ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 156, 2011-03-22 14:00

דני דנון: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בעיר אשדוד.

דני דנון: אנחנו מקפידים להגיע גם לשטח ולסייר ולבקר בערים השונות והיום, ועדת העליה, הקליטה והתפוצות פותחת את הישיבה בעיר אשדוד שהיא במקום הראשון, כמו שיודעים תושבי העיר אבל חשוב שייאמר גם לפרוטוקול, העיר אשדוד היא במקום הראשון מבחינת אחוז העולים בעיר אשדוד.

דני דנון: בשנת 2010, לפי הנתונים שבידינו בעיר אשדוד למעלה מ 32% עולים, המקום הראשון ביחס לכל הערים במדינת ישראל ואנחנו מאד שמחים ומברכים את פרנסי העיר, תושבי העיר וכל מי שעושה למען קליטת העליה.

דני דנון: אני חייב לציין -מטיולים שלי גם במוסקבה וגם במקומות אחרים בעולם, הרבה מאד עולים רוצים להגיע לאשדוד.

דני דנון: אנחנו לא נפתור היום את בעיית מחירי הדיור -שזה מקשה עליהם להגיע- אבל יש רצון רב של עוד עולים להגיע אל העיר אשדוד.

דני דנון: אני רוצה לבקש מידידי מר בוריס גיטרמן, שממלא את מקומו של ראש העיר היום, לפתוח את הישיבה ולאחר מכן נשמע נציגים מכל המשרדים השונים, קודם כל ללמוד מן ההצלחה שלכם וגם לראות מה אפשר לעשות עוד וכמובן נתייחס גם לנושא שנתבקשנו להתייחס אליו, הכרה במעמד של ניצולי שואה.

בוריס גיטרמן: צהרים טובים, אני שמח לברך את כל האנשים שהגיעו לוועדה חשובה כל כך ואתנו חברי מועצת העיר הגברת מאיה סלוצקי, מר ולדימיר גרשוב, גברת לריסה ליינין, גברת לובה בורשטיין והרבה  אנשים מכובדים שאכפת להם מהנושאים האלה ואני מודה לך, יושב ראש ועדת קליטה ועליה של הכנסת שבאתם לאשדוד וכמו שאתה אמרת, זו עיר חמישית בגודלה במספר עולים הכי גדול במדינת ישראל, ובוודאי ובוודאי שאני רוצה להודות לסגן ראש העיר, מר לאון בן לולו שבעזרתו בעצם אנחנו מקיימים את הישיבה הזאת היום, לאון, הרבה תודה לך ואני בטוח שאנחנו נוכל ביחד עוד להגיע להמון המון דברים.

בוריס גיטרמן: העיר אשדוד היא העיר הגדולה ביותר מבחינת מבחינת העולים, ואתה ציינת את זה על בסיס המספרים שמופיעים בפניך.

בוריס גיטרמן: וכל מה שקורה במדינת ישראל בעצם קורה באשדוד, כל הבעיות שהעולים חווים אותן, חווים אותן גם תושבי מדינה אחרים ואני חושב שמכיוון שבאתם לעיר הזאת אתם יכולים לדון על כל הנושאים החשובים, ואנחנו העברנו אליכם נושאים ופה נמצאים אנשים שנפגעים מכל מיני דברים אם אנחנו מדברים על ילדי השואה ונמצא פה ראש הארגון, ולדימיר מיסנגרדן, תודה לך, ונמצאים פה "חזית הכבוד" שאלכסנדר לצערי לא יכול היה להגיע אבל הגיעו אנשים שמייצגים את הארגון הזה, וידוע שהאנשים האלה נפגעו בזמן המלחמה בדיוק כמו שנפגעו אחרים שהשתתפו במלחמה והיו במלחמה והם לא מבקשים משהו חומרי, הם לא מבקשים כסף, אלא מבקשים שיכירו בהם, שיכירו בכך שהם קיימים במדינת ישראל והם אלה שאיבדו את הילדות שלהם, שנפגעו בזמן המלחמה, בדיוק כמו כל האחרים שהיו בזמן הזה.

בוריס גיטרמן: הם אמנם לא היו בגטו, הם לא היו בחזית במלחמה אבל הם סבלו כמו הרבה הרבה אנשים וכמו שהכירו בכל האחרים, שיכירו גם בהם, זה מה שהם מבקשים.

בוריס גיטרמן: פה באשדוד יזמנו את הקמת הארגון הזה לפני ארבע שנים ויותר, בינואר 2006 והיום הוא מונה 3,000 איש רק באשדוד ובמדינה כולה הרבה יותר.

בוריס גיטרמן: מגיע להם שיכירו בהם, אנחנו מבחינת העיריה עושים כל מה שאפשר לעשות, הקצנו להם מועדון שלהם ויש להם בית היום, אנחנו עוזרים להם עם טיולים, עם כל מיני קונצרטים וכל מיני דברים נוספים, עם המזון, עם כל מיני דברים שהם צריכים אבל לא יכולים להחליף את המדינה, את המדינה אנחנו לא יכולים להחליף וחשוב מאד היום, שבעזרת הועדה הזאת אנחנו נגיע לאזניים שמחליטות במדינה ואנחנו מדברים על הנושא הזה כבר חמש שנים, שיהיו תוצאות.

בוריס גיטרמן: לגבי דיור לזוגות צעירים עולים, העיריה רוצה להוביל תכנית של דירות לזוגות צעירים ולצערי זה תקוע בוועדה המחוזית וגם פה אנחנו חייבים לעשות משהו כי אם היום זוג צעיר קשה לו לקנות דירה אז לזוג צעיר של עולים חדשים קשה יותר, בחיים הוא לא יקנה, בחיים הוא לא יקנה ואם אנחנו עכשיו לא נעלה את הנושא הזה ולא נמצא פתרון לדיור עבור זוגות צעירים עולים אנחנו מבריחים אותם והם בורחים, הם בורחים לא רק מן העיר אשדוד אלא מן המדינה.

בוריס גיטרמן: וחשוב מאד לתת את הדעת על זה.

בוריס גיטרמן: נושא אחרון ואני בטוח שגנדי ידבר עליו זה אנשים שבאו לכאן בגיל ארבעים פלוס ולמרות שהדבר לא נמצא בסדר היום אני רוצה להתייחס אליו, אנשים שבאו לכאן בגיל ארבעים פלוס והם יוצאים עם פנסיה מגוחכת, כמו 1,500 או 2,000 שקל ויוצא שאנחנו פשוט שולחים אותם לגור ברחוב אחרי שהם עובדים עשר ועשרים שנה.

בוריס גיטרמן: עם 1,500 או 2,000 שקל פנסיה אני לא יודע איך אפשר להתקיים.

