ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 473, 2011-05-16 11:30

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: היום יום ב' בשבוע, י"ב באייר ה-16 למאי 2011.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא:

חיים כץ: הצעת חוק הגבלת משקל בתעשיית הדוגמנות, התש"ע-2010, הכנה לקריאה ראשונה של חברת הכנסת רחל אדטו וחבר הכנסת דני דנון פ/2057.

חיים כץ: חברתי, חברת הכנסת רחל אדטו, יש לך משהו להגיד?

חיים כץ: תציגי את החוק, את המניעים.

רחל אדטו: רציתי להגיד שאם יש משהו שאגיד שכדאי היה לי להיות בכנסת, זה אם אני אעביר את החוק הזה.

רחל אדטו: החשיבות שבו אני רואה את החוק הזה היא חשיבות מרבית.

רחל אדטו: המטרה של החוק היא מטרה ברורה ומוגדרת, להגן על בריאות הנוער באמצעות הגבלת תכנים בתעשיות הדוגמנות בפרסום.

רחל אדטו: החוק הזה, חד משמעית לא בא לפגוע בדוגמנויות.

רחל אדטו: זה שהוא קיבל את התואר "חוק הדוגמניות" זה שם שהפך להיות שם תקשורתי.

רחל אדטו: החוק בא במטרה אחת בלבד: לקטוע ולגדוע את הקשר שבין רזון - -

חיים כץ: מה החוק אומר?

רחל אדטו: - - שמוצג באמצעות התקשורת עם המשמעות הגדולה שיש לתקשורת בכל נושא דימוי הגוף, לבין הפרעות האכילה שנובעות מכך שהתקשורת מציגה את הרזון בכלל, ורזון קיצוני בפרט, כמדד להצלחה.

רחל אדטו: עברנו במשך תקופה ארוכה על הרבה מחקרים מדעיים מוכחים, שמראים על הקשר החד חד-ערכי שקיים בין תדמית גוף ובין הדימוי העצמי הנמוך לבין הפרעת אכילה ומה שהתקשורת מציגה כמדד להצלחה.

רחל אדטו: אנחנו יודעים שנשים, ילדים ובני נוער, שסובלים מדימוי עצמי נמוך הם אלה שחשופים יותר לבעיות של הפרעות אכילה.

רחל אדטו: יש לזכור דבר אחד: אנורקסיה והפרעות אכילה בכלל היא מחלה שנוגעת בערך ל-10% מבני הנוער, וקיבלנו מחקר מאוד מקיף מה-מ.מ.מ.

רחל אדטו: 10% מבני הנוער – הווה אומר סדר גודל של 250 אלף ילדים במדינת שיראל שסובלים מהפרעות אכילה כאלה ואחרות, ולא כולם זה אנורקסיה, ולא כולם גם מתים מזה.

רחל אדטו: אבל אנורקסיה זו מחלה חשוכת מרפא לעתים מזומנות, ואני יכולה להשוות אותה לעתים למחלה ממארת כי גם ממחלה ממארת ניתן להחלים אבל אנורקסיה היא מחלה ממארת לטעמי, והיא יכולה להביא למוות.

רחל אדטו: לכן, חובתנו ללחום.

רחל אדטו: זו לא הדרך היחידה ללחום בבעיה הזאת.

רחל אדטו: יש חינוך, ויגידו שצריכים להביא את הדברים מהבית, באמצעות בתי ספר ומערכת החינוך ומערכת הבריאות.

רחל אדטו: הכל נכון.

רחל אדטו: החוק הזה לא בא להשלים את אף אחד מאלה שאחראים.

רחל אדטו: החוק הזה הוא עוד אמצעי שרואה את הבעיה באספקט שונה ואחר, של הקשר בין התקשורת לבין דימוי הגוף.

רחל אדטו: כשקראו לזה חוק הדוגמנות, כולם רואים לנגד עיניהם, וחשוב שכולם ישמעו שזה לא הולך לפגוע בדוגמניות בלבד.

רחל אדטו: זה לא הדוגמניות - -

חיים כץ: רחל, אני רוצה להבין למה מתכוונת המשוררת בדבריה.

חיים כץ: נכנס החוק, בשורה האחרונה של החוק לא יאפשרו לייצג תת-משקל, מדד מסת גוף הנמוך מ-18.5.

חיים כץ: מה זה בעברית?

רחל אדטו: לכן כן רציתי להשלים את המשפט האחרון: הכוונה היא לא רק לדוגמניות הולכות מסלול.

רחל אדטו: הכוונה גם לכאלה שמפרסמות את הבמבה או ה"נסטי", וסתם זרקתי שמות עכשיו.

רחל אדטו: זה אומר שאנשים שנמצאים בתת-משקל, שהוא ערך בינלאומי.

רחל אדטו: המדד של BMI זה מספר בינלאומי, והמספר של 18.5 זה מדד שנקבע בעולם לתת משקל.

רחל אדטו: ערך של BMI זה משקל חלקי גובה בריבוע וכשהוא נמוך מ-18.5, על פי הגדרה בינלאומית זה תת- משקל.

רחל אדטו: אנשים כאלה, שסובלים מתת-משקל, לא רשאים לעמוד ולפרסם דברים.

רחל אדטו: ולצורך הענין, זה לפרסם בגדים, מוצרי מזון - -

חיים כץ: איך אמרת הנוסחה?

רחל אדטו: משקל חלקי גובה בריבוע.

רחל אדטו: זה BMI, ומבחינתנו זה המדד, והוא בינלאומי.

אילן גילאון: אתה עומד בזה בול, חיים.

חיים כץ: אתה אמרת שבדקת, אתה רוצה להיות דוגמן.

אילן גילאון: דוגמן של מסועי מזוודות, אם אתה לא יודע...

רחל אדטו: לכן, הסעיף הראשון אומר שאנשים שסובלים מתת משקל, לפי קריטריון בינלאומי, לא המצאנו אותו, אלה אנשים שלא יכולים להופיע בפרסומות כי הם משמשים את המודל שרוצים לחקות אותו.

רחל אדטו: אלה האנשים שהבנות שמסתכלות שעות על גבי שעות בטלוויזיה רוצות להיות כאלה, וגם בנים.

רחל אדטו: לא הרבה, אבל בעיקר הבנות.

רחל אדטו: הן רוצות להיות כאלה, רוצות להיות דקות ורזות כי אלה המצליחות ואלה הסלביות ועל אלה כתוב בעיתון, וזה הקריטריון להצלחה.

רחל אדטו: אז אלה לא יופיעו בפרסומת כשהן בתת משקל.

רחל אדטו: זה דבר שקל לבדוק אותו וקל מאוד לעקוב אחריו.

חיים כץ: מה משרד הבריאות אמר על זה?

רחל אדטו: אנחנו בעיקר עבדנו מול משרד התמ"ת, זו היתה המחויבות הראשונית כי זה העסקה.

רחל אדטו: זה לא הקטע הבריאותי פה אלא הקטע של ההעסקה, מי מעסיק את האנשים האלה.

