הוועדה המשותפת לוועדת הפנים ולוועדת העבודה לענייני סביבה ובריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 48, 2011-05-16 09:30

דב חנין: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה המשותפת לענייני סביבה ובריאות של הכנסת.

דב חנין: נושא הדיון הוא דיווח חברתי סביבתי (הטלת חובה על חברות לכלול בפרסומיהן דיווח חברתי וסביבתי).

דב חנין: לפני שאני פותח את הדיון אני רוצה לברך את כולנו, וקודם כול את עמיתי חברי הכנסת – חברתי חברת הכנסת ד"ר רחל אדטו וחברי חבר הכנסת ניצן הורוביץ – שיהיה לנו מושב יעיל, מוצלח, נעשה הרבה דברים טובים, והנה אנחנו מתחילים כבר בעשייה טובה ומעשית.

דב חנין: בוקר טוב גם למנהלת הוועדה הטובה שלנו ותודה על כל העבודה שהיא עושה למען הוועדה, ותהיה לנו הרבה עבודה במושב הזה.

דב חנין: אנחנו קצרים בזמן ולכן לא אפתח בדברי הקדמה ארוכים אלא מייד אעביר את רשות הדיבור לד"ר אורן פרז מאוניברסיטת בר-אילן כדי שיציג לנו בקצרה את הנושא מהזווית שלו.

דב חנין: בבקשה, ד"ר פרז.

דב חנין: פרופ' אורן פרז: מילה לגביי.

דב חנין: אני פרופסור בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן.

דב חנין: היו"ר דב חנין: פרופסור פרז מתקדם מהר, אנחנו לא מצליחים לעקוב אחרי הקצב, אז קודם כול ברכותינו.

דב חנין: פרופ' אורן פרז: תודה.

דב חנין: יש לי גם רקע מעשי בתחום של אחריות חברתית- סביבתית.

דב חנין: אני חבר בוועדה הציבורית של "מדד מעלה" וגם חבר במינהלת של "התו הירוק".

דב חנין: כמה דברי רקע על החוק ואחר כך ליעד ישלים ביחס ל-GRI.

דב חנין: מטרת החוק היא לעודד חברות ממשלתיות לפרסם דו"ח סביבתי-חברתי במקביל לדוחות הפיננסיים שלהן, זאת בהתאם לכללי ה-GRI, כללי ה-Global Reporting Initiative, שזה התקן הגלובלי המוביל בתחום הדיווח הסביבתי.

דב חנין: מה שמניע את הצעת החוק זו ההנחה שכאשר חברה מתחילה לדווח בצורה סביבתית-חברתית , זה גם זרז לקידום הפעילות הסביבתית בתוך החברה וזה גם כלי לביקורת ציבורית-חברתית על הפעילות שלה.

דב חנין: מדוע נקטנו באסטרטגיה שבה נקטנו בחוק הזה?

דב חנין: קודם כול, מדוע להתחיל דווקא בחברות ממשלתיות?

דב חנין: חברות ממשלתיות – ראשית, חלק מהחברות האלה הן חברות מאוד-מאוד גדולות שיש להן השפעה סביבתית וחברתית גדולה על המשק הישראלי ולכן יש הצדקה להתחיל בהן, חברות כמו תעש, התעשייה האווירית וחברות נוספות שהן חברות ממשלתיות, הן חברות חשובות.

דב חנין: דבר נוסף, על-פי הכללים של המשפט המנהלי הישראלי, חברות ממשלתיות הן חברות שחלות עליהן חובות מיוחדות.

דב חנין: זה לא סתם חברות פרטיות, אלה חברות שחלות עליהן חובות רבות – הן נחשבות כגופים סמי-ציבוריים, וממילא גם על-פי חוק החברות הממשלתיות חלות עליהן חובות רבות יותר של חובת דיווח, חובת ייצוג הולם, חובת מכרזים, כלומר כבר עכשיו יש עליהן חובות מיוחדות, ולכן נכון להתחיל דווקא מהן.

דב חנין: מדוע בחרנו דווקא ב-GRI?

דב חנין: ה-GRI הוא היום הסטנדרט הגלובלי המוביל בתחום של דיווח סביבתי-חברתי, ומה שהנחה אותנו זה שאנחנו בישראל לא צריכים להמציא את הגלגל, אם יש תקן סביבתי שהוא התקן המוביל בעולם, נכון שאנחנו נאמץ אותו אלינו.

דב חנין: אני חייב לומר שזה גם דבר שמקובל במשפט הישראלי.

דב חנין: נמצאים כאן אנשים ממכון התקנים, הם יודעים שבחוק התקנים יש המלצה ככל הניתן לאמץ למשפט הישראלי תקינה בין-לאומית ולא לכתוב תקנים ישראליים כאשר יש תקן גלובלי אחר.

דב חנין: זה למשל גם מה שהנחה את מכון התקנים היום בהשקה של המנהלה החדשה של "התו הירוק", שם בדיוק האסטרטגיה היתה לאמץ תקנים בין-לאומיים לעניין תו ירוק ולא להמציא כאן את הגלגל.

דב חנין: לכן, זה מה שהנחה אותנו, שאנחנו לא צריכים להתחיל לנסח כאן איזשהו כלל שיהיה ייחודי בישראל, במיוחד כשאנחנו היום מתמודדים בשוק הגלובלי.

דב חנין: דבר נוסף שאנחנו מצביעים עליו הוא עניין של משפט משווה.

דב חנין: בדקנו מה קורה בעולם וראינו שבהחלט יש היום מגמה של אימוץ כללי ה-GRI.

דב חנין: ממשלת שבדיה הוציאה הנחיות פנימיות לחברות ממשלתיות שם שמאמצות את ה-GRI; בדנמרק יש חוק שמטיל חובת דיווח מוגברת על החברות הגדולות ביותר במשק, וחובות דיווח מוגברות כאלה אפשר לראות גם בנורבגיה.

דב חנין: גם מדינות נוספות שאולי לא אימצו את ה-GRI, מטילות היום יותר ויותר חובות דיווח מוגברות, כך שאנחנו פה הולכים צעד אחד יחד עם מגמות שיש במדינות אחרות.

דב חנין: הערה אחרונה שאיתה אסיים.

דב חנין: כשאנחנו מסתכלים מה קורה היום בחברות הממשלתיות אנחנו רואים שבחלקן יש כבר תהליכים שבעצם מכינים את התשתית להטלה של חובת דיווח מוגברת.

דב חנין: שמונה חברות ממשלתיות מהגדולות והחשובות שבהן – כמו מקורות, חברת חשמל, רפא"ל – מציגות איזשהו דיווח סביבתי ראשוני באתרים שלהן.

דב חנין: יש שמונה חברות ממשלתיות שיש להן תו תקן ISO 14001, כלומר שיש שם את התשתית לדיווח.

דב חנין: לכן, יש כבר את התשתית הקיימת בחברות הממשלתיות לדווח, והצעת החוק שלנו גם מאפשרת איזשהו דירוג בעוצמת הדיווח שנדרוש מהחברות.

דב חנין: אלה מבחינתי דברי ההקדמה שרציתי לומר, ואחר כך אם יהיו שאלות, אשמח לענות.

דב חנין: תודה.

דב חנין: ד"ר נצן איל, נציג מכון התקנים הישראלי, בבקשה.

דב חנין: נצן איל: שלום.

דב חנין: תודה רבה שהסכמתם שאבוא ואציג את עמדתנו.

דב חנין: באופן כללי אנחנו מקבלים את הרעיון שיבוא המחוקק ויטיל על חברות ממשלתיות חובת דיווח חברתי-סביבתי.

דב חנין: אני מסכים עם כל הניתוח של פרופ' פרז לגבי החשיבות לנושא המובילוּת של חברות כאלה.

דב חנין: רק לתקן נקודה אחת, והיא נקודת הפתיחה למה שאנחנו רוצים.

דב חנין: ה-GRI איננו תקן.

דב חנין: תקן זה מה שקבע מכון התקנים או המקבילים לו בכל המדינות המערביות.

דב חנין: ה-GRI הוא מסמך שכתבה חברה פרטית.

דב חנין: ליעד אורתר: מה פתאום.

דב חנין: GRI זה לא חברה פרטית, מה לעשות.

דב חנין: נצן איל: חברה.

דב חנין: ליעד אורתר: לא.

דב חנין: זה NGO גלובלי, לא חברה פרטית.

דב חנין: פרופ' אורן פרז: נציג של UNEP.

דב חנין: נצן איל: הוא לא נציג של UNEP, הוא עובד עם UNEP, אבל בואו לא ניכנס לוויכוח.

דב חנין: היו"ר דב חנין: ד"ר איל אומר את הדברים מנקודת ראותו.

דב חנין: אם יש מחלוקת, אתם תוכלו להביע את עמדתכם.

דב חנין: חברים, בואו נאפשר לדיון להיות מסודר.

דב חנין: נצן איל: תודה.

דב חנין: הנושא של הדיווח החברתי הוא קצה הקרחון.

דב חנין: דיווח זה השלב הסופי של תהליך שצריך לעבור ארגון – תהליך של שינוי תרבותי, תהליך של בניית תרבות פנים-ארגונית – ולדעת המכון, דיווח בלבד עשוי ליצור פלסתר, ואין מאחוריו לעתים שום דבר, להוציא את המסמך.

דב חנין: מי שהתעמק וקרא חלק מהדיווחים בארץ ובעולם ראה שהדיווח הוא דיווח, והחברה עצמה היא חברה שהיא, נקרא לזה, פחות ידידותית לסביבה וידידותית לחברה.