בוריס גיטרמן: אלה הנושאים שאנחנו רוצים שיירשמו לפנינו, שאנחנו נדבר על האנשים האלה.

בוריס גיטרמן: אני רוצה להודות לכל אלה שבאמת עושים עבודה טובה, למשרד הקליטה, ויושב פה בֶּני שהוא אחראי על בית קנדה של הסוכנות וג'ניה אתו ביחד שעושים עבודה נפלאה בעיר אשדוד ואנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא ונמשיך לעבוד.

בוריס גיטרמן: אני רוצה להודות למשרד הקליטה, לליזה, לדינה שבאמת מבחינת הדיור אני פחות ופחות שומע תלונות מתושבי העיר לגבי הפתרונות שהם מנסים למצוא, ויש ענין אחר שאין מספיק הוסטלים ואין מספיק מקבצי דיור וכמו שאמר ולדימיר גרשוב שאנחנו כבר מתחילים תיכף לבנות עוד הוסטל אחד והלוואי שכך אבל בכל אופן תודה רבה, לכם ולמשרד שלכם על העבודה הטובה.

בוריס גיטרמן: ועוד דבר אחד, לצערי ראש העיר לא יוכל להגיע לישיבה, נבצר ממנו להגיע והוא מבקש את סליחתכם.

דני דנון: תודה בוריס.

דני דנון: אנחנו נשתדל להיות מאד תכליתיים וננצל את ההזדמנות שליאון עדיין פה,.

דני דנון: לפני מספר חודשים הייתי באשדוד ודיברתי עם ליאון בן לולו על עדכון של התמ"א 38, אני שמח להודיע שבעזרת השם הערב נצביע בכנסת על התיקון של תמ"א 38 וההערות שהגיעו בזכות הסיור עזרו, ההערות של לאון, והיום אני רוצה להגיע לרמה של המלצות פרקטיות שנוכל להציע.

דני דנון: אני רוצה להתחיל עם נציג ילדי השואה.

דני דנון: הבנתי שאין פה ענין של הכרה כספית והשאלה היא אם יש כאן מישהו שיכול להציג כרגע את הצורך שלכם בהכרה, מי אמור להכיר בכם ומה זה אומר.

דני דנון: נשמח להתייחס לזה כי בדרך כלל מה שעולה כסף יותר קשה להשגה, ואמנם גם כאלה אנחנו יודעים להשיג והצלחנו לעצור, למשל, את העלייה של מחיר הדיור בהוסטלים, כשמשרד האוצר רצה להעלות את המחיר מ 8% ל 10%, הועדה התערבה ועצרנו את זה בשלב זה אבל לגבי הענין עצמו, אשמח לקבל מידע לגבי ההכרה בילדי השואה.

בוריס גיטרמן: ולדימיר ליסטנגרטן, האם אתה רוצה להגיד מספר מלים בעברית?

ולדימיר ליסטנגרטן: לא.

בוריס גיטרמן: אז אולי הם ייצגו אתכם?

בוריס גיטרמן: ולדימיר, נשמע קודם את חזית הכבוד, אולי הם ייצגו גם את העמדה שלך ואם תרצה להוסיף משהו אז תוסיף.

בנימין דרוקרוב: במדינת ישראל יש הכרה בניצולי הגיטאות ובכל מיני ארגונים אבל אין מודעות למצב של אלה שהיו שם ילדים ואיבדו את ילדותם בזמן השואה והם היו צריכים להתפנות מבתיהם וסבלו גם הם סבל נוראי.

בנימין דרוקרוב: הוא מבקש לקבל הכרה מן המדינה בארגון שלו, שמרכז את האנשים שאיבדו את ילדותם והם גם היו ניצולים, הם גם ברחו מהגיטאות, מן הרדיפה הנאצית, וזו הבקשה, לקבל הכרה רשמית.

דני דנון: האם הארגון שלו וההכרה, ממי הוא מבקש אותה?

בנימין דרוקרוב: מן המדינה.

בנימין דרוקרוב: באשדוד יש למעלה מאלפיים אנשים שמבקשים את ההכרה מן המדינה.

דני דנון: כמה יש - - - ?

בנימין דרוקרוב: ששת אלפים.

בנימין דרוקרוב: ששים אלף בכל ישראל.

בנימין דרוקרוב: בערים אחרות יש גם סניפים של עמותות דומות והן כולן תחת קורת גג אחת.

בנימין דרוקרוב: הם לא זקוקים לסיוע כספי ויותר חשוב להם ההכרה במעמד, שאם יגיע סיוע כלכלי מגרמניה או מכל מקום אחר, שהם יהיו מוכרים, זה מה שחשוב.

בנימין דרוקרוב: בעבר פניתי לגב' נודלמן בנושא והנושא הזה לא מתקדם.

דני דנון: כל עוד אתם לא מבקשים כסף אפשר להתקדם.

דני דנון: ברגע שהאוצר וראש הממשלה ירגישו שיש פה ענין תקציבי אז זה יהפוך לענין אחר.

דני דנון: חשוב לי לדעת בשלב הזה האם אתם רוצים טקטית לעבור כרגע שלב א' ואחר כך לבקש תקציב או שזה אקט סמלי או טקסי ואז כבר אפשר באמת להתקדם בקלות יתר.

בוריס גיטרמן: לא, הם מבקשים היום שלב א' ואחרון.

בוריס גיטרמן: הוא אומר שמגיעות לכאן כל מיני קרנות מחו"ל, מגרמניה ומארצות הברית והם לא כלולים במסגרת הזו כך שיוכלו ליהנות מזה.

בוריס גיטרמן: זה לא שהמדינה מחלקת אלא מגופים פרטיים.

בוריס גיטרמן: הם לא יכולים ליהנות מן הכספים שניתנים על ידי הגופים הפרטיים האלה.

דני דנון: מי אמור לתת להם את ההכרה?

בוריס גיטרמן: מדינת ישראל.

דני דנון: תודה.

ולדימיר גרשוב: קודם כל אני רוצה לברך את יושב הראש של ועדת הקליטה, מאחל לו בהצלחה.

ולדימיר גרשוב: התפקיד הוא חשוב מאד , אני מקוה שאתה תהיה ענייני, בכלל לא פוליטי, כמו קודמים בתפקיד, העיקר שתהיה ענייני ושעולים עם הבעיות שלהם, ימצאו אצלך אוזן קשבת.

ולדימיר גרשוב: אני מבין שכל התקלות של היום הן בגלל הלוגיסטיקה, אני הייתי ממונה על הקליטה ורק אתמול הודיעו לי שיש ועדת קליטה של כנסת.