חיים כץ: משרד הבריאות לא היה משולב בזה?

רחל אדטו: בעיקר משולב משרד התמ"ת כי מבחינת משרד הבריאות, ברור לו לחלוטין שהמחלה היא מחלה וצריך לטפל בה, למרות שהיום, האבסורד הוא שכל הנושא של הפרעות אכילה לא מטופל במדינת ישראל כי זה לא נכנס לרפורמה לבריאות הנפש.

רחל אדטו: אין מרכזים שמטפלים בהם.

רחל אדטו: הבנות האלה נופלות בין הכסאות.

רחל אדטו: בדרך כלל, הורים שיכולים לממן מטפלים בהן אלא אם כן הילדות האלה נמצאות במחלקות לבריאות הנפש, במחלקות פסיכיאטריות סגורות.

חיים כץ: ולמה זה נוגע לתמ"ת?

רחל אדטו: כי אנחנו מדברים על העסקה.

רחל אדטו: היתה פה הנקודה מי מעסיק.

רחל אדטו: משרד הבריאות לא מתעסק בסוכנויות של דוגמניות ולא במשרדי פרסום, והדברים האלה, מי שמתעסק בהם, זה התמ"ת.

חיים כץ: כן, אבל.

חיים כץ: ..

רחל אדטו: משרד הבריאות לא יכול להיות קשור להעסקה.

חיים כץ: למה?

רחל אדטו: כי משרד הבריאות לא מעסיק משרדי פרסום.

חיים כץ: תשמעי, אנחנו יושבים פה על יותר מחוק אחד ויש שיתוף פעולה בין המשרדים, ויש קורלציה בין המשרדים.

חיים כץ: יכול לבוא משרד הבריאות ולהגיד: תשמעי, מה שאת אומרת זה בסדר, זה נחמד - -

רחל אדטו: משרד הבריאות לחלוטין תומך בדבר הזה, כמו שכל ארבעת הקופות תומכות.

חיים כץ: יש פה נציג של משרד הבריאות?

זיוה שטל: כן.

חיים כץ: תכף נשמע אותך.

רחל אדטו: משרד הבריאות הוא לא הבעיה בדבר הזה, כי הוא, כמו ארבעת הקופות, כולם תומכים בדבר הזה.

רחל אדטו: הבעיה שהיום זה לא מעוגן בכלל ומשרד הבריאות בכלל לא מפקח על הבנות האלה כי זה לא נמצא בשום תת-סעיף של רפורמה לבריאות הנפש.

רחל אדטו: אולי בעתיד, כשתהיה רפורמה לבריאות הנפש, הבנות האלה תיכנסנה בפנים.

רחל אדטו: כרגע זה בכלל מחוץ לתחום של משרד הבריאות אבל הנקודה היתה פה משרד התמ"ת בעיקר בגלל הענין התעסוקתי ולכן זה שם.

רחל אדטו: אחד הדברים זה הנושא של איסור הופעת אנשים בתת-משקל.

רחל אדטו: סעיף אחר שהיה גם סעיף משמעותי זה היה נושא של ה"פוטו שופ", שבגלל המו"מ עם משרד התמ"ת שינינו את הסעיף הזה.

רחל אדטו: בהתחלה אמרנו לאסור "פוטו שופ" רק שקשור להצרת היקפים כי "פוטו שופ" יכול לקחת מידה 34 ולעשות ממנה מידה 30.

רחל אדטו: בגלל התמ"ת שינינו את הסעיף הזה ואמרנו שלא נשאיר אותו בתור סעיף כל כך משמעותי וגדול.

רחל אדטו: נשים כיתובית כמו בסיגריות, שיש מדבקה למטה שסיגריה מסוכנת לבריאות.

רחל אדטו: אמרנו שנשים תמונות שעברו בהן היצרות היקפים באמצעות ה"פוטו שופ", תהיה כתובית למען ייזהר המסתכל.

אילן גילאון: כולל במודעות לבחירות.

אילן גילאון: ..

רחל אדטו: לכן, מבחינתי החוק הזה חשוב מאוד ואחת מהדרכים להילחם בתופעה הזאת, הבנות, שהן אנורקטיות, ואני מודיעה לך שבשנה האחרונה עברתי במחלקות סגורות לאשפוז, שמאשפזים בנות כאלה.

רחל אדטו: מחלקות פתוחות, מרכזי שיקום לבנות כאלה, נפגשתי עם אין סוף בנות כאלה, שהצביעו על הקשר המוחלט בין זה שהן התחילו דיאטה, כולן התחילו דיאטה כל שהיא ומם התדרדרו לדרך ללא מוצא הזאת, והחלק הגדול שם הצביע על זה שהן רצו להיות אחרות.

רחל אדטו: הן רצו להיות רזות יותר, הן רצו להיות מקובלות יותר, והמילה "להיות מקובלת", חזרה על עצמה כל הזמן.

רחל אדטו: "להיות מקובלת" באה מהמקום של להראות כמו מישהי אחרת.

רחל אדטו: לכן, החוק הזה הוא אחת מהדרכים שאני חושבת שהיא הדרך הנכונה והמתאימה, בשילוב עם דברים אחרים, לקדם את את הענין.

חיים כץ: נציגת משרד הבריאות, שם ותפקיד לפרוטוקול.

זיוה שטאל: אני מנהלת המחלקה לתזונה במשרד הבריאות.

זיוה שטאל: אני שמחה על הצעת החוק.

זיוה שטאל: אנחנו כמובן תומכים, ואני מסכימה שכל הנושא הוא באחריות משרד התמ"ת בנוגע להעסקה של דוגמנים וידוענים במדיה.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: יש פה מישהי שלפחות חברת הכנסת רחל אדטו ביקשה לתת לה לדבר.

חיים כץ: אני לא יודע אם היא נמצאת או רוצה לדבר, פרופסור יעל לצר.

יעל לצר: שלום לכולם.

יעל לצר: אני יושבת פה בשני כובעים: הכובע האקדמי, המחקרי, מהפקולטה למדעי הרווחה והבריאות באוניברסיטת חיפה וכן בכובע הקליני שלי, המרפאה להפרעות אכילה בבית החולים רמב"ם.

יעל לצר: שלום לכולם.

יעל לצר: אני מאוד תומכת בחוק הזה.

יעל לצר: אני ברכת עליו ואני מברכת את חברת הכנסת רחל אדטו על החוק הזה.

יעל לצר: אני חושבת שיש סוף סוף מישהו שלקח את הכפפה ונותן לה במה, ויש לו אחריות חברתית ובריאותית למען בריאותם של בני הנוער בישראל.

יעל לצר: אני רוצה לדבר על תיאוריה אבל אעשה את זה בצורה הכי פשוטה שיכולה להיות, כדי להוכיח לכם שמדובר פה במשהו שיש לו תמיכה אמפירית.

יעל לצר: יש 3 תיאוריות מרכזיות שמלמדות אותנו על מה זה חיקוי חברתי.