דב חנין: לפיכך, אנחנו חושבים שצריך לבוא ולומר שמאחורי או לפני אקט הדיווח, ייבנה בארגון מערך שלם של אחריות חברתית-סביבתית.

דב חנין: הדיווח הוא אולי גולת הכותרת הסופית של התהליך הזה.

דב חנין: ככלל, נכון שה-GRI הוא המפורסם ביותר אבל אם מסתכלים על התקן או על המסמך שכתב ISO, ארגון התקינה העולמי, שהוא מסמך מייעץ בתחום של אחריות חברתית, יש שם עוד עשרה מסמכי דיווח שונים, כך שעם כל הכבוד ל-GRI, אין ביטחון שזה הדבר המתאים ביותר לנו או הדבר המתאים ביותר לארגונים אחרים.

דב חנין: מכון התקנים מציע את שירותיו לוועדה.

דב חנין: כמו שנאמר שקוראים לזה תקן, מכון התקנים מציע את שירותיו לוועדה לעשות איזשהו סיעור מוחות, לכנס את כל מחזיקי העניין ולהביא לוועדה בזמן קצוב שהוועדה תקצוב, הצעה שמתאימה לאווירה בישראל, לחברות בישראל ולכל הנושאים שהם נושאים ישראליים לכשעצמם, שלעתים לא מופיעים בתקנים או במסמכים הבין-לאומיים.

דב חנין: היו"ר דב חנין: תודה רבה על הפתיחות האלה, אנחנו מגיעים לשלב הדיון.

דב חנין: אני רוצה לפתוח את הדיון בכמה מלים כלליות ואני מקווה שהן יעזרו קצת לכוונן אותנו בהמשך העבודה.

דב חנין: אני רוצה לומר לכם שהדיון הזה מבחינתי, מבחינתנו כוועדה, הוא חלק מחשיבה על מקומה של ישראל בעולם של המאה ה-21.

דב חנין: העולם של המאה ה-21 הולך להיות עולם מאוד שונה בפרמטרים סביבתיים וחברתיים מהעולם של המאה ה-20, בוודאי מהעולם שקדם לו.

דב חנין: זה עולם מאוד-מאוד צפוף, לא רק קטן לסחורות אלא גם צפוף לצרות, עולם שבו סטנדרטים סביבתיים עולים במהירות מאוד-מאוד גבוהה, לא בגלל "ירוקים מחבקי-עצים" אלא בגלל דרישות אובייקטיביות וצרכים שאי-אפשר להימנע מהם.

דב חנין: בעולם הזה אנחנו חייבים סטנדרטים חדשים, והסטנדרטים האלה צריכים לחול בין היתר גם על המערכות הכלכליות, או אולי אפילו לא בין היתר – קודם כול על המערכת הכלכלית שלנו, על הגורמים הכלכליים, השחקנים הכלכליים – שבעצם מעצבים לא רק את הכלכלה שלנו אלא גם את החברה ואת הסביבה שלנו.

דב חנין: הפרובלמטיקה הזו של דיווח חברתי-סביבתי, ובכלל הניסיון להשפיע על ההתנהלות החברתית-סביבתית של גורמים כלכליים, היא מבחינתי חלק ממה שאני קורא קומת התשתית של ההסדרים הסביבתיים.

דב חנין: אם לדבר על הקדנציה הקודמת - אנחנו דיברנו על המהפכה הסביבתית של תשתית, חוקי התשתית שלה הם חוק המזהם משלם, חוק אוויר נקי, חוק האכיפה הסביבתית הראשון.

דב חנין: מבחינתי, ההתמודדות עם צורת ההתנהלות החברתית-סביבתית של גורמים כלכליים היא חלק מהתשתית הזאת.

דב חנין: זה לא מה שאנחנו קוראים הקומה הראשונה או הקומה השנייה של החקיקה הסביבתית אלא זו קומת התשתית, ואנחנו רואים בסוגיה הזאת סוגיה מאוד-מאוד חשובה שחייבת להיות מוסדרת בחקיקה ראשית.

דב חנין: אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו בשני דברי המבוא ולומר לכם איך אני רואה את הסוגיה הזאת.

דב חנין: אני לגמרי מסכים עם ד"ר איל שאנחנו מאוד צריכים להיזהר מכל מיני תופעות של Greenwash.

דב חנין: יצא עכשיו ספר מומלץ של גולמן על אינטליגנציה אקולוגית והוא מראה בצורה מאוד משכנעת עד כמה רוב המוצרים שאנחנו מתייחסים אליהם כמוצרים "ירוקים" הם בעצם מוצרים מאוד מזיקים לסביבה.

דב חנין: מאוד קל לבחור איזושהי תכונה אחת של המוצר, להגיד: זה מוצר ממוחזר, אבל ממה הוא ממוחזר, איך נעשה המיחזור, אלה דברים שאין לנו מושג.

דב חנין: אנחנו כולנו רוצים להציל את הסביבה ככל הניתן, אז אנחנו קונים את המוצר הממוחזר הזה.

דב חנין: כדי באמת לעשות את השינוי אנחנו צריכים משהו שהוא יותר עמוק, הוא הרבה יותר כולל, הוא הרבה יותר מקיף מאשר איזושהי בחירה באיזושהי תכונה אחת של מוצר ושיווקו כמוצר "ירוק".

דב חנין: לכן, דברי האזהרה שלך, ד"ר איל, מפני מהלך שעלול להתגלגל לסוג של Greenwash – אתה לא אמרת Greenwash, זה אני כבר אומר – הם בהחלט דברים מקובלים, נכונים וצריכים בהחלט להנחות אותנו.

דב חנין: יחד עם זאת, עומדת השאלה מהיכן להתחיל.

דב חנין: הרי אנחנו צריכים להתחיל מאיזושהי נקודה, ואני חושב שנקודת הדיווח וחובת הדיווח היא נקודה מצוינת להתחיל תהליך, כשברור שאם זה ייעצר בחובת הדיווח לא עשינו כלום, אבל אני רואה את הפרובלמטיקה של הדיווח, את החובה של החברה הממשלתית לדווח, כאיזשהו סוג של Tipping Point, של נקודה שממנה ניתן להתחיל לשנות את המערכת.

דב חנין: חובת הדיווח הזאת תפעל בכמה מישורים.

דב חנין: היא תפעל לתוך החברה הממשלתית כי קודם כול חייבים לדווח; חייבים לדווח, אז צריכים גם להתנהל אחרת, ומישהו צריך לתת דין וחשבון אז הוא כבר יודע שכל ההתנהלות שלו צריכה להיות אחרת, וזה יחזור אחורה לצורת ההתנהלות הפנימית של הארגון.

דב חנין: זה מישור אחד.

דב חנין: מישור שני שבו יהיה לכך אפקט הוא המישור הרוחבי – המישור הרוחבי שבו חובת הדיווח שתתחיל בחברה הממשלתית תתגלגל גם לגורמים אחרים, שחקנים כלכליים אחרים, ובעצם הסטנדרט הזה או הנורמה הזאת של חובת דיווח תהפוך להיות לנורמה כללית ומקובלת על-ידי הגורמים הכלכליים כולם.

דב חנין: ברוח הזאת אנחנו מקדמים בכנסת הצעת חוק שמנסה ללכת על הדבר הזה – על חובת הדיווח של החברות הממשלתיות לא כתכלית בפני עצמה אלא כאיזושהי נקודת התחלה שהמטרה שלה היא לשנות את צורת ההתנהגות של הגורמים הכלכליים הגדולים במשק בנושאים סביבתיים-חברתיים.

דב חנין: ההצעה הזאת לא תהיה כנראה בפני ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, אולי היא תהיה בפני ועדת החוקה, אם כי אני חושב שהיא צריכה להיות בפני ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, היא נמצאת בתהליך הכנה, ואכן שאלות כמו הפניה של חוק ישראלי ל-GRI, שזה אפילו לא נורמה בין-לאומית אלא מין מתודולוגיה בין-לאומית, יש עם זה בעייתיות ואנחנו נצטרך להתמודד עם הבעייתיות הזאת.

דב חנין: אני לא רואה את הפתרון הזה של ה-GRI כמשהו קדוש.

דב חנין: אני בהחלט מקבל, ואני חושב שכולנו צריכים לקבל את הכפפה שאתה זרקת – לעשות פה תהליך חשיבה של איך אנחנו בונים את זה נכון כדי שבאמת נגיע למטרה ולא נתווכח על האמצעים בדרך אליה.

דב חנין: אני שב ומודה על הפתיחות שלכם, ורוצה לתת את רשות הדיבור לחברת הכנסת ד"ר רחל אדטו, בבקשה.

רחל אדטו: בוקר טוב, תודה.

רחל אדטו: אני לא ארבה במלים, רק אגיד שעיינתי ועברתי וחיפשתי, וחיפשתי בנושא חברה איפה המילה "בריאות" מופיעה.

רחל אדטו: אני חושבת שהיום זה מסוג הדברים שאי-אפשר להתעלם מהם.

רחל אדטו: כשאנחנו מתייחסים לנושא חברתי או כל תסקיר וכל שקיפות שבאים להורות על פעילות בתחום חברתי, חייבים לכלול את המילה בריאות בפנים.

רחל אדטו: אנחנו נוכחנו כאן בוועדה, דב, מספר פעמים בדיונים שהיו מאוד מהותיים, מאוד משמעותיים, בפרויקטים מאוד גדולים, בלי שום התייחסות כהוא זה לכל נושא הבריאות, השפעה על בריאות הסביבה.