ולדימיר גרשוב: לפחות בעשר שנים אחרונות עבדנו גם מול הכנסת, גם מול ועדת הקליטה וגם מול משרד הקליטה וחוץ מזה אני התחלתי לבדוק במשרד הקליטה עם אנשים שקשורים לנושאים, והתברר שגם הם לא קיבלו את סדר היום ולא את הנושאים העיקריים עליהם מדובר.

ולדימיר גרשוב: אצלנו היה נהוג תהליך -והייתי ממונה על הקליטה, תהליך לפיו הכנו את החומר לפני ועדות כאלה, לא חשוב אם הן בכנסת או פה.

ולדימיר גרשוב: חבל שפיספסנו את זה.

ולדימיר גרשוב: והנושאים הם כל כך חשובים למרות שרוב הנושאים, למשל הפנסיה וההכרה בניצולי שואה, הם עניינים שהם ברמה הארצית ולאו דוקא באשדוד אבל בכל מקרה אני מברך הדיון, שיש לא מעט אנשים, גם באשדוד, מן העלייה, שזקוקים לעזרה.

ולדימיר גרשוב: ואם אנחנו מגיעים לנושאים אחרים כמו זוגות צעירים או נושאים של דיור סוציאלי אז זה חשוב מאד בשבילנו, כי למרות שאנחנו הצלחנו בשנים הקודמות לבנות דירות לעולים, יותר מכל עיר אחרת, עדיין יש מחסור עצום בהוסטלים ומקבצי דיור ובתור של ההמתנה הגענו למיקום שנוצר בסוף שנת 1998.

ולדימיר גרשוב: אנחנו לא בונים עכשיו הוסטל, הייתי יושב ראש חברה לפיתוח אשדוד, אנחנו השגנו סוף סוף בוועדה את הקרקע ואפשר לשים שם הוסטל אבל כל זה עדיין פתוח ותלוי ב"עמיגור", ב"", במשרד הקליטה ובכל הגורמים ולא ידוע אם יהיה שם הוסטל, אני מקווה שכן אבל קודם לכן צריך שהקרקע תהיה זמינה בחינם לבנייה.

ולדימיר גרשוב: אז גם זה לא קל לעשייה.

ולדימיר גרשוב: הבנתי שעכשיו אתם מקדמים, שהמפלגה מובילה את התהליכים במינהל מקרקעי ישראל וזה חשוב מאד כי יהיה כך יותר קל לבנות אחר כך הוסטלים ומקבצי דיור וזה יהיה הכי טוב לכל המדינה.

ולדימיר גרשוב: בקשר לזוגות צעירים, נכון שאנחנו בתוך מספר שנים השגנו במינהל מקרקעי ישראל ויש לנו מכרזים לקרקע של המדינה עבור זוגות צעירים אבל לצערי המחיר של 900,000 ₪ הוא גבוה ואני לא מכיר הרבה זוגות צעירים שיכולים לעמוד בו.

ולדימיר גרשוב: נכון שזה יותר זול ממחיר השוק אבל בכל זאת, איזה זוג צעיר יכול לגייס שליש מזה כהון עצמי כמו שדורשים היום?

ולדימיר גרשוב: לגבי ילדי השואה, אני בטוח שראשי הארגונים שיושבים פה ונציגי הארגונים יציגו את הנושא של ניצולי השואה וזה חשוב מאד ושוב, אני לא מוריד מן החשיבות והמשמעות של זה.

ולדימיר גרשוב: אני מודה לך ולכל החברים שארגנו את הישיבה פה באשדוד, רק חבל שלא הכנו את החומר באופן יותר יסודי לדיון אז בפעם הבאה אנחנו נעלה את כל הנושאים האחרים באופן יותר יסודי.

ולדימיר גרשוב: תודה רבה.

דני דנון: מבטיח שנחזור לפה ונסייר, אנחנו מקפידים לסייר, נשמח לבוא ולראות את הפעילות שלכם בשטח.

דני דנון: רוצה לבקש מנציג משרד הקליטה, ספציפית לגבי אשדוד, יש פה נתונים מרשימים על השקעות של העיריה.

דני דנון: היינו בעירית ירושלים בשבוע שעבר.

דני דנון: האם אתה יכול למסור לי מה הסכום שעירית ירושלים הקצתה, ומהו החלק שהוא מהווה מתוך התקציב שלה, לעומת עירית אשדוד?

נחמיה חתוכה: אני לא רוצה לצאת להשוואות בין הערים אבל...

נחמיה חתוכה: ואני מדבר רק על 	סדר גודל של מליון, מליון וחצי, אנחנו מדברים על פעילות ללא השתתפות.

נחמיה חתוכה: פעילויות חברתיות כמעט בכל התחומים.

נחמיה חתוכה: אתמול הגיע התקציב של 2011, מרשים גם בהיקף שלו ואני לא מדבר רק על תקציב שנתי, במסגרות יש שלש תכניות של עידוד עליה, גם לעולים מאמריקה הלטינית, שזה תקציב נפרד.

נחמיה חתוכה: סדר גודל תקציבי דומה לזה של עירית ירושלים, כמו מערכת החינוך הבלתי פורמאלית שאתה מכיר וקייטנות קיץ ותקציבים מיוחדים שיגיעו בנפרד.

נחמיה חתוכה: זה בהקשר של תקציב הקליטה לעירית אשדוד.

נחמיה חתוכה: אני רק רוצה להעיר הערה אחת ואני פונה לעירית אשדוד, אנחנו נתנו אישור לתקציבים האלה ואנחנו רוצים שתרוצו איתם אבל לפי המנגנון העירוני פה, מחכים לסיום התהליך הביורוקרטי כדי להריץ תכניות, עוצרים אותן, מחכים שיגיע ההסכם או שיגיע הנייר אבל הם מעולם לא התאכזבו עם תקציב שהתחייבנו אליו ושילמנו אותו, שיצאו לדרך עם התכניות אז שיגשרו על הפער הזה של הזמן שזה מאד - - -

דני דנון: אתה מדבר על מימון ביניים!?

נחמיה חתוכה: אני מדבר על גישור, על מימון ביניים כדי להתחיל להוציא תכניות לדרך, אני אמרתי כבר והודעתי: עם תכניות שהן המשך מפברואר אפשר לצאת לדרך, אנחנו נשלם אותן גם במאי וגם ביוני, נשלם מפברואר, צאו לדרך.

נחמיה חתוכה: זה בינתיים, במנגנון הזה צריך לעשות סדר.

נחמיה חתוכה: לגבי מוקד הקליטה - - -

דני דנון: אני רוצה להקשות עליך.

דני דנון: מבחינת מימוש תקציבי ב 2011, הכסף - - -

נחמיה חתוכה: 2010!

דני דנון: 2011. עוברים כבר שלושה חודשים.

נחמיה חתוכה: תקציב 2011 עוד לא יצא.

