדת החינוך.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אני מודה לכולם.

כרמל שאמה-הכהן: הישיבה נעולה.