רחל אדטו: המקום היחיד שבו מצאתי כאן את המילה בריאות היה בריאות העובד, ואני חושבת שזאת לא הכוונה.

רחל אדטו: אני חושבת שבריאות העובד היא כמובן חשובה, אבל לא יכולה להיות פעילות של חברה – לא משנה כרגע, חברה ממשלתית, חברה פרטית – כל השפעה של כל פרויקט היום חייבת להיות התייחסות לנושא הבריאות, השפעה על בריאות הסביבה, על בריאות האוכלוסייה, בריאות בכלל.

רחל אדטו: לכן, בקשתי, ברגע שיהיה דיון על החוק עצמו, אני חושבת שהשם צריך לכלול בתוכו השפעה סביבתית-חברתית-בריאותית.

רחל אדטו: שזה יופיע לא כבדרך אגב אלא שיהיה ברור שהדרישה במילה "חברתית" כוללת השפעה על נושא הבריאות בכלל.

רחל אדטו: היו"ר דב חנין:     תודה רבה.

רחל אדטו: אנחנו נעבור לסירוגין – אורח וחבר כנסת.

רחל אדטו: מר ליעד אורתר, בבקשה.

רחל אדטו: ליעד אורתר:     בוקר טוב.

רחל אדטו: שמי ליעד אורתר, אני יועץ ומיישם בתחום של כתיבת דוחות אחריות תאגידית, ולמעשה מי שהביא לארץ את הנחיות ה-GRI בסוף 2006, כשלקחתי על עצמי לתרגם אותן לעברית.

רחל אדטו: בהתייחסות לדברי חברת הכנסת אדטו, יש בהחלט התייחסות לכל הנושא הבריאותי במסמך ההנחיות, אני אגע בזה.

רחל אדטו: רחל אדטו:     לא הגיע אלי.

רחל אדטו: ליעד אורתר:     אני בשמחה אשלח לך את החומר.

רחל אדטו: רק לשם הבהרה – אני לא נציג של ה-GRI, אני לא זכיין של ה-GRI, אני לא מקבל תמלוגים מה-GRI.

רחל אדטו: ה-GRI זה עמותה גלובלית, ארגון שעובד ללא מטרות רווח, שיושב באמסטרדם, לפני כן ישב בארצות-הברית, ובעצם מה שהוא רצה לעשות – הוא רצה ליישם הלכה למעשה את תפיסת ה- Triple Bottom Line, התפיסה המקובלת היום בנושא של אחריות תאגידית, על כך שמודדים עסק, על כך שלעסק יש יעדים ושורות רווח שהם לא רק רווח כלכלי אלא גם רווח והשפעות חברתיות וסביבתיות.

רחל אדטו: הארגון הזה נולד בסוף שנות התשעים בארצות-הברית ומאז גדל והתפתח – נכון שלא מדובר על תקן, אבל הפך היום למסמך ההנחיות הדומיננטי והמשמעותי ביותר בעולם לגבי איך ארגון מודד ומדווח על הנושאים החברתיים והסביבתיים, מתוך הנחת מוצא שמה שאינו נמדד לא מנוהל ומה שלא מתוקשר, אף אחד לא יודע עליו.

רחל אדטו: כאמור, ה-GRI הוא ארגון של Stakeholder Organization, זה ארגון עם עשרות ואלפים של מחזיקי עניין שהם חברים בארגון הזה מכל רחבי העולם.

רחל אדטו: אני Organizational Stakeholder ב-GRI, יש כאן ארגונים נוספים שהם חברים בארגון הזה, מדובר על תהליך בלתי פוסק של דיאלוג, של שיח, של קבלת משוב.

רחל אדטו: ה-GRI עצמו גם נמצא כל הזמן בתהליך של התחדשות.

רחל אדטו: אנחנו עכשיו ב-3.1 GRI, מדברים כבר על הדור הרביעי, כך שאין פה משהו סטטי, וברגע שמייצרים איזשהו לינקג' בין מערך תחיקה או חקיקה ישראלי לבין הגוף הזה, באופן טבעי אתה נכנס למערך של ההתבגרות וההתרחבות של הנושא הזה.

רחל אדטו: ה-GRI עובד בסנכרון עם כל הגופים הגדולים בעולם ועכשיו ה-OECD נמצא לשולחננו, ה-OECD בתהליך עבודה מסיבי עם ה-GRI, וה-GRI הולך להיות משולב כחלק מ-Multinational Corporations, כחלק מהנחיות התנהלות של תאגידים רב-עולמיים שמנוהלים באמצעות התחום הזה של ה-GRI.

רחל אדטו: ה-ISO – ד"ר נצן איל ציין, וזה נכון – ה-GRI הוא תוצר דיווחי.

רחל אדטו: הוא תוצר של מערכי ניהול.

רחל אדטו: חברות שונות ותאגידים שונים מיישמים גישות ניהול שונות.

רחל אדטו: יש כאלה שמיישמים ISO 14000 ויש תאגידים גדולים שלא מיישמים ISO 14000, אבל עדיין בסופו של דבר יודעים לדווח לנו, לציבור, כמה הם פלטו סוקסים, נוקסים, CO2, כמה פסולת, כמה מיחזור, כמה מים, כמה עובדים נפצעו, ועוד הרבה מאוד קריטריונים.

רחל אדטו: ההתנהלות שלהם היא התנהלות מסונכרנת עם הגופים הגדולים בעולם, והארגון הזה מתעצם בנקודת הארכימדיות שלו בצורה מאוד-מאוד משמעותית.

רחל אדטו: אנחנו מדברים סביבה, וחלק מאתנו מגיע מעולם התוכן הסביבתי אבל ה-GRI הוא עולם תוכן גדול מאוד ומקיף מאוד ולא רק בנושאים סביבתיים.

רחל אדטו: יש פה כמה מעולמות התוכן.

רחל אדטו: כל מה שקשור למוצרים, להתייחסות לקבלנים, לזכויות אדם, לפעילות לובי.

רחל אדטו: ב-GRI מתבקשות חברות לדווח איזה פעילות לובי הן ביצעו ואיך זה מתחבר למטרות שלהן.

רחל אדטו: כל הנושאים הקהילתיים - התנדבות, תרומה לקהילה כחלק מרווח ולא כחלק מרווח, לאיפה זה הולך, איך מודדים שתרומה לקהילה הצליחה, מהם המדדים שארגון שם לעצמו בהקשר של תרומה לקהילה.

רחל אדטו: כל מה שקשור להעסקת עובדים, פרופיל עובדים, גיוון כוח-אדם, גברים ונשים, פערי שכר, בטיחות.

רחל אדטו: דיברו פה על נושא בריאות, פציעות, איך זה מתייחס לסטנדרט של הפציעות שקיים במדינה, הכשרת עובדים לנושאים האלה של אחריות תאגידית, כל הנושאים הסביבתיים עם מדדי ביצוע סביבתיים ספציפיים, כשכאמור, מעל זה יש את כל הנושאים של הממשל התאגידי, נושאים של מדיניות.

רחל אדטו: GRI זה עולם ומלואו, יש את ההנחיות עצמן – הבאתי פה דוגמה אחת אבל כל אחד יכול להוריד את הקובץ הזה כ-pdf מאתר ה-GRI  או דרכי, אתם יכולים לעיין בו.

רחל אדטו: זה לא רק סביבה, זה עולם תוכן שלם שבעצם הוא תוצר של יישום גישת האחריות התאגידית.

רחל אדטו: בגדול – אנחנו לא ניכנס לזה, אפשר לדבר על כך סמסטר שלם ואולי אפילו יותר מזה – יש לנו את דרישות הדיווח הבסיסיות בחוברת הזאת.

רחל אדטו: זה הקודקס הבסיסי, ה-Core Element של הדיווח שבתוכו גם יש היקפים שאפשר לקבוע אותם.

רחל אדטו: ישנן תוספות דיווח מגזריות, מאמץ גדול של ה-GRI לייצר הנחיות דיווח שהן ספציפיות למגזרים – אם אתה מגזר פיננסים או מגזר של עיבוד מזון יש לך סעיפי דיווח שהם ספציפיים למגזר הזה.

רחל אדטו: על זה מתווסף נושא אבטחת איכות של הדו"ח.

רחל אדטו: דיברו על השאלה איך אני יודע שמה שמפורסם בדו"ח הוא אמיתי.

רחל אדטו: יש את האפשרות לקבל פלוס על רמה של דיווח – וזה אם אתה מכניס צד שלישי שמוודא שמה שכתבת הוא נכון – והתוספת של דיווח מדינתי, דיברו על כך קודם.

רחל אדטו: לפני שנתיים היה תהליך גדול שהתנהל פה עם עשרות מחזיקי עניין שקבעו מספר נושאים מרכזיים שרצינו להוסיף אותם לתוך ההנחיות האלה כי צריך לקחת בחשבון שהנחיות הדיווח האלה של ה-GRI – כמו שחברה בישראל מתמודדת אתן, כך באותה מידה חברה בברזיל וחברה במקסיקו וחברה באטלנטה וחברה בשנחאי – על אותן ההנחיות האלה.

רחל אדטו: עדיין, יש דברים שהם רלוונטיים ברמת המדינה ואנחנו גיבשנו טיוטה שנקראת Country Annex, תוספת למדינה.

רחל אדטו: בגדול, מבחינת אימוץ של הנושא הזה, עם כל הרצון הטוב, בסופו של דבר רוב התאגידים גם בעולם וגם בישראל לא מאמצים בצורה וולונטרית את נושא דוחות האחריות התאגידית.