נחמיה חתוכה: אישרנו את כל התכניות, ישבנו בוועדות היגוי מסודרות, עירוניות, בחנו בדיוק את כל התכניות ואישרנו את כולן, גם את אלה וגם אתה אלה שאישרנו למסגרות עליה קהילתית ועידוד עליה.

נחמיה חתוכה: כולן מאושרות ומוכנות לצאת לדרך, סליחה, עידוד עליה אישרנו והתכניות שאני עכשיו מציין הן בסדר גודל של כמליון שקל, אני מקווה שבטווח הזמן הקרוב נאשר אותן, זה תלוי בוועדת היגוי של הרשות, קיבלו אתמול את התקציב, מתכננים לצאת אתן לדרך באפריל, אפריל מאי, ואני מקוה שבאמת כבר יקבעו ועדות היגוי, שיצאו לדרך, עד סוף פברואר 2012 התכניות האלו צריכות להתקיים, וזה תקציב, במקביל יביאו תקציב פעילות אחרת, נכנסנו לפעילות עם פרוייקט תנופה של הנושא הקווקזי, האוכלוסיה הבוכרית, והוא יוצא לדרך עם העמותות הרלבנטיות, ישבנו בישיבה לפני שבועיים, קייטנות קיץ יהיו פה, עירית אשדוד נהנית כמעט מכל מקורות הסיוע שהמשרד נותן ו היא עושה את זה ומנצלת את התקציב הזה.

נחמיה חתוכה: לגבי דיור, המשרד לקליטת עליה יחד עם משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר, עובדים היום בוועדה משותפת במטרה לאתר ולמצוא פתרונות לאורך זמן עבור אוכלוסיית העולם ובתוכם כמובן כל העולים, גם ניצולי שואה וגם עולים אחרים ואני מאד מקווה שזה עומד לקראת החלטת ממשלה, אני מקווה שכל הרעיונות וההוסטלים, כל זה יֵצא לדרך, השרה מובילה את זה ואני בהחלט חושב שזה בכיוון הנכון.

דני דנון: מה הכיוונים?

נחמיה חתוכה: אני לא יודע כרגע להצביע כרגע על כיוונים, אם זה פרויקטים משותפים על אדמה חומה, שבעצם הרשות נותנת את האדמה וארגונים אחרים ועמותות מתקצבות את הבניה יחד עם הרשות העירונית אבל זה הכיוון, היא נפגשה גם עם ראש עירית אשדוד וראש עירית קרית גת ושניהם נרתמים למאמץ הזה.

נחמיה חתוכה: לשאלת היושב ראש, יש צוות במשרד שהוא משותף עם צוות משרד ראש הממשלה והוא נקרא צוות דיור.

ליאון בן לולו: צהרים טובים לכולם.

ליאון בן לולו: גם אני הייתי פעם עולה חדש.

ליאון בן לולו: אני מסתכל פה על הטבלה ואני רואה שיש שבעים וחמישה אלף עולם באשדוד, תשעים אלף מברית המועצות, שלשת אלפים מאתיופיה ויש אחרים.

ליאון בן לולו: אני נמצא ב 4,000 האחרים, כאמור הייתי פעם עולה חדש ואני מכיר את התלאות שעוברים העולים במדינה.

ליאון בן לולו: אני מודה לחבר הכנסת דני דנון שנעתר ונענה לבקשה שלנו לבוא ולנהל כאן את הועדה.

ליאון בן לולו: הוא כבר נתן הבטחה אחת שיבוא לכאן שוב ונעשה את זה יותר מסודר.

ליאון בן לולו: אני אומר לכם שאני מכיר את דני לא מעט שנים, איש עם המון המון אמביציה ואם יש אחד שיכול להזיז כאן דברים ואני מראש אומר לכם שהוא יזיז כאן דברים בטח בתחום שהוא ממונה עליו ואנחנו נגלה חבר כנסת שמדבר במעשים ואני כמעט מתחייב על זה.

ליאון בן לולו: אשדוד שמחה לקבל אותך בשמחה כאן ואנחנו נחבק אותך בעיר הזו וגם אתה תחבק אותנו בחזרה.

ליאון בן לולו: בעוד כמה דקות איאלץ לעזוב, למרות שהנושא חשוב לי והכנסנו גם את הנושא של תמ"א 38, נושא שדני קידם עבורנו גם בכנסת ותודה מראש.

ליאון בן לולו: טוב לך אתנו וטוב לנו אתך.

ליאון בן לולו: תודה.

אברהם שרנופולסקי: צהרים טובים.

אברהם שרנופולסקי: קודם כל אני רוצה להציג קבוצה של הנהלת חזית הכבוד.

אברהם שרנופולסקי: אני מירושלים ונמצא כאן גם כסגן נשיא תנועת חזית הכבוד וגם כחבר הועד המנהל של מרכז ארגוני ניצולי השואה, ואני רוצה להציג עמדתנו, עמדה של תנועת חזית הכבוד.

אברהם שרנופולסקי: אל"ף, למרות ההקלות הרבות, אנחנו סבורים שלא צריך להשוות את אסירי הגיטאות ומחנות הריכוז שמוכרים בחוק ניצולי השואה עם פליטי השואה.

אברהם שרנופולסקי: ניצולי השואה מקבלים מגרמניה רנטה חודשית וגם ממדינת ישראל וזה מה שמגיע להם.

אברהם שרנופולסקי: בי"ת, אין זה מוסרי, שכבר עשרים שנה מדינת ישראל לא מכירה בתשעים אלף פליטי השואה, עולים חדשים, למרות שממשלת גרמניה כן מכירה אותם ונתנה להם פיצוי חד פעמי.

אברהם שרנופולסקי: פליטי השואה גם סבלו מרדיפות הנאצים, גם הם ברחו תחת התקפות אוויריות, הם סבלו מקור בסיביר ומחום באסיה התיכונה, הם איבדו את בתיהם ואת רכושם ואת בריאותם ולפעמים קרובים והם איבדו גם את בתיהם ורכושם פעמיים, כשעלו ארצה ופה, בארץ, הם לא מקבלים שום דבר, פרט לקיצבת זיקנה והשלמת הכנסה אז צריך לשנות את המצב.

אברהם שרנופולסקי: גימ"ל, למרות החלטת הכנסת משנת 2008 עדיין לא עבר חוק של הגדרת ניצול השואה ובעצם, אסירי מחנות ריכוז וגיטאות נקראים ניצולי שואה ואילו פליטים נקראים המעגל השני או פליטי השואה או ילדי השואה או ילדי המלחמה אז צריך לסדר את הענין, צריך להיות חוק שמגדיר את הענין הזה.