יעל לצר: יש תיאוריה של השוואה חברתית, שאומרת שאנחנו נוטים להשוות את עצמנו כל פעם לאנשים שהכי קרובים לנו והכי נחשבים בעינינו, כשבעצם בגיל ההתבגרות אנחנו עושים את זה בעצמה החזקה ביותר.

יעל לצר: התיאוריה השנייה זו תיאוריה שאנחנו קוראי לה: תיאוריה של עיבוד.

יעל לצר: תיאוריה של עיבוד זה הפנמה של תפיסה שמשודרת לנו מגיל אפס.

יעל לצר: אנחנו רואים במדיה דמויות מסוימות, מריחים ריחות מסוימים, רואים מחזות מסוימים, וככל שאנחנו מפנימים תמונות ומודלים, אנחנו גם מאמינים שהם אמיתיים, ותכף אקשר את זה להפרעות אכילה.

יעל לצר: התיאוריה השלישית היא התיאוריה של למידה חברתית, מה שאנחנו קוראים "חיקוי" ומשהו שהוא מדבק.

יעל לצר: ככל שאנחנו מחקים יותר, רוצים לחקות יותר את אותן דמויות ומפנימים יותר, כך זה הופך להיות ברמה של אפידמיה.

יעל לצר: הצעת החוק הזאת בעצם באה לענות על שלושת התיאוריות האלה, שיש להן סימוכין ולמחקר העדכני ביותר שאנחנו ביצענו בישראל לאחרונה, כדי לתת לזה גם סימוכין בישראל.

יעל לצר: יש עדות על הקשר שבין השפעת המדיה, ההשוואה החברתית, ההידבקות בזה והמודל של החיקוי וההפנמה של המסרים האלה.

יעל לצר: המחקרים האלה מראים שיש קשר הדוק בין תפיסת הגוף לבין עיוות בתפיסת הגוף והאמונה שאיך שהמודל לחיקוי נראה בטלוויזיה, הוא המודל האמיתי ולכן, ככל שהוא מרוחק מהמציאות של אותה נערה, כך היא חושבת שהיא פחות שווה, ותפיסת הגוף של מתעוותת.

יעל לצר: המחקר האחרון שעשינו, ויושבת פה לידי הסטודנטית שהובילה אותו מאוניברסיטת חיפה, זה מחקר שנוגע בקשר שבין המדיה לבין תפיסת הגוף לבין פתולוגיה הקשורה בהפרעות אכילה.

יעל לצר: יש לנו פה תימוכין חד-משמעיים ללא כל עוררין, על הקשר החזק ביותר שיש 3 נקודות מאוד חזקות שבלטו: האחת – השפעת הפייסבוק, שהוא המדיה החזקה ביותר היום, שמתארת עיוותים בתפיסת המודל החברתי והמודלים לחיקוי.

יעל לצר: הדבר השני - נושא של תכניות טלוויזיה שהן תכניות שמעבירות את המסרים האלה בעצמה החזקה ביותר, וקליפים של יו-טיוב, שיש בהם מודלים לחיקוי שבאים לידי ביטוי בכל מיני תכניות של מוסיקה.

יעל לצר: אם יתאפשר לסטודנטית לדבר, אני חושבת שהיא יכולה להוסיף עוד נדבך, ויש פה את עבודת המחקר, למי שרוצה לעיין בה.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: יש פה מישהו שמתנגד להצעת החוק?

קריאות: כן.

חיים כץ: בא, תתקרב לשולחן.

חיים כץ: לפרוטוקול, מה אתה עושה?

דוד ישעיהו: אני נציג סוכנות דוגמנות "יולי".

חיים כץ: בא תסביר לנו למה אתה מתנגד להצעת החוק.

דוד ישעיהו: כמה נקודות: קודם כל, אין ויכוח לגבי מחלת האנורקסיה.

דוד ישעיהו: אין ספק שהיא מחלה נוראית וזה ברור, דיברו על זה מספיק.

דוד ישעיהו: אני לא רואה את הקשר הישיר...

דוד ישעיהו: אגב, בהסבר להצעת החוק כתוב שאחת הסיבות לענין זה עם המודל לחיקוי שיש מבחינת הבנות.

דוד ישעיהו: אני מקווה שיסבירו שזו לא רק בעיה של רואים בטלוויזיה או בעיתונות וזה מה שמשפיע.

דוד ישעיהו: יש פה גם בעיות, ואני מסתייג לגבי המקרים שנמצאים פה כרגע, שזה גם בעיות נפשיות, בבית, מצוקות ולא משנה מה.

דוד ישעיהו: יש שלל דברים וזה לא רק ענין של רואים בחורה יפה ורזה, וזה גורם לאנורקסיה.

דוד ישעיהו: אני אומר למה צריך לעשות חוק לגבי ה"פוטו שופ", שראיתי.

דוד ישעיהו: בצרפת התמודדו עם אותה בעיה בזה ששמו כוכבית.

דוד ישעיהו: זה לא הגיוני שיהיה חוק שבא ואוסר על הצגה של בנות.

דוד ישעיהו: .. ואגב, גם לגבי הסטנדרט, הוא קצת גבוה מדי.

דוד ישעיהו: אבל לעשות את זה ברמה של חוק ולמנוע ולקנוס גם מפרסמים וגם סוכנויות שמחזיקות בנות שנמצאות בסטנדרט של מתחת ל-18.5.

חיים כץ: למדנו על זה, מסה חלקי גובה בריבוע.

דוד ישעיהו: יפה.

דוד ישעיהו: אני לא יודע כמה זה רלוונטי ואם זה מענין את הוועדה אבל בסטנדרט הזה, לצורך הענין, אם זה שיקול, לא תהיה לנו יותר אף דוגמנית ישראל שתצליח בעולם.

דוד ישעיהו: חד משמעית.

דוד ישעיהו: - -

רחל אדטו: בר רפאלי...

חיים כץ: לא נשאלת השאלה אם תהיה לנו דוגמנית שתצליח בעולם.

חיים כץ: נשאלת השאלה האם בחקיקה הזאת אנחנו נציל ולו רק ילדה אחת.

חיים כץ: זה שלא תהיה דוגמנית בעולם, לא קרה כלום.

חיים כץ: אז תהיה לנו זוכת פרס נובל למדעים, לא פחות חשוב.

חיים כץ: יחד עם זה, אם נציל ילדה אחת או משפחה אחת, אז היה כדאי לעשות חוק.

דוד ישעיהו: רגע, באותה מידה אתה רוצה לסגור את הפייסבוק, לצורך הענין, כי גם זה.

דוד ישעיהו: ..

חיים כץ: תשמע, כן, אם הייתי יכול.

חיים כץ: חד משמעית.

חיים כץ: כמות הילדים שהתאבדו בגלל הפייסבוק, זה מטורף.

דוד ישעיהו: ולמה לא עושים את זה, אגב?

חיים כץ: אי אפשר לבלוע את הכל ביום אחד.

חיים כץ: מתחילים "סטפ ביי סטפ".