רחל אדטו: זה לא קורה, אתם יכולים לראות את מספר הדוחות שיצאו בישראל בין השנים 2007 ל-2010, זה מעט מאוד דוחות.

רחל אדטו: גם בעולם זה באזור ה-1,600 פחות או יותר, מעט מאוד דוחות, ולכן המהלך שקורה היום בעולם הוא מהלך של הטמעת הנחיות ה-GRI לתוך מערכים רגולטורים.

רחל אדטו: זה קורה בצורה מסיבית באמצעות גופים פיננסיים וזה קורה בעשרות הצעות חקיקה שקיימות בכל רחבי העולם.

רחל אדטו: אתם יכולים לראות את החברות שפרסמו בארץ, ותכף אתן דוגמה אחת.

רחל אדטו: אם מישהו רוצה מידע נוסף, מוזמן לבוא מחר לכנס שלנו.

רחל אדטו: אנחנו עורכים כל שנה כנס בנושא הזה- נעדכן, נדבר על זה ונציג.

רחל אדטו: בסיום, אני רוצה להציג דו"ח אחד של ארגון, אני חושב שהוא הכי רלוונטי לפעילות שלנו, דו"ח אחריות תאגידית של מכבי שירותי בריאות – זו לא חברה פרטית וזו גם לא חברה ממשלתית, אבל עדיין מדובר על ארגון שלקח על עצמו ליישם את הגישה הזאת של האחריות התאגידית, ואחד התוצרים לדוגמה זה כל המהלך של איסוף התרופות מהציבור, כשהיום זה ברור מאליו שלא זורקים תרופות לפח, אבל זה לא היה המצב לפני שנתיים, עד שמכבי החליטה ללכת על המהלך הזה.

רחל אדטו: ככה יכול להיראות תוצר וככה צריך להיראות תוצר של חברה ממשלתית, של גוף ציבורי שבסך הכול אנחנו הבעלים שלו, שמיישם את גישת האחריות התאגידית, מצמצם את ההשפעות השליליות שלו, מעצים את ההשפעות החיוביות שלו, ובסופו של דבר יודע לתת לעיון של כולנו את התוצר הזה שנקרא דו"ח אחריות תאגידית, כי בלי העין הציבורית שבוחנת באמת אין ערך לדברים האלה, חוץ מאשר תהליכי המדידה ותהליכי הניהול עצמם.

רחל אדטו: תודה רבה.

רחל אדטו: היו"ר דב חנין:     תודה לך.

רחל אדטו: חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

רחל אדטו: ניצן הורוביץ:     תודה רבה.

רחל אדטו: קודם כול, אני שמח שאנחנו פותחים את מושב הקיץ של הכנסת בדיון הזה כי בניגוד למה שכל מיני אנשים חושבים, לא מדובר פה באיזשהו נושא-צד כזה, במה שנקרא מותרות, אחרי שפתרנו את כל הבעיות אז יש את הדבר הקטן הזה שנקרא דו"ח סביבתי, וכולי.

רחל אדטו: בכלל, כל הגישה – שהיא בעצם עדיין הגישה השלטת בארץ, למי שבכלל עושה את הדוחות, וזה מתי-מעט – היא גישה של משהו שכאילו עושים איזו טובה, שהם לא חייבים לעשות את זה וזו איזושהי ג'סטה שכל מיני חברות, בעיקר בשביל יחסי ציבור ומטרות כאלה של תדמית, עושות דו"ח כזה, כותבות בו כל מיני דברים – חלק מהדברים נכונים, חלק מהדברים נכונים פחות, פעם סטנדרט כזה, פעם סטנדרט אחר.

רחל אדטו: הדוחות מעוצבים יפה, זה חלק מהגישה.

רחל אדטו: שוב, אני לא בא בטענות לאלה שפרסמו כי הרוב המוחלט של החברות הישראליות – אינני יודע כמה; 99%, אינני יודע כמה לא מפרסמים דוחות, הרוב המוחלט לא עושים אפילו את זה – אבל גם הדוחות עצמם רחוקים מלהרשים אותי משום שחלק מהדברים שם לא עומדים בקריטריונים, גם לא מפוקחים.

רחל אדטו: לכן, אנחנו צריכים – וזה המהלך שמתרקם כאן בכנסת – להתנתק מהגישה הוולונטרית הזאת שכאילו מדובר באיזו טובה, סוג של תרומה שחברות נותנות, כמו שיש מישהו שנותן קצת צדקה ומישהו שנותן סיוע לאיזשהו ארגון חברתי או סביבתי.

רחל אדטו: זאת לא הגישה.

רחל אדטו: אחריות סביבתית, אחריות חברתית זה לא טובה שאיזשהו מפעל או חברה עושה מתוך רצונו הטוב.

רחל אדטו: זה עניין שיורד לשורשי הפעילות של גוף עסקי במדינה דמוקרטית.

רחל אדטו: ואחריות, כשמה כן היא.

רחל אדטו: היא חובה של גורם.

רחל אדטו: כמו שעל כל אזרח יש אחריות לנהוג בצורה מסוימת, על אחת כמה וכמה על חברות.

רחל אדטו: המצב שקיים בארץ שבו חברות מעטות בלבד מגישות דוחות – שחלקם הם ליחסי ציבור, אין על כך שום פיקוח, אין סטנדרט אחיד, רוב רובן של החברות לא עושות את זה בכלל – הוא בעייתי ביותר.

רחל אדטו: אנחנו חייבים לבסס את הנורמה שאחריות חברתית וסביבתית של תאגידים היא שוות-ערך לכל אחריות אחרת של אותם תאגידים.

רחל אדטו: לצערי, ואני אומר זאת לך, דב – לצערי, אני לא רואה שזה ילך בלי חקיקה.

רחל אדטו: זה פשוט לא ילך בלי חקיקה.

רחל אדטו: מי שפה חושב שחברות מרצונן הטוב יעשו – לא רק את הדוחות אלא גם יעשו את השינויים המתחייבים – לצערי טועה.

רחל אדטו: נתנו לזה כמה שנים, אנחנו רואים כמה חברות עושות את זה ואיך הן עושות את זה.

רחל אדטו: להגיד "לא מספק" זה בלשון המעטה.

רחל אדטו: זה ביזיון.

רחל אדטו: לכן, נהייה חייבים, זה לא יקרה מחר אבל נהיה חייבים ללכת כאן בכיוון של חקיקה שתקבע את עקרונות הדיווח, שתקבע את דרגת האמינות, שתקבע בעיקר את הפיקוח.

רחל אדטו: כן, רגולציה.

רחל אדטו: אני חושב שצעד ראשון בעניין יהיה התכנסות של הגורמים השונים שיש להם את הידע ואת הניסיון העולמי, ובכלל כבר עוסקים בזה כיום, כדי לגבש איזשהו מסמך או דרך משותפת.

רחל אדטו: יש כאן את מכון התקנים, חברות נוספות.

רחל אדטו: אני חושב שאתם צריכים להתחיל לצעוד בכיוון הזה, אתם תזכו כאן לשיתוף פעולה בכנסת.

רחל אדטו: לא נוכל ללכת בדרך אחרת.

רחל אדטו: אם נשאיר את זה ברמה וולונטרית, ברמה של צדקה, ברמה של טובה, אנחנו לא נתקדם הרבה.

רחל אדטו: אני שמח שמתחילים היום ואני מקווה שנמשיך בצורה יותר מואצת בעתיד הקרוב.

רחל אדטו: היו"ר דב חנין:     תודה רבה.

רחל אדטו: הצטרף אלינו חבר הכנסת איתן כבל, שהוא אחד השותפים ליוזמת החוק.

רחל אדטו: בבקשה, חבר הכנסת כבל, אני מבין שאתה באילוצים של ריצה לוועדה אחרת.

רחל אדטו: בבקשה.

רחל אדטו: איתן כבל:     נכון.

רחל אדטו: תודה רבה לכם, בוקר טוב.

רחל אדטו: אני רוצה קודם כול להדגיש – מה שלא יובא כחקיקה, לא יקודם.

רחל אדטו: ושיהיה ברור – גם כשתהיה חקיקה, אנחנו לא נוכל לשבת על כיסאנו ולחשוב שהכול בא על מקומו בשלום.

רחל אדטו: אנחנו יודעים שבמכלול רחב של נושאים יש חקיקה, יש תקנות, ויש פער בין מה שקורה בשטח לבין מה שקורה אל מול החוק.

רחל אדטו: אני רוצה להזכיר, ברשותכם, חוק שלקח חמש שנים כדי להעבירו, לקבל את התקנות שלו.

רחל אדטו: גופים מזהמים שלא יוכלו לקבל מענקים או לא יוכלו לקבל כסף למו"פ, או גופים שלא משלמים שכר מינימום – אותו דבר, חמש שנים, והמדינה לצערי היא הגורם שמשתף פעולה בצורה הבוטה ביותר, לא נותנת למחוקק או למי שמאמין בכל העניין הזה לקדם תהליכים חברתיים מן הסוג הזה.

רחל אדטו: יחד עם זאת, אחרי שדיברתי קצת על עצמי וטפחתי לעצמי על השכם, אני רוצה לעלות מדרגה, ברשותכם.

רחל אדטו: שוחחתי אתך בעבר כבר לפני כשנה והתחלתי לפעול בעניין הזה.

רחל אדטו: יש לי חלום שהייתי רוצה להכניס את כולנו לתוכו – שהתקן החברתי הזה יקבל משמעויות הרבה הרבה יותר גדולות מדיווח של גופים כאלה ואחרים.