אברהם שרנופולסקי: ודבר אחרון, צריך - - -

דני דנון: למה מפריע לך שתהיה הגדרה לילדי השואה או לפליטי השואה או הגדרה נוספת כזו כשהיא לא מכילה בחובה שום הטבה כספית?

אברהם שרנופולסקי: אסביר.

אברהם שרנופולסקי: פליטי השואה הם קודם כל ניצולים, הם ניצלו במלחמת העולם השניה וגרמניה מכירה בהם כניצולים.

אברהם שרנופולסקי: כשאנחנו מדברים על סיוע מגרמניה אז אי אפשר לדבר על יהודי מלחמת העולם השניה או על ילדי השואה, אלא שיש את המונח ניצול השואה או פליט כך זה צריך להיות.

אברהם שרנופולסקי: האנשים שאנחנו מדברים עליהם הם אנשים בגיל הזהב, הכי צעיר מהם הוא בן שבעים אז אני לא רוצה לחכות עוד ואני מבקש ממך, מר דני דנון, לסדר את הענין הזה ולעשות מאמצים על מנת להעביר חוק ולסדר את הענין עם ההגדרה, קודם כל עם הגדרת ניצולי השואה ופליטי השואה.

אברהם שרנופולסקי: תודה.

דני דנון: הגברת אילנה כפיר, לגבי זוגות צעירים, האם יש דברים שקורים כרגע באשדוד כמו "מחיר למשתכן"?

אילנה כפיר: אני לא מטפלת בזה אבל לפני כמעט חצי שנה היה משהו ואני יודעת שצריכות להיות 	עוד דירות.

אילנה כפיר: לגבי הוסטלים, יש מספר הוסטלים ואמור להיבנות אחד נוסף, כשמרבית הדירות מופנות לעולים וחלקן לקשישים חסרי דיור.

אילנה כפיר: למעשה המשרד שלנו בעיר רחובות מטפל בותיקים, רק דירות לאיכלוס, דירות לשיכון ציבורי ולמקרים סוציאליים.

אילנה כפיר: אנחנו מעבירים מדי פעם דוחות למשרד הקליטה והם מחליטים על פי התור ברשימות שאנחנו מעבירים אליהם.

דני דנון: כמה אנשים יש ברשימה לדיור הציבורי היום?

אילנה כפיר: באשדוד כשבעים משפחות שממתינות הדיור הציבורי, מרביתן לשלשה או ארבעה חדרים, מעט מאד לשני חדרים ולכן מרבית הדירות שאנחנו מעבירים למרכז הקליטה הן בנות שני חדרים.

דני דנון: האם יש עוד יוזמות של המשרד שלכם פה באיזור?

אילנה כפיר: לא, לא שידוע לי.

דני קאסהון: אני רוצה להתייחס לדיור הציבורי וגם לדברי נציג משרד הקליטה.

דני קאסהון: כבוד יושב הראש, קודם כל מברך את הפגישות שאתה עושה עם ראשי הערים, זו לא פעם ראשונה שאני משתתף בפגישות כאלו, בהן ראשי ערים באו לירושלים ולאשדוד ולערים נוספות.

דני קאסהון: אני חושב שנכון לראות את המציאות בשטח, ולראות את הבעיות שבוערות בשטח.

דני קאסהון: דבר נוסף, דירות ציבור, אני מייצג בעיקר את קהילת יוצאי אתיופיה ונושא דירות צבור מאד מאד קשה ויש הרבה מאד פניות מאנשים שממתינים מזה ארבע וחמש ושש שנים שלא מקבלים שום דירה.

דני קאסהון: אותן משפחות פונות וחוזרות ואין אפשרות אפילו להעריך את זמן ההמתנה שנותר להן.

דני קאסהון: כל שנה אומרים להם "חכו, חכו, חכו" ונראה שאין לזה שום פתרון וזה דבר שלפעמים שכשאני רואה את זה בשטח אז - -

דני דנון: כמה מיוצאי אתיופיה נמצאים ברשימה של הממתינים?

אילנה כפיר: אין הרבה יוצאי אתיופיה, אולי שתי משפחות, מרביתם ותיקים ולא עולים.

דני קאסהון: לגבי אשדוד אני חושב שזה יותר, אין לי את הנתונים המדוייקים אבל זה יותר.

אילנה כפיר: בדוח יש שתיים או שלש משפחות.

דני קאסהון: ואם בהסתכלות ארצית אז המספר הוא הרבה יותר גבוה.

דני קאסהון: יש הרבה מאד פונים מכל הערים.

אילנה כפיר: לפי הדוחות שלנו מדובר בשתים או שלש משפחות, האחת חד הורית שהכנסתי אותה לפני חודש בערך וזה הכל, אין לי הרבה אתיופים, מרביתן ותיקים ותיקים בארץ ולא יוצאי אתיופיה, אולי במשרד הקליטה הם ממתינים.

דני קאסהון: מציע לך לבדוק את זה.

דני קאסהון: דבר נוסף, נושא שאולי נציג הקליטה יכול להתייחס אליו, פה באשדוד במיוחד יש קרוב לשלושת אלפים או ארבעת אלפים בתי אב של קרוב לשתים עשרה או אחת עשרה נפשות.

דני קאסהון: אני לפחות, מבין הדברים שאני עוסק בהם באופן יומיומי, רואה שיש בעיה עם הנושא של נוער, למיטה זכרוני לפני שנתיים היה מרכז נוער באיזור ו' והוא נסגר, נתן מענה של שלש או ארבע שנים.

דני קאסהון: דבר נוסף יש פעילות מוקד שהיא לא מספקת את הסחורה, כח אדם מאד מצומצם, הרבה אנשים שנמצאים פה, הוא לא נותן את המענה הראוי.

דני קאסהון: השאלה שלי היא אם הכח כזה קטן אז איך אפשר לתת פתרון לכל הצרכים שיש?

דני קאסהון: כנ"ל גם מרכז נוער שהיה פתרון בזמנו שנסגר היום, האם יש פתרון כלשהו לנושא בכלל, כי אני מבין שהעיריה בזמנו לקחה על עצמה שהיא תטפח או תפתח או תתן לזה תקציב מסוים שהוא ימשיך לפעול אבל הוא נסגר.

דני קאסהון: נשמח לקבל תשובה לענין הזה.

ולדימיר גרשוב: נאום יפה אבל מי אתה?

ולדימיר גרשוב: את מי אתה מייצג?

דני קאסהון: אני מנכ"ל נציגי הארגונים של קהילת יוצאי אתיופיה בישראל.

דני קאסהון: זה ארגון על.

ולדימיר גרשוב: וחוץ מזה יש לנו לא מעט תכניות.