חיים כץ: החרמות על ילדים בפייסבוק, הפגיעה בילדים – זה רע.

חיים כץ: תמשיך אדוני.

דוד ישעיהו: בכל מקרה, למרות שמבחינתך זה לא נחשב, עדין הסטנדרטים שלנו בארץ.

דוד ישעיהו: .. אגב, זה גם לא ריאלי, וסליחה שאני הורס את החגיגה - -

חיים כץ: תסביר לי איזו חגיגה?

דוד ישעיהו: האמת שזה רץ כבר שנתיים ואפילו יותר מזה.

דוד ישעיהו: ..

חיים כץ: אצלי זה בדיוק 20 דקות, וזה לא חגיגה.

דוד ישעיהו: רציתי להגיד שבמידה ודבר כזה יעבור, לצורך הענין, גם חברות יבואנים של חברות H

חיים כץ: את חושבת שיש לך להוסיף משהו למה שהוא אמר?

חיים כץ: חשוב לי לשמוע את המתנגדים.

חיים כץ: אני רוצה לשמוע גם דעה אחרת ולא שכולם תומכים.

זיוה מיכאל: אני מנכ"לית של סוכנות הדוגמנות "יולי".

זיוה מיכאל: הדבר שאני רוצה להוסיף הוא שלנוער תמיד יהיו מודלים לחיקוי.

זיוה מיכאל: הם יכולים להיות דוגמניות, הם יכולים להיות מוסיקאים, בוגרי ריאליטי למיניהם, מה שקורה היום בצורה מאוד מקיפה בטלוויזיה.

זיוה מיכאל: זה לא בהכרח עולם הדוגמנות, שעליו שמים את כל האש.

זיוה מיכאל: זה יכול להיות שחקנים.

זיוה מיכאל: אפשר גוש, שהיא זמרת, מובילה קמפיין לתכשיטים ולדעתי, ה-BMI שלה הוא לא - -

רחל אדטו: זה חלק מהחוק חד-משמעית.

זיוה מיכאל: - - זאת אומרת, כל מי שהוא פרפורמר, כל מי שמופיע באיזו שהיא חשיפה, הוא לא יוכל להיחשף בלי שהוא עבר בדיקה וה-BMI שלו כזה.

זיוה מיכאל: אני רוצה להגיד דבר אחד: אתמול רק נודע לנו על הוועדה היום, ולקחנו כמה דוגמניות כמו שירלי בוגנים, שהיא אדם בריא מאוד, היא עובדת המון והיא אוכלת נפלא, וה-BMI שלה הוא 17.1.

זיוה מיכאל: היא עובדת בכל העולם והיא נראית נפלא, ואין על זה עוררין.

זיוה מיכאל: היא עכשיו מובילה את הקמפיין של "המשביר לצרכן", והיא נראית מאוד חיונית והכל בסדר.

זיוה מיכאל: כל רופא יעיד שהיא מעולה.

זיוה מיכאל: כנ"ל יאנה גור, כנ"ל עדי נוימן, כנ"ל דוגמניות מהשורה הראשונה, שעובדות בארץ ובעולם, שנראות מצוין, הן אוכלות מצוין אבל ה-BMI שלהן הוא לא 18.5, מה לעשות?

רחל אדטו: נכון.

רחל אדטו: הן הולכות להקיא אח"כ בשירותים.

דוד ישעיהו: אוי...

זיוה מיכאל: לא, ממש לא.

זיוה מיכאל: זה נוראה לא נכון להגיד את זה, כי את בכל לא חיה בעולם הזה.

זיוה מיכאל: אני חושבת שכל הסטריאוטיפים לגבי עולם הדוגמנות הם לא במקום.

זיוה מיכאל: עובדה שרואים אותם עובדים בארץ ובעולם, ולזה כאילו היום להגיד למפרסם: אין לך עם מי לפרסם.

זיוה מיכאל: זה מבנה גנטי, זה חיבור שהוא לא נכון להגיע ל-18.5 ולהגיד: מפה ומטה, אי אפשר לדגמן או אי אפשר לייצג.

זיוה מיכאל: זה לא רק דוגמנים, זה גם שחקנים וזמרים וכל פרפורמר.

חיים כץ: אם זה היה 18, זה היה בסדר?

זיוה מיכאל: מסתבר שלא כי אתמול עשינו בדיקה - -

חיים כץ: מכיוון שאמרת שיש אחת, ותסלחי לי, אני לא מכיר אותה, שאצלה זה 17.1...

חיים כץ: רובן כמה?

זיוה מיכאל: בין 17 ל-17.5.

זיוה מיכאל: הם בגובה מצוין, נראות מצוין.

דוד ישעיהו: ברשותך, יש פה את הענין של גובה וזה משמעותי.

דוד ישעיהו: יש הרבה בנות של 1.78 מטר, שזה הסטנדרט לדוגמנית אידיאלית.

דוד ישעיהו: סליחה שאני אומר את זה, אם היא שטוחת חזה, כבר היא נופלת מבחינת ההגדרה.

דוד ישעיהו: היא צריכה להיות ממש מלאה כדי לעמוד בסטנדרטים האלה.

דוד ישעיהו: לצורך הענין, אני אומר שלא צריך את זה ברמה של חוק אלא זה מספיק ברמה של הסברה.

דוד ישעיהו: אבל היה ו...

דוד ישעיהו: לפחות צריך להוריד את הסטנדרט לרמה נורמאלית.

חיים כץ: תיקחי מחשבון ותעשי 17 בריבוע - -

דוד ישעיהו: בא אני אתן לך: 1.79 מטר ששוקלת 55...

קריאה: השאלה אם זה תקין בגובה הזה.

חיים כץ: זה ל-BMI 17, כן?

זיוה מיכאל: 1.74 מטר ששוקלת 53 גם לא יכולה לעבוד.

זיוה מיכאל: זה המשקל המקובל.

דוד ישעיהו: אנחנו מנסים להגיד שזה אולי חוק שיש לו כוונה טובה, ללא ספק, אבל הוא קצת לא ריאלי.

דוד ישעיהו: היינו שמחים אם מישהו היה משתף אותנו ולא ברגע האחרון, כדי שגם נביע את הדעה - -

חיים כץ: סליחה, החוק לא נגמר ביום אחד.

רחל אדטו: אבל זה בינלאומי.

רחל אדטו: הם לא יכולים לערער על סטנדרטים בינלאומיים.

דוד ישעיהו: הערה אחרונה ובזה אני מסיים: רציתי להגיד לגבי בעיית האנורקסיה.

דוד ישעיהו: אני ראיתי עדות באחת התכניות עם עדי ברקן, שאחת הבנות אומרת שהיא זועקת למשפחה שלה ולהורים שלה, שישימו לב אליה.

דוד ישעיהו: היא הולכת ונהיית רזה והיא לא אוכלת כדי שישימו לב שיש לה איזו שהיא בעיה, וההורים שלה לא שמו לב.