רחל אדטו: כמעט כל פעם שאני רוכש מוצר או מקבל מוצר בארץ או בחוץ-לארץ, אני תוהה ושואל את עצמי מה עבר על המוצר הזה או מי עמד מאחורי המוצר הזה עד שהוא הגיע לביתי, לשולחני – כשהוא יצא מסין, כשהוא יצא מווייטנאם, כשהוא יצא ממקסיקו, כשהוא יצא מאיזו מדינה באפריקה, איזה אנשים עמדו מאחורי תהליך הייצור של הטלפון הסלולרי.

רחל אדטו: לא מזמן התפרסמה כתבה שבסין, שני עובדים שעמלו לעמוד באספקה המטורפת של האייפון  ברחבי העולם, נפטרו בעת עבודתם.

רחל אדטו: אתה אומר לעצמך: אני יושב בפניכם, אני מחזיק את האייפון ביד, ולך תדע מה מחיר הדמים שעברנו בתהליך הזה.

רחל אדטו: אני חושב שצריך לייצר תו תקן.

רחל אדטו: מרכז המחקר והמידע כבר עשה עבורי עבודה בעניין הזה, ואני מנסה כמה שיותר לחדור ולעסוק בשאלה הזאת.

רחל אדטו: אני יודע שהיא שאלה שחורגת הרבה מעבר לישראל, ואולי אנחנו פה עושים צעדים שכל מיני גופים וולונטריים כאלה פועלים סביבם, אבל לייצר תו תקן.

רחל אדטו: כפי שאתה רוצה לדעת האם את הבגד הזה אפשר לכבס ביד או במכונת כביסה, באיזה חום, האם אפשר לגהץ אותו – אני מוריד את זה לרמות הכי פשוטות - אני רוצה לדעת לגבי הנעליים שאני אמור לנעול לרגלי, מי ייצר אותם, האם שולם שכר הוגן, האם ניתנו תנאים סוציאליים לאותם אנשים שעבדו, האם הם עבדו בתנאים אנושיים עד שזה הגיע אלינו.

רחל אדטו: אני אומר לכם -  זה אחד החלומות הגדולים שלי בכל הנוגע למאבק הגדול, שהוא חוצה את מדינת ישראל ויש לו היבטים חובקי עולם.

רחל אדטו: אם נתחיל בזה, ונתחיל כחבורה סביב השולחן הזה, אני בטוח שנמצא לעצמנו שותפים לא רק כאן אלא בעולם כולו.

רחל אדטו: כתבתי כבר נייר בסיסי בעניין הזה, איך להתחיל להתמודד.

רחל אדטו: אני גם מנסה ליצור קשר עם קבוצות כאלה בארץ ובעולם, אני מאתגר את עצמי ואני מאתגר את כולנו, ואמרתי את הדברים ממש – כפי שעורכי-דין אוהבים לומר – בקליפת אגוז, כי הנושא הזה הוא באמת באמת באמת מלא משמעויות ועמוק מאוד.

רחל אדטו: וגם אם זה מסוג הדברים שבעוד חמש, שש, שבע שנים נתחיל לראות את פירותיהם, זהו הישג יוצא מן הכלל.

רחל אדטו: אני זוכר, כשהתחלתי את המאבק על חוק המילואים – שיש לו משמעויות של מאות מיליונים ומשמעויות גדולות, חובקות מדינה – אמרו לי שאין סיכוי.

רחל אדטו: לקח חמש, שש ושבע שנים, ובסוף החוק חוקק.

רחל אדטו: אני אומר לך, אדוני יושב-ראש הוועדה, בוא ניקח על עצמנו את האתגר הזה, נקים צוות בתוכנו, נתחיל לעבוד כדי לעשות את הצעד הראשון למימוש הרעיון הזה.

רחל אדטו: תודה.

רחל אדטו: היו"ר דב חנין:     תודה רבה.

רחל אדטו: זו בהחלט כפפה שאנחנו ננסה להרים אותה יחד.

רחל אדטו: תודה רבה.

רחל אדטו: הארגונים הסביבתיים הם חלק מאוד מרכזי במערכה למען אחריות תאגידית בנושאים סביבתיים וחברתיים.

רחל אדטו: בהקשר הזה אני מבין שגם לכם יש תוכנית של קידום ולחץ למען אחריות סביבתית וחברתית תאגידית.

רחל אדטו: אני מתכבד להעביר את רשות הדיבור לנאור ירושלמי, שהוא מנכ"ל ארגון הגג של ארגוני הסביבה בישראל.

רחל אדטו: בבקשה, מר ירושלמי.

רחל אדטו: נאור ירושלמי:     תודה רבה, היושב-ראש.

רחל אדטו: אני רוצה לפתוח ולהגיד שאני חושב שהיוזמה לחקיקה, לא רק שהיא בלתי נמנעת, כפי שחבר הכנסת הורוביץ אמר, אלא היא יוזמה מבורכת שחברו אליה הקליניקה המשפטית למשפט סביבתי באוניברסיטת בר-אילן וליעד אורתר, כמי שרואה את התחום הזה מהזווית המקצועית.

רחל אדטו: אני חושב שזאת יוזמה מבורכת שיכולה לקדם את הנושא, ומייד אבהיר מדוע.

רחל אדטו: הדרישה הבסיסית שלנו כארגוני חברה אזרחית מכל הגורמים ומכל המגזרים היא קודם כול שקיפות, שתהליכי קבלת ההחלטות יהיו ברורים ושקופים לציבור.

רחל אדטו: לצד זאת, דרישות כמובן לאחריות ציבורית – אחריות סביבתית, אחריות חברתית, אחריות לסביבה שבתוכה פועלים הגורמים האלה, במקרה הזה התאגידים העסקיים.

רחל אדטו: והדיווח הוא באמת נקודת החשיפה, כמו שד"ר נצן איל אמר, זאת הנקודה הגבוהה ביותר שאמורה לייצג את התהליכים שנעשו.

רחל אדטו: מכיוון שיכולת ההשפעה שלנו על התהליכים האלה היא מוגבלת, אנחנו רוצים להתחיל בדרך הדיווח של השקיפות כדי לראות בפריזמה הזאת מה משתנה ומה קורה בתוך התאגידים העסקיים וכיצד הם משפרים את ההתנהלות שלהם בהתייחסות לסביבה, חברה, בריאות ואלמנטים נוספים.

רחל אדטו: המגזר העסקי, כמו שנאמר כאן, הולך מאוד לאט, לאט מדי, בתהליך הזה.

רחל אדטו: אני חושב שעל החברות שכבר מוציאות דיווחים צריך קודם כול לברך, המהלך הוא לא טריוויאלי.

רחל אדטו: הן קודם כול לא מחויבות לעשות את זה.

רחל אדטו: אין שום חוק, אין שום תקנה, אין שום רגולציה שמחייבת אותן לעשות את זה.

רחל אדטו: מעט  מהחברות מחויבות לאיזשהן רגולציות מחוץ-לארץ אבל זה חלק קטן מתוך החברות שכבר מוציאות דיווחים כאלה.

רחל אדטו: מצד שני, חברות שמוציאות דיווחים כאלה לוקחות סיכון לא מבוטל.

רחל אדטו: יש כאן אומנם מהלך של יחסי ציבור, וכפי שנאמר זה מעוצב יפה וכולי, אבל גם נחשפים כאן ומי שיוצא החוצה גם נחשף לביקורת, כאשר קודם הוא ישב בשקט ואף אחד לא הסתכל עליו.

רחל אדטו: אני כן חושב שצריך לברך ולעודד את המגמה הזהירה שמתחילה במגזר העסקי להוציא דיווחים של אחריות תאגידית.

רחל אדטו: העובדה שזה הולך לאט היא לא רק מונחת לפתחו של המגזר העסקי.

רחל אדטו: גם אנחנו, כחברה אזרחית, לוקים בחסר בעניין הזה.

רחל אדטו: גם הדיווחים שכבר יוצאים על-ידי החברות האלה לא מקבלים התייחסות מהחברה האזרחית, הם גם לא כל כך מקבלים התייחסות מגורמים אחרים אבל לנו זה חשוב לקדם את הנושא, וחוסר ההתייחסות הזה נובע גם מהתחושה הבסיסית שמדובר כאן באקט של יחסי ציבור, אבל גם מאיזשהו חוסר יכולת להבין יותר לעומק במה באמת מדובר, עד כמה זה משקף עשייה אמיתית, עד כמה זה משקף שינוי מהותי בפעילות של התאגידים העסקיים, ולכן חשש להיכנס לעומק העניין כדי לא לטעות ולא ליפול רק בפח של יחסי הציבור ושל ה-Greenwash.

רחל אדטו: ואנחנו, כפי שהיושב-ראש כאן רמז – כ"חיים וסביבה", ארגון הגג של ארגוני הסביבה, התחיל בתהליך לשנות את החוסר הזה בהתייחסות שלנו לנושא, להיכנס כארגוני סביבה, כארגוני חברה אזרחית, לדיאלוג עם המגזר העסקי כדי לקדם את הנושא של שקיפות ודיווחיות בפעילות שלהם.

רחל אדטו: המטרה היא גם לחזק את הצד של ארגוני הסביבה, להכשיר אותם להבין במה מדובר, להכשיר אותם כפרטנרים לדיאלוג, להרחיב את הדיון ובעקבותיו גם את הדיווח הסביבתי-חברתי של החברות העסקיות.

רחל אדטו: אני רוצה, לסיום ההצגה הזאת, להסכים עם דבר אחד שאמר ד"ר איל ממכון התקנים.