ולדימיר גרשוב: רק לפני שבוע אנחנו אישרנו לא מעט תכניות והיו שם נציגים של העדה האתיופית ויחד אתם הקמנו כל התכניות השונות גם למבוגרים, גם לזוגות צעירים.

ולדימיר גרשוב: אז קשה לנו ככה לדבר אם אנחנו לא מבינים על מה מדובר חוץ מענין המועדון.

נחמיה חתוכה: ברשותך, אני מציע לעשות שיעורי בית וללמוד לעומק את הענין כי לדעתי אתה טועה ומטעה.

נחמיה חתוכה: דבר נוסף, אני רוצה להוסיף את התכנית הלאומית לילדים ובני נוער בסיכון שעיקר האוכלוסיה שמטופלת במסגרת הזאת בתכנית לאומית היא האוכלוסיה האתיופית, אותה תכנית שנקראת תכנית ילדי אתיופים לקהילה האתיופית בעיקר וקייטנות קיץ לילדים האתיופים, אם תרצה נעזור לך ללמוד את הנתונים, רק תראה רצון ללמוד את הנתונים.

נחמיה חתוכה: המוקד הוא מבין הטובים שיש בארץ, התקציב של המוקד, הקבוצה שמנהלת פה את המוקד, זה מוקד מלא, עם מנהל, עם רכז תעסוקה עם רכז נוער, כל בעלי התפקידים שם ואנחנו חלק מן הזרוע הקדמית של הרשות כדי להוציא לפועל תכניות וזה חלק מן התכנית שכרגע הצעתי ובאמת לא הצעתי את הכל.

נחמיה חתוכה: אשדוד לא מטפחת ולא טיפחה את האתיופים.

דני קאסהון: אני אומר לך שאני בקי בכל הנושא הזה, לשאלות לא קיבלתי תשובה.

דני קאסהון: אני טוען שלמצב שבו גודל האוכלוסיה ביחס לגודל כח אדם וגודל הבעיות - - -

יהודית גיגי: אני יכולה לספר שיש לנו שלש כיתות של עולי אתיופיה מבוגרים שלומדות שיפור השפה עם שילוב תעסוקתי, הכיתות האלו נפתחות בשיתוף עם מחלקת רווחה בעיריה ובשיתוף עם מוקד הקליטה, יש מורה שמגייסת בתחילת כל שנה מדלת לדלת.

גרגורי צור: רוצה להתייחס לשני נושאים, קודם כל נושא של תמ"א 38.

גרגורי צור: אני מתגורר ברובע ישן בבנין בן ארבע קומות והוא במצב שזקוק לשיפוץ על פי תמ"א 38.

גרגורי צור: באשדוד, להבדיל מבתל אביב, הביקוש לתמ"א גדול אבל האפשרויות לבצע אותו הן הרבה יותר קטנות כי הקבלן מחפש מן הסתם רווח ועושה בדיקה של רווח והפסד.

גרגורי צור: הוא בודק אם הדירות שיבנה בבניינים הישנים תוכלנה להימכר לאחר השיפוץ.

גרגורי צור: כתוצאה מכך מבקשים מהדיירים 40,000 ₪ כהשתתפות של כל אחד מהם.

גרגורי צור: אם למשל בתל אביב כמעט ולא משתתפים אז ברובעים הישנים או עולים חדשים נאלצים להשתתף בסכום שהוא יחסית גדול עבורם.

דני דנון: השטח בבעלותך?

גרגורי צור: מדבר כרגע על דירה בבעלות אמי, שהדירה זקוקה לשיפוץ וזה המצב שאנחנו עומדים בו היום.

דני דנון: לא רק באשדוד אלא שרק במרכז הארץ התמ"א זזה, במקומות אחרים היא לא כלכלית ולכן התיקונים נועדו לטובת הפריפריה.

דני דנון: אשדוד היא לא פריפריה אבל התיקונים נועדו לכך שבפריפריה יהיה אפשרי לבצע את התמ"א ולבצע אותה בצורה יותר טובה.

בוריס גיטרמן: אני רוצה להתייחס לתמ"א 38.

בוריס גיטרמן: קודם כל בקדנציה הזו הקמנו את החברה תשתית, ליאון בן לולו סגן ראש העיר עומד בראשה, וחתומים כבר מעל מאה בניינים על ידי החברה הזו, ועכשיו אנחנו מחכים לתיקון כדי להוריד את הדברים שמפריעים ולצאת לדרך שתתן לנו שוויון עם הדירות במקומות אחרים, שהמחיר שלהן יותר גבוה כמו תל אביב או חולון.

בוריס גיטרמן: מקווה שזה יתן לנו דחיפה ותודה לדני ולכל האנשים שמנסים לעזור לנו בנושא הזה.

גרגורי צור: לגבי הנושא השני של הדיור לזוגות צעירים, נמצא אתנו מקס שטרנברג הוא אחד מאלה שמובילים את הענין הזה מבחינת המאבק הצבורי.

גרגורי צור: אתייחס לנקודת מבטו של הפרט.

גרגורי צור: היום זוג צעיר אחרי לימודים נאלץ לקנות דירה ולהתמודד מול קשיים בלתי רגילים ואם אנחנו משווים, לצורך הענין - - -

דני דנון: מה המחיר של דירה באשדוד?

גרגורי צור: דירת שיכון יד שניה באיזור לא הכי יוקרתי משהו בסביבות 650,000 והדרישות שהבנק מציב לזוג צעיר הן כמעט בלתי אפשריות לעמוד בהן, כמו להביא 30% מערך הנכס בזמן שרק מסיימים לשלם הלוואות לצורך לימודים ועל תארים אקדמיים וזה פשוט בלתי אפשרי.

גרגורי צור: אם אנחנו מסתכלים על זוג "צבר" שנולד פה ויש לו עזרה מן ההורים או ירושה אז לעומתו זוג צעיר שעלה לארץ הרי אין לו את הנכסים האלה, והוא מגיע למצב בלתי אפשרי.

גרגורי צור: וההורים גם הרבה פעמים נמצאים בשלבים בהם הם רק מסיימים לשלם את המשכנאות שלהם ואחד הפתרונות הוא לעשות שכירות לטווח ארוך בסיוע ממשלתי שגם בזמן הזה הזוג יוכל לחסוך ולקנות את הדירה.

דובר: אין לי דירה בבעלותי ואני עובד כדי לנסות ולרכוש אחת.

דובר: המצב באשדוד, המצב הכללי של כל צעירי העיר הוא קשה מן הבחינה הזו, גם לעולים קשה לקנות וגם לישראלים והבעיה של העולים, כמו שגרגורי אמר היא יותר קשה כי הרבה אנשים שנולדו בארץ יכולים לקבל מן ההורים הון עצמי.