דוד ישעיהו: זה באיזה שהוא מקום מחזק את הטענה שזה לא רק וזה לא נכון.

חיים כץ: ביקשו שעדי ברקן, סוכן דוגמנים ודוגמניות, סוכן "יו".

חיים כץ: זה סוכנות דוגמניות?

עדי ברקן: לא, זה אדם פרטי עם כמה חבר'ה שמאמינים בדרך הזאת.

עדי ברקן: אני סוכן דוגמניות וצלם אופנה זה 30 שנה.

עדי ברקן: שאלה לי אליך, דוד - -

חיים כץ: לא, עזוב אותו.

חיים כץ: אתה מדבר אלי, אתה לא שואל אותו כלום.

חיים כץ: הוא לא עונה לך.

עדי ברקן: מהעדויות ששמענו כרגע, אני יכול לתת עדויות אחרות.

עדי ברקן: אותה סוכנות שאומרת שזה לא קיים, אותי מעניין כמה פעמים ביום היא אמרה לבחורה להוריד 2 קילו מהטוסיק.

עדי ברקן: הבחור שמתפקד בסוכנות דוגמניות, מעניין אותי כמה פעמים הוא אמר: תורידי מהטוסיק.

עדי ברקן: אני במשך 30 שנה אמרתי את זה מאות פעמים.

עדי ברקן: אני יודע בוודאות, שחלק מהבנות ששלחתי אותן, הגיעו למקום אפל.

עדי ברקן: מישהו הסביר לי ואמר לי למה?

עדי ברקן: איך צריך להיראות השוק?

עדי ברקן: למה הן צריכות להרזות?

עדי ברקן: אף אחד לא אמר את זה.

עדי ברקן: אף אחד לא מדבר אתנו על אנורקסיה ובולמיה.

עדי ברקן: נולדתי לתוך תעשיה חולה.

עדי ברקן: בשנת 81 הייתי צלם טסטים בפריז, ואלה הסטנדרטים שהיו.

עדי ברקן: אני גם זכיתי להיות עד לגל הנוסף של ה"אירון שיק".

עדי ברקן: בשנת 82,83 לקח בחור בשם קלווין קליין, מעצב אופנה בכיר, והחתים דוגמנית בשם קייט מוס.

עדי ברקן: ה-BMI שלה היה 13 אולי.

עדי ברקן: לאחר 4 חודשים, שזה עונה, הוא עשה מסיבת עיתונאים ואמר: חבר'ה, הבחורה הקפיצה לי את המכירות ב-400%.

עדי ברקן: אני מאריך את החוזה שלה ב-4 שנים.

עדי ברקן: 48 שעות לאחר מכן, בכל מדינה מובילה נערכה מסיבת עיתונאים וכולם עברו לאותו קונספט של "אירון שיק".

עדי ברקן: מוורסאצ'ה ועד קלווין קליין וראלף לורן.

חיים כץ: וכמה היא שקלה, 35 קילו?

עדי ברקן: אני לא זוכר את המשקל אבל אם אנחנו מדברים כרגע על הנוסחה שלנו, לא יותר מ-BMI 13.

עדי ברקן: היום, רוב הדוגמניות בתעשייה נמצאות ב-BMI 15,16.

עדי ברקן: 17,18, הוא יכול לחלום.

עדי ברקן: אין דברים כאלה.

עדי ברקן: היום רוב הדוגמניות לא אוכלות יותר מ-500 קלוריות.

עדי ברקן: בי אם אי 13.

עדי ברקן: 17 18 הוא יכול לחלום.

עדי ברקן: היום רוב הדוגמניות לא אוכלות יותר מ-500 קלוריות.

עדי ברקן: אתן לכם דוגמה אחת: יש מודל חברתי מאוד מוכר, שבשבוע שעבר הופיע במגזין "בלייזר".

עדי ברקן: כשאני טענתי שהיא אוכלת 500 קלוריות, צעקו.

עדי ברקן: היא הודתה שהיא מרשה לעצמה לאכול 10 משולשים של פיצה לשנה.

חיים כץ: יש לי שאלה: אם נשמור על הקו הבינלאומי, 18.5 זה קו בינלאומי?

עדי ברקן: זה רזה.

עדי ברקן: יש להפריד את עולם הדוגמנות לשניים: יש מסלול האופנה, ששם אנחנו רואים את ערוצי האופנה, ששם, מן הסתם, האנשים שעוסקים בזה לקחו את הטעם האישי לתוך המקצוע וזאת הסיבה שאנחנו רואים ילדים מחופשים.

עדי ברקן: יש את עולם הפרסום, העולם הגדול ששם בר רפאלי מככבת.

עדי ברקן: בר לא תעשה תצוגות כי היא לא בסטנדרטים, אבל היא תעשה קמפיין של 4 מיליון יורו.

עדי ברקן: אז מה, ללכת למסלול ההתרסקות בשביל 1500 דולר או 1500 יורו שהוא מקבל עבור תצוגה או ללכת לכסף האמיתי, ששם בר נמצאת, ששם מחפשים נשים אמיתיות.

עדי ברקן: יש פה משהו מטורף, שכולן רוצות להרזות ללא גבול.

עדי ברקן: אנחנו אומרים: בואו נשים גבול.

עדי ברקן: שפעם אחת נשמע על דבר שנקרא רזה מדי.

עדי ברקן: ההבדל בין רזה לרזה מדי זה הבדל בין חיים למוות.

עדי ברקן: אני נחשף ל-400 בני נוער בחודש.

עדי ברקן: אני לא חי מפנטזיות, לא מסטטיסטיקות.

עדי ברקן: אצלי במשרד, רוב הבנות שמגיעות בגיל 15,16, כשאני אומר להן: וואלה, את יפה ורזה מדי, היא הולכת לאכול.

עדי ברקן: קל מאוד לשינוי.

עדי ברקן: אלה שנמצאות בפנים, כמה דוגמניות באמת עובדות בארץ?

עדי ברקן: 50,100 דוגמניות?

עדי ברקן: כמה דוגמניות מובילות קמפיינים.

עדי ברקן: אז אותן 100 דוגמניות, לא יעזור, יפסיקו להקיא ויעלו 3,4 קילו.

עדי ברקן: איפה ה-300 אלף שמקיאות את הנשמה?

עדי ברקן: זה לא על כף המאזניים בכלל.

עדי ברקן: קל מאוד לאכוף את זה, אנחנו בשוק מאוד מצומצם.

עדי ברקן: כמה קמפיינים כבר נעשים פה?

עדי ברקן: כמה משרדי פרסום יש פה?

עדי ברקן: כמה באמת קורה?

עדי ברקן: עדין אנחנו נצליח לייצא דוגמניות לחו"ל, לא אלה שרוצות להתאבד, לא אלה שמשועבדות אלא אלה שרוצות לחיות ולעשות את ה"ביג מאני".

עדי ברקן: שנינו יודעים שהכסף הגדול נמצא בפרסומות ולא בערוץ האופנה.