רחל אדטו: אני גם חושב שצריך לעשות כאן איזשהו מערך התייעצות – אני משתמש בביטויים שלו – של מחזיקי עניין, שיוכלו לקחת את הדבר הזה, לראות את ההיבטים השונים שלו ולהכין אותו לוועדה כדי לקדם את החקיקה.

רחל אדטו: שוב, אני חושב שהחקיקה הזאת, לא רק שהיא בלתי נמנעת, היא מבורכת.

רחל אדטו: אני באמת לא בטוח אם נכון רק לדרוש מודל אחד או להציע סט של מודלים, אבל אם הדרישה לדיווח אחריות תאגידית לא תבוא דרך חקיקה – ואני מתכוון כאן גם לחברות ציבוריות, גם לחברות ממשלתיות וגם לחברות פרטיות – הדבר הזה יהיה תלוי רק בטוב-לבן של החברות או בלחץ ציבורי כמו שארגוני הסביבה לפעמים מפעילים אבל לא כחלק מההתנהלות השוטפת שלהן, ולכן הוא לא ישפיע על ליבת העשייה העסקית שלהן ולא ישפיע על שינוי ההתנהלות הזאת.

רחל אדטו: אני רוצה להדגיש – ד"ר איל, אתה ציינת תוך זמן קצוב.

רחל אדטו: אני קורא לוועדה לכנס כזאת התייעצות של מחזיקי עניין ולתת לה זמן קצוב כדי לחזור אליכם עם המלצות ולאפשר לתהליך החקיקה להתקדם במהירות.

רחל אדטו: היו"ר דב חנין:     תודה רבה, אדוני.

רחל אדטו: רשות הדיבור לגלית כהן, סמנכ"ל תכנון של המשרד להגנת הסביבה.

רחל אדטו: בבקשה.

רחל אדטו: גלית כהן:     תודה רבה.

רחל אדטו: ראשית, אני אזכיר פה לחברים ובוודאי ליושב-ראש, שבשנים האחרונות המשרד להגנת הסביבה קידם חקיקה מאוד מקיפה בנושא של סיכונים סביבתיים ובכלל דיווח סביבתי אצל הרגולטורים הפיננסיים, כך שאנחנו לחלוטין רואים עין בעין.

רחל אדטו: היו"ר דב חנין:     אני רוצה באמת לברך על העבודה הרבה הזו שנעשתה ואני חושב שהיא מאוד-מאוד חשובה ותורמת לתהליך שאנחנו מדברים עליו.

רחל אדטו: גלית כהן:     באמת זה תורם לנו, ועם התקנות החדשות שרק תוקנו עם הרשות לניירות ערך, אנחנו עכשיו מתחילים לקרוא את הדיווחים של השנה הראשונה, פעם ראשונה של הדיווחים שמחויבים לפי החקיקה, לפי התקנות החדשות.

רחל אדטו: חלק מהדיווחים של 2010 מחויבים, מי שהגיש עד לתקופה מסוימת.

רחל אדטו: מי שהגיש בחודש האחרון, מחויב לכלול את הנושאים הסביבתיים ואנחנו עכשיו בוחנים ומנתחים את הדוחות הללו ורואים מה יש בהם ומה אין בהם, לפי מה שחשבנו שנכון.

רחל אדטו: אותו דבר לגבי המפקח על הבנקים ואגף שוק ההון.

רחל אדטו: אצלנו, בשונה לחלוטין ממדינות אחרות בעולם – שם הנושא של סיכונים סביבתיים, גם הוא וולונטרי.

רחל אדטו: כולנו מכירים את ה-Equator Principals  של הבנקים.

רחל אדטו: בגלל שידענו שאצלנו, מה שלא בחקיקה, הסיכוי שיתקיים הוא קטן ביותר, לכן הלכנו גם פה על חקיקה, בצורה מאוד-מאוד שונה.

רחל אדטו: קודם כול, צריך לזכור שיש לנו איזשהו מקום לדיווח.

רחל אדטו: האם הדיווח הזה הוא כל מה שאנחנו היינו רוצים - אחרי שננתח את הדוחות הללו נוכל לדעת יותר.

רחל אדטו: לגבי הצעת החוק הזאת, מבחינה רעיונית, אנחנו בוודאי מאוד בעד להרחיב את כל המידע של החברות על ההשלכות הסביבתיות של פעילותן, על ההשלכות הבריאותיות בוודאי, וגם החברתיות.

רחל אדטו: זה דבר מאוד-מאוד חשוב שיהיה בדיווח.

רחל אדטו: אנחנו מסכימים שלאחר מכן זה באמת יעלה למעלה, ואם המנכ"ל חותם על הדיווח, בוודאי הדברים שם ינוהלו כפי שצריך.

רחל אדטו: השאלה לגבי החברות הממשלתיות, למה דווקא חברות ממשלתיות?

רחל אדטו: הרי חברות ממשלתיות צריכות להתנהל כמו כל גוף עסקי אחר.

רחל אדטו: אם חושבים שיש מקום לעשות בחקיקה את הדיווח הזה – שהוא נכון לכל המגזר העסקי – ראינו פה גם את הדוגמאות של חברות שכבר דיווחו, אז חלקן אולי ממשלתיות, רובן לא ממשלתיות, ואם אנחנו רוצים לעשות איזשהו סטנדרט אחיד לסקטור העסקי, אזי לכולם, למה דווקא החברות הממשלתיות?

רחל אדטו: זוהי נקודה ראשונה.

רחל אדטו: נקודה שנייה היא נושא ה-GRI.

רחל אדטו: אני מכירה את התהליך של ה-GRI, אני מלווה הרבה שנים את הנושא הזה מהצד של הממשלה, וצריך לחשוב אם אנחנו רוצים בחקיקה לאמץ דווקא את ה-GRI או אנחנו רוצים לקדם איזשהם עקרונות דיווח אחרים, סטנדרטים בין-לאומיים אחרים.

רחל אדטו: יש את ה-ISO 26000, יש כל מיני דברים בעולם.

רחל אדטו: דרך אגב, יש את הדיווח של ה-OECD, לא ראיתי שהם הכניסו את ה-GRI.

רחל אדטו: אני מכירה את ההנחיות שלהם לחברות רב-לאומיות, אנחנו חלק מזה, אני לא זוכרת שדווקא שם מזכירים את ה-GRI, אני רק אומרת שנעשה איזושהי עבודה שאומרת למה דווקא את זה.

רחל אדטו: לעניין הביקורות על הדיווחים.

רחל אדטו: לפי דעתי, אחת הבעיות המרכזיות שיש לנו עם הדיווחים הללו היא שאין עליהם ביקורת ציבורית.

רחל אדטו: אני לא חושבת שזה תפקיד הממשלה, אם אתם שואלים אותי, אני חושבת שזה בדיוק התפקיד וזאת עבודה שאנחנו עושים עם חיים וסביבה – לעשות את בניית היכולות בחברה האזרחית כדי שיעשו את הביקורות, כי אם מוציאים את הדוחות הללו ואף אחד לא מבקר ואף אחד לא אומר מה יש פה, מה אין פה, שום דבר, חייבים לעשות איזושהי ביקורת ואני לא בטוחה שזו הממשלה שצריכה לעשות את הביקורת.

רחל אדטו: נקודה אחרונה לגבי Equal Labels, חבר הכנסת כבל דיבר על כך.

רחל אדטו: גם בעולם, כל הנושא שכל אחד אומר "אני ירוק", והוא לא באמת ירוק ומה זה אומר וכל המידע שנותנים על כל מוצר – יש לנו מהלך שאנחנו עושים עם מכון התקנים אבל יש לקחת בחשבון שזה מהלך בין-לאומי.

רחל אדטו: "המערב הפרוע" בסיפור הזה הולך להסתיים והולכת להיות סטנדרטיזציה בין-לאומית גם בנושא הזה, אני מקווה שישראל תיקח בזה חלק.

רחל אדטו: תודה.

רחל אדטו: היו"ר דב חנין:     תודה רבה, ובהמשך ישיר אני רוצה לתת את רשות הדיבור לגברת איילון מרשות החברות הממשלתיות.

רחל אדטו: בבקשה, גברתי.

רחל אדטו: לילי איילון:     תודה.

רחל אדטו: עלו כאן לא מעט היבטים, גם של הנושא הסביבתי אבל גם של נושא הדיווח וגם של הקונפליקט בין לחייב חברות ממשלתיות, לחייב חברות אחרות – לחייב בדיווח, לחייב אולי בעשייה ולא רק בדיווח, לתת אפשרות לדיווח וולונטרי.

רחל אדטו: כל הדברים האלה, קודם כול בעיני ממחישים את הצורך בתהליך רציני.

רחל אדטו: אני לא הייתי – בטח לא על החברות הממשלתיות – לא הייתי מגיעה לכאן ואומרת בואו נחיל חובת דיווח; יופי, יש איזשהו כלל ל-GRI, נאמץ אותו.

רחל אדטו: זה נראה לי לא תהליך ראוי בכלל, אבל זה באופן כללי.

רחל אדטו: באופן כללי לגבי כלל החברות לא נראה לי, אבל בואו נעבור לחברות הממשלתיות.

רחל אדטו: אחד הדברים שסייעו לישראל להצטרף ל-OECD הוא שהחברות הממשלתיות נתפסות בישראל כחברות עסקיות רגילות.

רחל אדטו: סעיף 4 לחוק החברות הממשלתיות אומר שהן חברות רגילות.

רחל אדטו: אני כאן רוצה לתקן את דבריו של פרופ' פרז.