דובר: היו כמה יוזמות באשדוד בנושא וניסינו ללוות את ראש העיר ואת כל מי שהיה מעורב בפעילות הזו, בפרויקטים האלה.

דובר: מן הפרויקטים האלה כרגע, כמו שבוריס אמר לפני כן, אחד, המשמעותי ביותר, תקוע בוועדה המחוזית וכל שאר הפרויקטים דעכו ונעלמו מן השטח.

דובר: כרגע, היום, לפי מה שאני יודע -ואני מנסה לעקוב אחרי כל יוזמה שעולה בשטח, אין יוזמה שיכולה להיות אפשרית בזמן הקרוב, שיכולה לעזור לצעירים לרכוש דירות ואמנם המחירים שגרגורי אמר הם 600,000-700,000 ₪ אבל הם רלבנטים לאיזורים מאד ישנים ודירות מאד קטנות, שזה לא תמיד הפתרון לזוג צעיר שרוצה לגדול ולהקים משפחה וילדים והכל.

דובר: המחירים הרבה יותר לא הגיוניים למישהו שרוצה לגור באיזור קצת יותר חדש ובדירה קצת יותר גדולה.

דובר: אם אנחנו מדברים על שלושה וארבעה חדרים אנחנו מגיעים ל- 1,300,000 -1,400,00 ₪ וזה הרבה יותר בעייתי.

בוריס גיטרמן: אני רק רוצה להוסיף שאני קיבלתי המון פניות בלשכתי, יש רשימת אנשים שמחכים לפתרון דיור לזוגות צעירים, רובם עולים וצריכים למצוא פתרון.

בוריס גיטרמן: התחלנו לבנות דירות יותר קטנות אבל עדיין אנחנו לא יכולים להגיע ל 20% או 30% של הבניה, ועוד בעיה היא שאנחנו לא יכולים להבטיח מחיר.

בוריס גיטרמן: אולי נמצא איזה פתרון טוב אבל זה לא נראה.

בוריס גיטרמן: הממשלה צריכה לעזור לנו להוביל פרוייקט כזה או פרוייקט אחר ואז אנחנו נוכל למצוא פתרון.

דני דנון: אבל היום כל בנין חדש באשדוד 20% מן ה	דירות הן - - -

בוריס גיטרמן: תוספות.

בוריס גיטרמן: הוא למשל בונה בתכנית שלו ארבע קומות או שמונה קומות אז 20%, 30% מן התכני הם לטובת דירות קטנות.

מקסים שטרנברג: הפתרון ממה שאנחנו יודעים, באמת קיימת תכנית כזו, אבל שוב, מכל מה שידוע לנו עוד לא עלה פרוייקט אחד עם התכנית הזאת לשטח, נכון שמדברים בכל בנין חדש שנכנס על שיהיו תוספות דיור של 30% לצעירים אבל לא  ראינו שום דירה כזו ולא פרוייקט.

מקסים שטרנברג: יש איזשהו פער בין הדברים.

גינדי ריגר: הם אמרו שההורים לא יכולים לעזור להם וההורים גם צריכים עזרה כי מי שהגיע בגיל ארבעים פלוס מגיע לגיל פנסיה בלי פנסיה והוא מקבל פחות ממי שהגיע למדינה בגיל אחר ומקבל מיד פנסיה, הוא מקבל פחות תנאים ובסוף הוא לא יכול לקבל את האפשרות לשלם משכנתא שלו ודאי שלא את של הילד שלו.

גינדי ריגר: אנחנו יודעים שתוך שלש או ארבע שנים אנחנו יכולים להגיע למצב שבו יותר ממאה אלף אנשים לא מסוגלים לשלם את המשכנתא.

גינדי ריגר: אז יקרה כמו שקרה בארצות הברית ודיברתי באיזושהי תכנית ואמרתי: בלי זה אנחנו היום יושבים ולא מבינים שעוד מספר שנים אנחנו עלולים להגיע למצב שהוא גרוע גם לאנשים וגם לכלכלה.

גינדי ריגר: אנחנו זקוקים לתכנית ממשלתית כדי לפתור בעיה בדיור ובפנסיה.

בני הראל: לגבי הזוגות הצעירים, אנחנו, למעשה, מקבלים ממשרד הקליטה בטפטוף קל, ממש בטפטוף קל פתרונות כאלה ואחרים.

בני הראל: ועדיין, לא יכול להיות שבן אדם קשיש בן 83 צריך להמתין אחת עשרה שנה לפתרון דיור, הוא עומד בקריטריונים והוא צריך להמתין למעשה לפתרון וזה בן אדם לא בריא, יש כל מיני כאלה.

בני הראל: הממשלה, שפעם בנתה ועשתה גדולות, כל ההוסטלים וכל מבני הצבור האלה, לא נוגעת בזה בכלל, אז מילא, מדברים פה, יש פה עולים חדשים, יש פה זוגות צעירים שנתקלים בקשיים אבל, כשנוגעים באנשים מבוגרים קשי יום, עם כל מיני מוגבלויות, ואין להם שום פתרון, כי הם לא יכולים, אין להם אל מי לפנות אז הם כל הזמן פונים אל הרשימות האלו.

בני הראל: הם נמצאים במרכז הקליטה אבל הם תופסים מקום של עולה חדש.

בני הראל: מבחינתי מרכז הקליטה הוא דיור זמני שנועד לעולים חדשים שמגיעים לתקופה של חודש, חודשיים, חמישה חודשים, מכסימום שנה.

בני הראל: נכון, יש מרכז קליטה באשדוד, יש בו עולים חדשים שמגיעים מכל העולם, אבל הנה, הגיעה משפחה, שנמצאת פה מאז האירוע בטביליסי, ברוסיה, ויש להם בעיה, יש להם בעיה.

בני הראל: הם יושבים לכאורה באופן לא חוקי, וזה לא רק היא, יש משפחות אחרות שגם כן כך והם מגיעים למצב שהם כבר לא יכולים, והם אומרים: תנו לנו שני חדרים למרות שאנחנו חמש נפשות ואין דירות, אין דירות, הממשלה חייבת לקחת את הנושא הזה של דיור ציבורי ולעשות משהו, איזושהי תכנית מיתאר שתתן פתרון לטווח קצת יותר ארוך, לא שנה שנתיים אלא חמש או עשר שנים אבל שזה יהיה משהו.

בני הראל: ואי אפשר להתעלם.

בני הראל: הנה, יש את הספור של שישינסקי עם הגז ועם הנפט ועם כל הכספים העתידיים האלה, אז למה לא לקחת מאוצרות הטבע האלה ולבנות, פשוט לבנות, לקחת את היוזמה לידיים ולבנות.

בני הראל: ואני לא מדבר רק על הזוגות הצעירים ואתה רואה שיש פה פער בין מה שצריך להיות לבין מה שישנו בפועל.