עדי ברקן: פה, בארץ, ויושבת פה עורכת שבועון "לאישה" לשעבר, שאני עוד זכיתי לתת לה צילומים בדיוק כשנכנסה תוכנת ה"פוטו שופ".

עדי ברקן: אני, כצלם, קיבלתי את זה כעזר - -

חיים כץ: ב"פוטו שופ" גם אותי תוכל לעשות דוגמנית.

עדי ברקן: את כולם.

עדי ברקן: עם "פוטו שופ" גם אני נראה דוגמן.

עדי ברקן: לקחנו את התוכנה שבעצם נועדה להיות לעזר, והפכנו אותה לאישיו.

עדי ברקן: אנחנו יוצרים משהו שהוא לא קיים.

עדי ברקן: אין בחורה שנמצאת היום בשער של עיתון או בכל כתבת אופנה, שנראית כך במציאות.

עדי ברקן: אין מצב.

עדי ברקן: אנחנו יוצרים משהו לא קיים.

עדי ברקן: בואו נקצר את המרחק בין איפה שאנחנו נמצאים לפנטזיה שאנחנו בונים.

עדי ברקן: נמשיך לעסוק בפנטזיה, כי זה העולם הזה.

עדי ברקן: נקצר את הפער, כי הפער זה התהום של הפרעות האכילה.

חיים כץ: אתה רצית להגיד לו משהו?

דוד ישעיהו: קודם כל, העובדות שעדי מציג הן לא בדיוק עובדות.

דוד ישעיהו: עם BMI 18.5 אף דוגמנית לא תעבוד בחו"ל.

דוד ישעיהו: אגב, אני קרוב ל-10 שנים בתחום ואני מבין את המצב שאתה נמצא בו...

דוד ישעיהו: לא ניגע בזה ברמה האישית בגלל שזה לפרוטוקול.

דוד ישעיהו: אני רוצה להגיד שזה לא נכון, אסור להכליל.

דוד ישעיהו: אם יש פה סטיגמה שפוגעת, ולנו יש מתוך 120 מיוצגות ברמה שמכירים את כולן, וזה לא שהן מתחת לאף שלנו מקיאות ואנחנו לא מודעים לזה - -

עדי ברקן: לכמה מתוכן היו הפרעות אכילה?

חיים כץ: תסלח לי אדוני.

דוד ישעיהו: אין מצב.

דוד ישעיהו: אני בביטחון אומר את זה שאין.

חיים כץ: השאלה שהוא רצה לשאול אותך ואני לא נתתי לו: היה איזה מקרה בקריירה שלך, של המנהלת, שאמרת: וואלה, יש לך קילו עודף?

דוד ישעיהו: במידה ויש קילו עודף, אז כן.

זיוה מיכאל: בוודאי.

חיים כץ: כמה זה היה ב-BMI הקילו העודף?

דוד ישעיהו: לא חישבתי את זה בזמנו כי זה לא היה רלוונטי אבל היום, כשאני מסתכל על החישובים, זה פשוט לא ריאלי.

חיים כץ: ואדם מהישוב, אם היה רואה אותה, היה אומר שהיא רזה מדי, עם הקילו העודף?

חיים כץ: אני מתכוון לא מי שרואה דוגמניות כל יום.

זיוה מיכאל: אפשר להביא דוגמניות לוועדה הבאה והן יספרו את הצד שלהן.

חיים כץ: איך מחוקקים חוק בכנסת?

חיים כץ: החוק עובר 4 שלבים, בטח הצעת חוק פרטית.

חיים כץ: אחד מחברי הכנסת מניח הצעת חוק על שולחן הכנסת.

חיים כץ: הצעת החוק הזאת שוכבת עד שהיא מבשילה 45 יום.

חיים כץ: אח"כ היא הולכת לוועדת שרים, שבה יש נציגים מכל משרדי הממשלה כמעט.

חיים כץ: הם מחליטים אם הקואליציה תומכת.

חיים כץ: אם כן, היא הולכת לקריאה טרומית.

חיים כץ: היא הולכת לקריאה טרומית וקובעים לאיזו ועדה.

חיים כץ: אז היא הולכת לקריאה ראשונה, כמו שאנחנו רואים עכשיו, הכנה לקריאה ראשונה.

חיים כץ: היא עוברת קריאה ראשונה, היא עולה למליאה, מאשרים אותה במליאה והיא חוזרת לוועדה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

חיים כץ: בהכנה לקריאה שנייה ושלישית, אחרי שהיא עברה קריאה ראשונה, באים כל המשרדים הנוגעים בענין וכל מי שרוצה, ואז נכנסים ומקריאים ומדברים על הניסוחים ועל המלים ועל המשפטים ועל הכל, ויוצא חוק מסודר.

חיים כץ: אחרי קריאה ראשונה, להערכתי, לאור מה שאני רואה פה, החוק הזה יעבור היום הכנה בוועדה לקריאה ראשונה.

חיים כץ: אם היתה תמיכת ממשלה, הוא גם יעבור קריאה ראשונה.

חיים כץ: בין הקריאה השנייה לשלישית, אתן לך להביא לפה את מי שאת רוצה, ואתם תגידו את מה שאם רוצים ולא נסתום פיות לאף אחד.

חיים כץ: אם זה יצטרך לקחת חודש, זה ייקח חודש, ואם זה יצטרך לקחת חודשיים, זה ייקח חודשיים ואם זה יצטרך לקחת יומיים, זה ייקח יומיים.

חיים כץ: בשביל זה שאלתי אם יש פה מישהו שמתנגד.

חיים כץ: על פניו, לאור מה שאני רואה פה, זה יעבור היום בקריאה ראשונה.

חיים כץ: אם זה יעבור במליאה, זה יעבור במליאה.

חיים כץ: אני מבין שבניסוחים יש גם למשרד המשפטים הסתייגויות ממה שנאמר לי פה עכשיו.

חיים כץ: יחד עם זאת, זה יעבור ראשונה.

חיים כץ: שמעתי אתכם ואנחנו נקריא.

חיים כץ: יכול להיות שהמפגש הבא, שיהיה במושב הזה כך שהמטרה היא שעד אוגוסט החוק הזה, אם יתברר לנו שנחוץ שהוא יעבור, אני מקווה שהוועדה תסיים את עבודתה עליו, הלשכה המשפטית תיכנס לזה עם המשרדים המשפטיים.

חיים כץ: הם נכנסים לגופו של ענין ואז, אם הוא עובר קריאה שנייה ושלישית אז יש חוק במדינת ישראל.

חיים כץ: בכל אופן, אני שמעתי את רוח הדברים.

חיים כץ: יש מישהו שרוצה לחדד משהו בומבסטי לפני שנעבור להקראה?

שרית שפיגל שטיין: אני ממשרד המשפטים.

שרית שפיגל שטיין: התכלית של הצעת החוק בוודאי ראויה, והממשלה אכן תמכה בהצעת החוק.