רחל אדטו: החובות הנוספות שהחלנו עליהם – אנחנו בדרך כלל ממש מתנגדים להחלת חובות נוספות, עושים זאת בדחילו ורחימו ומשתדלים מאוד לאפשר להם לתפקד כחברות עסקיות, כשכול מה שמאפיין חברות עסקיות יאפיין גם אותם.

רחל אדטו: זאת השאיפה.

רחל אדטו: ברגע שזה יקרה הם יתפקדו בעינינו הרבה יותר טוב.

רחל אדטו: אם הכוונה כאן להחיל חובות דיווח על כלל החברות, באמת רשות ניירות ערך התחילה עם זה – ראיתי את הדיווח שלהם – התחילה בערך לפני חצי שנה, התמקדה בפוקוס הכלכלי, דיווח סביבתי בהיבטים כלכליים כי היא מתייחסת למה שמעניין את ציבור המשקיעים, ומי שמשקיע בניירות ערך לא בהכרח מעניין אותו הסביבה באופן כללי.

רחל אדטו: נאור ירושלמי:     לא הסביבה.

רחל אדטו: סיכונים סביבתיים.

רחל אדטו: סיכונים זה מרכיב בהתנהלות העסקית.

רחל אדטו: לילי איילון:     אני אומרת מה בעצם מאפיין את הדיווח שחייבה רשות ניירות ערך.

רחל אדטו: מה שמאפיין אותו זה החיוב לדווח דיווח סביבתי, כשהפוקוס הוא פוקוס כלכלי – ההשפעות על ציבור המשקיעים.

רחל אדטו: זה לגבי רשות ניירות ערך.

רחל אדטו: לפני כשנתיים רשות החברות חייבה את החברות הממשלתיות לאמץ בדירקטוריון מדיניות של פיתוח בר-קיימא, ובשם השקיפות אנחנו גם חייבנו אותם לפרסם את הדיווחים האלה, לפחות כתבנו בחוזר שאנחנו נחייב אותם לפרסם את הדיווחים האלה.

רחל אדטו: לאט-לאט אנחנו מתחילים בשיפור השקיפות ואנחנו מעלים לאתר של רשות החברות את כל הדיווחים של החברות הממשלתיות.

רחל אדטו: זה תהליך שקורה בחודשים האחרונים.

רחל אדטו: על קצה המזלג נגעתי בכל אחת מהנקודות, אבל הדבר העיקרי שאני רוצה להגיד הוא שאם אנחנו הולכים לתהליך של חקיקה, החקיקה הזאת צריכה להיות אחרי תהליך של למידה ואחרי בחירה בכללים של דיווח או של חובות אחרות, שצריך להיות מאוד-מאוד מבוסס, ואחרי שלמדנו את כל התקנים שקיימים בעולם, ולא נראה לי שזאת עבודה רבה מדי.

רחל אדטו: זה צריך להיות תהליך שתוביל אותו רשות החברות כיוון שבד בבד עם החלת החובות למיניהן, אנחנו גם נצטרך לאכוף אותן, ומי שיצטרך לאכוף אותן זה אנחנו, הנציגים שלנו בדירקטוריונים, הצוותים שאצלנו בודקים את הדיווחים, אנחנו נצטרך לאכוף כי בלי אכיפה הדיווח הזה לא יהיה שווה כלום.

רחל אדטו: מה שאני אומרת בעצם, שהתהליך כפי שהוא נראה כאן הוא התחלה יפה אבל אני חוששת מכך שזה הולך לכיוון לא כל כך נכון.

רחל אדטו: הייתי רוצה כן להוביל תהליך כזה, אבל שהוא יהיה תהליך מסודר, מבוסס על למידה, בחינה של כל ההיבטים, שילוב של כל הגורמים והחלת חובות גם של דיווח ואולי אפילו מעבר לכך אבל שיושתת על תהליך יותר מעמיק של בניית החובות האלה.

דב חנין: תודה רבה, גברתי.

דב חנין: מר ניר פפאי, נציג החברה להגנת הטבע.

דב חנין: ניר פפאי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, כמה דברים בקצרה כי מרבית הדברים נאמרו.

דב חנין: כמובן שהמהלך הוא מבורך.

דב חנין: לא סוד שבעת האחרונה אנחנו רואים גם בעולם וגם בארץ מעבר מהשפעה של ממשלות להשפעה גוברת – אני מדבר כמובן בהיבט הסביבתי בעיקר – של המגזר העסקי.

דב חנין: ההשפעה הולכת וגוברת ולכן צריך להגביר את הפיקוח על אותם גורמים.

דב חנין: הנושא של החברות הממשלתיות זה איפשהו בתווך – ודובר על ההתנהלות שלהם - בין המגזר העסקי לבין הממשלה.

דב חנין: כמובן שהדיווח הוא לא מספק אבל זה צעד ראשון.

דב חנין: המטרה של כולנו שזה יוביל לשינוי בהתנהלות, ושוב, בתווך בין הדיווח לבין השינוי אחד הדברים זה הבקרה שגלית הזכירה.

דב חנין: ופה, למען גילוי נאות אגיד שהחברה להגנת הטבע ניגשה למכרז של המשרד להגנת הסביבה לאותו פיקוח או בקרה של אותם דיווחים כי בעצם לצורך השקיפות ולצורך החשיפה של הנתונים, שתהיה אמיתית, תהיה משמעותית, תהיה ציבורית, אנחנו חושבים שיש מקום לחברה האזרחית.

דב חנין: זה מתחבר גם לדברים שנאור אמר, ולכן המהלך הזה הוא חשוב.

דב חנין: היינו רוצים שזה יהיה בוולונטריות וזה יהיה בצורה שנעשית על-ידי החברות עצמן, אבל ראינו את הנתונים.

דב חנין: הניסיון מלמד שאין ברירה וזה צריך להיעשות באמצעות חקיקה ורגולציה, ופה אני מצטרף למרבית התומכים, כמובן בצורה מסודרת.

דב חנין: תודה.

דב חנין: היו"ר דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אם יש מישהו מהנוכחים האחרים שיש לו משהו חשוב להוסיף, בבקשה.

דב חנין: איתן זילביגר: שמי ד"ר איתן זילביגר, מנכ"ל החברה לשירותי איכות הסביבה.

דב חנין: דוגמה מן השטח – גם קראתי את דוחות הרקע וגם כדי לשפר טיפה את הסטטיסטיקה.

דב חנין: אנחנו חברה ממשלתית מ-1990.

דב חנין: בשנת 2000 קבענו לעצמנו אסטרטגיה של ההנהלה לעשות שקיפות הן כלפי העובדים – לא רק בנושאים הסביבתיים – והן כלפי הספקים, לקוחות וכן הלאה.

דב חנין: בשנת 2004 ישבנו לעשות את הדו"ח החברתי התאגידי הראשון שעשינו בצורה וולונטרית ועל-פי ידע אישי.

דב חנין: פרסמנו אותו לראשונה ב-2005.

דב חנין: לאחר מכן עשינו שוב, על-פי זה שראינו אחרים, ב-2007.

דב חנין: ב-2007 החלטנו שאנחנו מאמצים את המתודולוגיה של ה-GRI ועשינו את הדו"ח.

דב חנין: הבאתי פה מספר העתקים, מי שירצה יבקש מאתנו.

דב חנין: יש לפניכם את דו"ח האחריות התאגידית לפי ה-GRI, דרגה B, שנעשה עם קבוצת זיו האפט, והוא ממצה את כל המהלכים ואת כל התהליכים הקיימים כחברה ממשלתית מלאה מאה אחוז בידי המדינה.

דב חנין: כפי שנאמר כאן קודם, הוא מכיל בתוכו לא רק את הנושאים הסביבתיים אלא גם את כל הנושאים החברתיים.

דב חנין: ציינה פה חברת הכנסת אדטו גם את הנושאים הבריאותיים.

דב חנין: יש פה שניים-שלושה פרקים על נושא בריאות העובד, על נושא בריאות הלקוחות והקשר עם הספקים.

דב חנין: אנחנו מברכים כמובן על היוזמה.

דב חנין: אנחנו חושבים שזה דבר חשוב מאוד.

דב חנין: לסיום, החוברת הזאת, אותנו כחברה – שהיא גם חברה עסקית, לא רק ממשלתית – שימשה רבות לשיח בין העובדים להנהלה, בתוך ההנהלה והמנהלים, והוא בעיקר שיח בינינו לבין הלקוחות.

דב חנין: החוברת הזאת, קיבלנו ממנה הרבה פידבקים על מה שיש בתוכה, על מה שאין בתוכה, למה כתבתם ושאלות כאלה ואחרות.

דב חנין: דרך אגב, בחוברת אין רק דברים טובים, בחוברת יש גם את הדברים השליליים.

דב חנין: יש פה משפטים שיש כנגד החברה או דיונים בבתי-משפט, דברים שנכשלנו בהם ודברים שאנחנו הולכים להשתפר בהם.

דב חנין: בהחלט, החוברת הזאת מכילה את כל קרבי החברה, על כל שלוחותיה.

דב חנין: מי שרוצה לעיין בה, היא נמצאת אצלי; מי שרוצה עותקים, יבקש.

דב חנין: היו"ר דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: בבקשה, גברתי.

דב חנין: מיכל פרלה: בוקר טוב לכולם, שמי ד"ר מיכל פרלה, ממונה מדיניות איכות סביבה בחברת החשמל.

דב חנין: אני רק אוסיף דברים על מה שנאמר פה ואולי אאיר את האור על העובדה שכל התהליכים המתרחשים בנושא שקיפות חברתית-סביבתית שקורים במדינה, לדעתנו ראויים וזה המקום אבל יש איזושהי הליכה במקביל של תהליכים, כמו שצוין פה, גם רשות החברות בדרישתה לתוכנית פיתוח בר-קיימא וגם החובה דרך הרשות.

דב חנין: אני חוששת שתהיה פה איזושהי אי-התאמה ולכן מצטרפת למה שאמרו שצריך לבחון את העניין ולהחליט על מתודה שלא תהווה ניגוד להנחיות אחרות שכבר קיימות וכבר חלות על חברות כאלה ואחרות.

דב חנין: תודה.

דב חנין: היו"ר דב חנין: תודה רבה, גברתי.

דב חנין: אין עוד משתתפים בדיון, אנחנו יכולים להתקדם לסיכום ואני רוצה לומר כך.

דב חנין: ישנה אמירה, שיש בה כנראה אמת גדולה, שתאגידים הם מכונות לייצור רווחים וזה מה שהם יודעים לעשות – לייצר רווחים, כי לזה הם נועדו.

דב חנין: אם אנחנו חושבים שתאגידים, מכוח התנהלותם הטבעית, יגלו אחריות סביבתית ויפעלו למען בריאותם של בני אדם ולמען שיפורה של החברה, אנחנו נמצאים באיזושהי תפיסה נאיבית, לא ריאלית, של המציאות ושל העולם שבו אנחנו חיים.

דב חנין: ואנחנו לא רוצים להיות נאיביים, אנחנו רוצים להיות מאוד ריאליסטים.

דב חנין: אנחנו מבינים שבעולם של ימינו, בלי אחריות סביבתית-חברתית אין קיום ואת התקיימות ואין עתיד ואין חיים.

דב חנין: ולכן אנחנו רוצים לדרוש אחריות סביבתית-חברתית מהתאגידים.

דב חנין: זו נקודת המוצא שלנו.

דב חנין: אנחנו רוצים לדרוש אחריות סביבתית-חברתית מהתאגידים, ובאופן ברור וחד אני אומר את זה – זו איננה טובה, זו איננה הליכה נחמדה לקראת הציבור.

דב חנין: זוהי לא טובה אלא חובה.

דב חנין: אחריות סביבתית-חברתית היא לא טובה, היא חובה.

דב חנין: זה העולם שאליו אנחנו רוצים להתקדם.

דב חנין: נעשו התחלות בכיוון הזה ואני רוצה לברך – לא אמרתי את זה בפתיחת הדברים, אני אומר את זה בסיכומם – את המשרד להגנת הסביבה על היוזמות והעשייה שלו בתחום הזה.

דב חנין: נעשו התחלות והן התחלות חשובות, אבל הן רק התחלות.

דב חנין: וצריך להיות ברור לכולנו סביב השולחן הזה – זה ברור לנו, חברי הוועדה וחברי הכנסת שהשתתפו בדיון – שבלי חקיקה לא תהיה התקדמות, ולכן אנחנו נקדם חקיקה.

דב חנין: נאמר כאן, ובצדק, שחקיקה כזאת צריכה להיות מחושבת, נכונה, מדויקת, שצריך להיות תהליך של הכנה לפניה – דברי אלוהים חיים.

דב חנין: אני רק רוצה לומר לכם, שאף אחד לא יבין בטעות שכשאנחנו מדברים על לימוד ועל תהליך רציני ומעמיק, אנחנו בעצם מתכוונים כפי שחס וחלילה – לא בחדר הזה – אבל לפעמים זה קורה בעולם שכאשר מדברים על תהליך מעמיק ולימוד, הכוונה היא לא לעשות כלום.

דב חנין: זה לא יהיה.

דב חנין: תהיה חקיקה והיא תהיה די מהר.

דב חנין: וכיוון שחקיקה תהיה והיא תהיה די מהר, אנחנו צריכים להתקדם באופן מאוד מעשי כדי לקדם את החקיקה הזאת.

דב חנין: אנחנו בוועדה היינו מעוניינים שהצעת החוק שתונח, אני מעריך, פורמלית היום במליאת הכנסת, תעבור אישור טרומי כבר ביום הסביבה הקרוב, ב-21 ביוני.

דב חנין: זה מחייב כמובן הרבה מאוד מאמץ והתגייסות מצד כל הגורמים שנמצאים פה מסביב לשולחן.

דב חנין: וכשאני אומר העברת הצעת החוק בקריאה טרומית, אני לא מתכוון לכך שהצעת החוק תעבור ככזה ראה וקדש.

דב חנין: הצעת החוק תעבור בקריאה טרומית על בסיס של דיונים, שמייד אומר איך הם הולכים להיערך, והסכמות מוקדמות בין כל הגורמים שנמצאים סביב השולחן.

דב חנין: יכול להיות שיש דברים מסוימים שצריכים פה ליבון.

דב חנין: למשל, הועלתה על-ידי רשות החברות הממשלתיות, ולא רק על-ידם, השאלה למה דווקא חברות ממשלתיות.

דב חנין: בתחילת הדרך אנחנו חשבנו שחברות ממשלתיות זו נקודה טובה להתחיל בה – אני אומר באופן מאוד-מאוד ברור, המגמה היא לא לעצור בחברות ממשלתיות אבל צריך להתחיל מאיזשהו מקום.

דב חנין: אנחנו חשבנו שחברות ממשלתיות זה הדבר הנכון להתחיל בו.

דב חנין: לילי איילון: זו בעיה מאוד רצינית עם ה-OECD.

דב חנין: היו"ר דב חנין: אז אני אומר, זו למשל שאלה שצריך להיפגש ולקיים עליה דיון ויכול להיות שצריך יהיה גם להגיע להסכמה על שינוי כזה או אחר בהצעת החוק, בהיבט הזה, או הרחבה או הגדרה אחרת של התחולה, כדי שאנחנו גם נעמוד בתנאים של ה-OECD וגם נתחיל את התהליך בצורה שהיא יותר נכונה ויותר מאוזנת.

דב חנין: שאלה ראשונה.

דב חנין: שאלה שנייה, שגם היא צריכה להתברר, היא שאלת ה-GRI.

דב חנין: לי נראה שלפחות בשלב המקדמי אנחנו צריכים להיות פתוחים – אני אומר זאת בשם קבוצת יוזמי הצעת החוק – לאיזושהי הגמשה של הקביעה איך זה בדיוק ייעשה.

דב חנין: גם אם הצעת החוק עוברת כפי שהיא בקריאה הטרומית, צריך להיות ברור ששאלת הסטנדרט המדויק של הדיווח של האחריות הסביבתית-חברתית היא שאלה שצריכה להיקבע באיזשהו תהליך של הסכמה והבנה בין הגורמים שנמצאים סביב השולחן.

דב חנין: GRI זו הצעה אחת, ישנן עוד הצעות, ישנם עוד רעיונות, ישנן עוד מתכונות.

דב חנין: הדברים האלה צריכים להיות מוסכמים בין הגורמים סביב השולחן.

דב חנין: ברמה המעשית, כיוון שהזמן קצר – גלית, הייתי רוצה לבקש מכם במשרד להגנת הסביבה ליזום במהלך עשרת הימים הקרובים פגישת התייעצות.

דב חנין: אני לא חושב שהיא צריכה להיות פה בוועדה.

דב חנין: אם אתם חושבים שזה צריך להיות אצלנו ושאנחנו ננהל את זה אני מוכן, אבל נראה לי שתדעו לעשות זאת מצוין גם בלעדינו.

דב חנין: תזמינו את הגורמים שנמצאים פה סביב השולחן, תבדקו האם ניתן להגיע להסכמות בשתי השאלות האלה, שהן לדעתי השאלות שעליהן יש ויכוח אמיתי.

דב חנין: כולם מסכימים שצריך איכשהו להתקדם להסדרה ולחקיקה, השאלה על מי זה צריך לחול ומה בדיוק צריך לחול, ואלה שתי שאלות שבשלב הזה של קריאה טרומית אני חושב שכולנו צריכים להיות מאוד גמישים ומאוד פתוחים ולהבין שאנחנו מתחילים תהליך.

דב חנין: נעביר את זה בקריאה טרומית כדי להתחיל את התהליך ברמת הכנסת אבל נבין שהמשך הדרך צריך להיעשות בהבנה ובהסכמה של כל השחקנים שנמצאים פה מסביב לשולחן כדי שבאמת נייצר פה את המנגנונים הכי נכונים והכי מדויקים.

דב חנין: אני מבקש מהמשרד להגנת הסביבה לקחת על עצמו את כינוסה של הפגישה הזאת, נניח במהלך עשרת הימים הקרובים.

דב חנין: אני מאוד אשמח לקבל עדכון מהפגישה ואני מבקש מכל הגורמים המעורבים להיות שותפים פעילים וחיוביים בניסיון להגיע להסכמות מעשיות בפגישה, ואני מקווה שבסוף אותה פגישה יהיה לנו ברור מה ובאיזה תנאים אנחנו יכולים להעביר את הצעת החוק בקריאה הטרומית כדי שאפשר יהיה להתחיל את העבודה בצורה יותר רצינית ויותר מסודרת במסגרת עבודת הכנסת.

דב חנין: אני מאוד מודה לכולכם על הזמן ועל התרומות לדיון החשוב הזה, ומאחל לנו שבדיון הבא שנגיע אליו נהיה כבר בשלבים הרבה יותר מתקדמים וטובים.

דב חנין: תודה רבה, הישיבה נעולה.