שרית שפיגל שטיין: באמת סעיף 2, שמדבר על איסור הצגה או פרסומת של דוגמן מבחינת משקל, דיברנו עם היועץ המשפטי בישיבה שלפני הדיון.

שרית שפיגל שטיין: אנחנו חושבים, עם זאת, שמניעה מוחלטת להיכנס לעיסוק מסוים מטעמים של משקל - -

חיים כץ: את זה תעשי אחרי קריאה ראשונה, בין שנייה לשלישית.

חיים כץ: תשבי עם היועצים המשפטיים ותלכו על ניסוחים.

חיים כץ: את תעירי את ההערות שלך גם אז, בין שנייה ושלישית.

חיים כץ: כפי שאת יודעת, תמיד יש לך אפשרות להביא איזה חבר כנסת, אם אנחנו לא מקבלים את דעתך, שיסתייג.

שרית שפיגל שטיין: אני לא בטוחה שזה ברמה של מסמך, זה ענין מהותי יותר.

שרית שפיגל שטיין: הסעיפים שמדברים על איסור לכניסה לעיסוק מסוים מטעמים של משקל גוף הם מאוד בעייתיים.

שרית שפיגל שטיין: אנחנו לא מכירים סעיפים כאלה בחקיקה.

חיים כץ: מה אמרתם בוועדת שרים?

שרית שפיגל שטיין: אני לא נכחתי בוועדת שרים לחקיקה אבל - -

רחל אדטו: יש תמיכה חד-משמעית של שר המשפטים.

שרית שפיגל שטיין: גברתי, העלינו את הנימוקים האלה גם בוועדת שרים לחקיקה אבל מחובתי לומר את עמדתי המקצועית גם בפני הוועדה הזאת.

אילן גילאון: בתור מי שמאוד תומך בחופש העיסוק, זה לא ערך עליון, גברתי, חופש העיסוק.

שרית שפיגל שטיין: זה נכון והתכלית פה באמת ראויה.

שרית שפיגל שטיין: השאלה אם אפשר להשיג את הערך הזה באמצעים נכונים יותר שהחומרה שלהם היא פחותה.

שרית שפיגל שטיין: את זה ננסה להציע במהלך הדיונים.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: כן, אדוני.

יצחק וורגפט: אני יושב ראש העמותה לטיפול בהפרעות אכילה בישראל.

יצחק וורגפט: אני מייצג גם את הר"י.

חיים כץ: אתה עוזר להם במו"מ?

יצחק וורגפט: לא.

יצחק וורגפט: אני פסיכיאטר ילדים ונוער ורופא ילדים.

יצחק וורגפט: אני חושב שאת הדבר שלא נאמר כאן צריך להגיד: כשמדברים על BMI, זה לא הסטנדרטים שקבעו איפה שהוא בעולם כי ככה זה נראה להם.

יצחק וורגפט: נערה שיש לה משק גוף ומסת גוף מתחת ל-18.5 היא נערה חולה.

יצחק וורגפט: אם נעשה לה צפיפות עצם, נראה שהעצמות שלה יותר חלשות.

יצחק וורגפט: אם היא ממשיכה לרדת, אנחנו רואים שהשחלות שלה מתחילות להתנוון.

יצחק וורגפט: אז לא מדובר כאן על סטנדרט תיאורטי באוויר.

יצחק וורגפט: מדובר כאן על חולי.

יצחק וורגפט: הדברים של השפעה של המדיה, של הדוגמניות האלה על הנערות בארץ ובעולם הם דברים שנחקרו מכיוון שאנחנו יודעים שאותן נערות שבסופו של דבר מפתחות הפרעת אכילה נוטות לקבל את המסרים המוחצנים האלה בייתר שאת מאשר אחרות.

יצחק וורגפט: אלה דברים שנחקרו רפואית.

יצחק וורגפט: למה הדבר דומה?

יצחק וורגפט: אנחנו לוקחים אדם חולה.

יצחק וורגפט: בא נגיד שבתעשיית הסיגריות השתמשו לפרסום עם אנשים חולי סרטן.

יצחק וורגפט: חופש העיסוק, כבודו במקומו מונח, אבל אם מישהו יעסיק במפעל שמייצר תרסיסים או חול או אבק או משהו כזה איש אסמתי, הוא ייכנס לכלא מכיוון שרופא עבודה לא אישר את הכניסה שלו.

יצחק וורגפט: אם את מאשרת להכניס נערה שפוגעת באופן מהותי בהתפתחות של נערות אחרות, ואת מאשרת להכניס אותה לתעשייה שהתפקיד שלה זה להשפיע על כולם, את גורמת נזק רפואי לעשרות ומאות ואלפי נערות.

יצחק וורגפט: זה לא משהו שהוא סביר.

יצחק וורגפט: זה לא משהו שמצדיק את חופש העיסוק.

יצחק וורגפט: אני חושב שהחוק הזה מאוד חשוב בעיקר בגלל שהוא צריך להתחיל שינוי ציבורי לגבי מה זה בריא וראוי, ומה אפשר להציג ומה לא.

יצחק וורגפט: דוגמניות מלפני 50 שנה שקלו 25 BMI וזה היה בסדר גמור.

יצחק וורגפט: זה בסדר גמור אם הם ישקלו 18.5 או 19 או 20, הן גם יהיו בריאות.

אילן גילאון: הדגש אחד: אני רוצה לומר בתור מי שדווקא די תומך בנושא של חופש העיסוק, שזה איננו ערך עליון.

אילן גילאון: אני חושב שהביטוי "בריאות הציבור" זה לא דבר מגונה.

אילן גילאון: הוא בעיקר אחריות לבריאות הציבור.

אילן גילאון: לכן, אני רואה את החשיבות העיקרית בחוק הזה, אדוני היושב ראש, מתוך תפישה של אחריות, מתוך תפישה של קביעת נורמות וסטנדרטים.

אילן גילאון: אנחנו יודעים שלא פעם היופי נחשב בתקופות שונות אחר.

אילן גילאון: אני יודע שיש בית אופנה שנקרא "רנואר".

אילן גילאון: אם רנואר היה יודע שה-BMI היום הוא כזה, הוא היה סוגר את כל הסדנאות ציור שלו משום שפעם יופי נחשב לדבר אחר לגמרי.

אילן גילאון: לכן החשיבות בחוק הזה של חברת הכנסת אדטו, שאני מאוד רוצה לפרגן לו, הוא באחריות בקביעת הנורמה שמה שבריא בסופו של דבר גם יפה.

אילן גילאון: נכון, החוק הוא לא תכלית הכל והוא לא חזות הכל.

אילן גילאון: החינוך הוא בעיקר הענין אבל ההפנמה של מה שהאנגלים קוראים לו "its done or not done".

אילן גילאון: הגיע הזמן שאנחנו נקרין מה זה יפה ומה זה לא יפה.

אילן גילאון: בתקופות שונות היופי היה שונה.

אילן גילאון: לכן, אני רואה חשיבות מכרעת בסוג כזה של לחוק, שלוקח אחריות, שמתייחס לאחריות כי בעידן האטומי הזה אנחנו עוסקים רק בחופש העיסוק ולא בדבר אחר.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: אנחנו נעבור להקראה.

נועה בן שבת: מקריאה: "הצעת חוק הגבלת משקל בתעשיית הדוגמנות, התשע"א-2011.

נועה בן שבת: 1.

נועה בן שבת: הגדרות.

נועה בן שבת: בחוק זה – "אישור תקף" – אישור רפואי לגבי מדד מסת גוף, שניתן לפי בדיקה שהתקיימה במהלך ששת החודשים שקדמו למועד שבו מבקשים להסתמך על אותו אישור, ולעניין הצגה בפרסומת לפי סעיף 2 – במהלך שלושת החודשים שקדמו למועד צילום הפרסומת; "דוגמן" – אדם שנעשה שימוש בדמותו לצורך פרסום, קידום או ייצוג של מוצר, שירות או מותג; "מדד מסת גוף (BMI – body mass index) – התוצאה המתקבלת מחישוב היחס בין משקל הגוף לריבוע גובה האדם; לעניין זה, יימדד משקל הגוף בקילוגרמים והגובה ימדד במטרים; "מותג" – שם מסחרי, סימן מסחרי, סמל, כיתוב מיוחד, עיצוב גרפי, סיסמה או סימנים מיוחדים אחרים; "פרסומת" – פרסומת בעל-פה, בכתב, בדפוס או באמצעים אלקטרוניים או דיגיטאליים, המיועדת או הזמינה לציבור, לרבות פרסומת עקיפה; "תת משקל" – ערך מדד מסת גוף הנמוך מ-18.5; "השר" – שר התעשייה המסחר והתעסוקה.

נועה בן שבת: 2.

נועה בן שבת: איסור הצגה בפרסומת של דוגמן בתת משקל.

נועה בן שבת: (א) לא יציג אדם בפרסומת דוגמן המצוי בתת משקל, או דוגמן הנראה כמצוי בתת משקל; אישור תקף ישמש לקביעה אם הדוגמן מצוי בתת משקל לעניין סעיף קטן זה.

נועה בן שבת: (ב) לא יציג אדם בפרסומת או בכל פרסום המיועד לציבור דמותו של אדם שלגביה נעשה שימוש בעריכה גרפית, לרבות בתוכנת מחשב, לצורך הצרת היקפי גופו, אלא אם כן כלל בפרסומת או בפרסום הבהרה כי בהכנתם נעשה שימוש בעריכה כאמור להצרת היקפים.

נועה בן שבת: (ג) הוראות סעיף זה יחולו גם על מי שהפרסומת או הפרסום, לפי העניין, נעשו עבורו או מטעמו.

נועה בן שבת: (ד) הוראות סעיף זה לא יחולו בפרסומת או בפרסום שמטרתם אינה מסחרית ושלגביהם הוכיח המפרסם כי קיים עניין ציבורי מובהק בפרסומם, והוא נעשה במידה המתחייבת לפי הוראות כל דין.

נועה בן שבת: " זה אותו סעיף שלמשרד המשפטים היתה הסתייגות ממנו.

נועה בן שבת: "3.

נועה בן שבת: איסור ייצוג והעסקת דוגמן בתת משקל.

נועה בן שבת: לא ייצג אדם דוגמן לא יעסיק ולא יתקשר עימו בחוזה, לשם ביצוע עבודות דוגמנות, לרבות דוגמנות צילום ודוגמנות מסלול או לשם ייצוג מותג, אלא שם כן הציג הדוגמן אישור תקף כי אינו מצוי בתת משקל.

נועה בן שבת: 4.

נועה בן שבת: איסור תיווך בשירותי דוגמנות של דוגמן בתת משקל.

נועה בן שבת: לא ייתן אדם שירותי תיווך לדוגמנות של דוגמן, לרבות דוגמנות צילום ודוגמנות מסלול או לייצוג מותג, אלא אם כן הציג הדוגמן אישור תקף כי אינו מצוי בתת משקל.

נועה בן שבת: 5.

נועה בן שבת: אישור מדד מסת גוף.

נועה בן שבת: (א) מי שהוצג לו אישור מדד מסת גוף לפי הוראות חוק זה חיי לשמור העתק מהאישור שהוצג לו במשך 7 שנים לפחות.

נועה בן שבת: (ב) הציג דוגמן אישור מדד מסת גוף, לפי הוראות חוק זה, יראו אותו כאילו הסכים לגלותו בכל עניין הקשור לביצועו של חוק זה.

נועה בן שבת: 6.

נועה בן שבת: תיקון חוק תובענות ייצוגיות.

נועה בן שבת: בחוק תובענות ייצוגיות, התשס"ו-2006, בתוספת השנייה, בסופה יבוא: "13.

נועה בן שבת: תביעה בעילה לפי חוק הגבלת משקל בתעשיית הדוגמנות, התשע"א-2011".

נועה בן שבת: 7.

נועה בן שבת: ביצוע ותקנות.

נועה בן שבת: השר הממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות בכל עניין הנוגע לביצועו, לרבות תקנות בדבר – (1) האישור התקף ונוסחו; (2) הוראות לעניין הצגת ההבהרה האמורה בסעיף 2(ב) ונוסחה; (3) הוראות לעניין אופן ביצוע בדיקת מדד מסת הגוף.

נועה בן שבת: " אדוני, בהמשך להערה שהעיר פה משרד המשפטים, רציתי להציע אם אפשר כרגע או יותר מאוחר לשקול להמיר את איסור הייצוג ואיסור התיווך, שהן מאוד בוטות, בהרחבת איסור הפרסום באופן שלא יהיה טעם להציג את הדוגמניות.

חיים כץ: נעשה את זה אחרי קריאה ראשונה.

נועה בן שבת: אדוני, יש פה עוד שאלות שאולי צריך לשקול אותן.

חיים כץ: בסדר, בואי נראה שניתן לזה רציפות, עשינו משהו.

חיים כץ: אנחנו נעבור להצבעה: מי בעד, ירים את ידו.

חיים כץ: לא, רק ח"כים מצביעים.

חיים כץ: בשביל להצביע צריך ללכת לפריימריס ואחר כך להיות בחלוקה כחברים בוועדה.

חיים כץ: בעד – 3 נגד – אין נמנעים – אין אז כל הח"כים שנמצאים פה, באולם, 3 במספר, הצביעו בעד הצעת החוק הזאת, והוועדה מאשרת את הצעת החוק כהכנתה לקריאה ראשונה במליאה.

חיים כץ: כפי שאמרתי, אחרי קריאה ראשונה נבוא לפה לקריאה שנייה ושלישית וניכנס למה שאמרו נציגי משרד המשפטים.

חיים כץ: אני אאפשר לסוכנויות המתנגדות להביא מומחים שייצגו ויגידו את ההיפך.

חיים כץ: אני מקווה שנעשה טוב לנערות ולנשים שהולכות לעסוק בנושא הדוגמנות במדינת ישראל.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.