בני הראל: ולגבי הזוגות, אין באשדוד כמעט דירות שהן שלשה חדרים, לא בונים, פשוט לא בונים, אתה רוצה לקנות פה דירה של ארבעה חדרים אבל אין.

בני הראל: דירה של ארבעה חדרים עולה במינימום 1,300,000 ובמכסימום אתה יכול להגיע לאחד הפרויקטים שלא נותנים שם משהו בפחות משני מליון שקלים, מאיפה אנשים יכולים להביא מליון שקלים או מליון ושלש מאות אלף?

בני הראל: מה שקרה בשוק הדיור הוא משהו שנורא קשה להבין אותו, נורא קשה להבין אותו וזה משהו שתשמע אותו בכל השדרה, ואני יודע שקמה זעקה בקרב חברי המפלגה שלכם אבל עדיין קשה להבין את זה, מה שאמר מר צור, שהבועה הזאת תתפוצץ בסוף, היא אכן תתפוצץ בסוף, לא תהיה ברירה, השאלה היא אם הממשלה יכולה לשבת ולעשות לעצמה גבול.

בני הראל: כי היא אומרת: בסדר, אנחנו לא מתערבים, לא מתערבים אבל כשזה זוגות צעירים או אנשים מבוגרים, אז צריך לעצור ולשאול שוב.

בני הראל: אני כואב את הכאב הזה של אנשים שנמצאים במרכזי הקליטה ורוצים בכל מחיר לעזוב את מרכז הקליטה אבל פתרונות אין.

נחמיה חתוכה: אתייחס בקצרה לדברים.

נחמיה חתוכה: אל"ף לגבי ממתינים לדיור בקרב הקהילה האתיופית – אין ממתינים לדיור, אולי להחלפה לדירות גדולות יותר, אבל אין ממתינים לדיור.

נחמיה חתוכה: בעיקרון הקהילה האתיופית פונה בדרך כלל לרכישה דרך משכנתאות, זאת אומרת, לא במשרד השיכון - - -

נחמיה חתוכה: לדעתי אתה עושה נזק לקהילה שלך.

נחמיה חתוכה: תלמד את הנתונים, כי אתה מציג דברים לא נכון.

נחמיה חתוכה: אני אומר לך שאנחנו נותנים משכנתאות, אנחנו נותנים הלוואות ואני לא רוצה להתווכח אתך, שמע, אנחנו משרד הקליטה, נותנים לקהילה האתיופית סיוע והלוואות כמעט בערך הדירות שהם יכולים לקנות, עם משכנתאות מוגדלות ואין בקשות לדיור ציבורי.

נחמיה חתוכה: אין המתנה.

נחמיה חתוכה: עזוב רגע את הצעירים, אין ממתינים אצלי לדיור צבורי, יש לי פה בלשכת אשדוד - - -

דני דנון: ההתייחסות היא לאשדוד, לגבי צעירים אנחנו מכירים את הבעיה של הזוגות הצעירים, את בעיית המענק, אנחנו מטפלים במענק והוא עומד לגדול ב 30-40% בקרוב מאד, היה אמור להיות דיון עם מנכ"ל משרד האוצר הבוקר, כיוון שהוא לא יכול היה לבוא עם הנתונים הסופיים אז דחינו את הדיון עד שהוא יבוא עם הנתונים הסופיים לקראת פסח אבל אני מדבר כרגע לגבי אשדוד.

נחמיה חתוכה: מן מהנתונים שיש -ויש לי פה את יועצת הדיור שמומחית לענין הזה, כמעט ואין ממתינים לדיור ציבורי, יש כמעט אלף ממתינים, זוגות וקשישים, לא מן האוכלוסיה האתיופית, חוץ מהחלפות לדירות גדולות יותר.

נחמיה חתוכה: נקודה.

נחמיה חתוכה: זה הנתון.

נחמיה חתוכה: לגבי הדיור הציבורי הזכרתי קודם את הדברים.

נחמיה חתוכה: אמרתי בפתיחת דברי ואחזור בקצרה.

נחמיה חתוכה: יש תהליך שאנחנו מנסים לקדם יחד עם משרד האוצר ומשרד הראש הממשלה, אני מקווה שהתהליך הזה יקבל את אישור הממשלה במסגרת התקציב ואפשר יהיה למצוא פתרונות, בעיקר במקומות בהם המצוקה עולה, והיא עולה לא רק כאן פה אלא גם בערים נוספות אבל בוודאי שזה חלק מן הפתרונות ולא יושבים וממתינים, ולדבריך, לא ממתינים, יש פה תהליך שמתקיים ואני מקווה שהוא יצא לדרך וייבָּנוּ.

נחמיה חתוכה: לגבי מרכז הקליטה, יש אופציה לגבי הנקודה הספציפית שהוא הזכיר, יש אופציה לצאת ל"שכר דירה" והם פשוט לא רוצים, לקבל סיוע בשכר דירה ולצאת והם לא רוצים אז הם ממתינים במרכז הקליטה.

נחמיה חתוכה: אין לנו אינטרס להשאיר אנשים במרכז הקליטה, אנחנו רוצים לקלוט שם אחרים.

נחמיה חתוכה: לגבי זוגות צעירים, אני כבר יושב בישיבה שניה ושלישית ומנסה למצוא את הפתרון לזה.

נחמיה חתוכה: הבעיה של הזוגות הצעירים היא נכונה לגבי כל הזוגות הצעירים בכל הארץ כולל זוגות עולים, ואין לנו –כמשרד, פתרון להציע, הממשלה צריכה להביא.

נחמיה חתוכה: תודה.

מיכאל אלשנסקי: חוץ מהיותי נציג חזית בכבוד אני גם יושב ראש ארגון יוצאי בלה רוסיה בארץ.

מיכאל אלשנסקי: אני לא עולה חדש, אני פה בארץ שלושים ושש שנים אבל אני רוצה לחדד נקודה אחת, לא מן הצד של זוגות צעירים אלא מצד בני הארבעים פלוס, אלה שהגיעו ארצה בגיל ארבעים לפני עשרים שנה והיום פה פחות או יותר בגיל ששים.

מיכאל אלשנסקי: הם הגיעו ארצה וה"סצנריו" הוא כזה: הם הגיעו ארצה בגיל ארבעים, התחילו לעבוד, מהנדס הוא מהנדס מורה הוא מורה, היום הוציאו אותו לפרישה מוקדמת ארי חמש עשרה או עשרים שנה, יש לו פנסיה אלפים שקל, הוא מן המדינה לא מקבל כלום אבל הוא קנה דירה כי אשתו והוא עבדו לפני עשרים שנה, יש להם משכנתא של 3,500 ₪, הוא מקבל פנסיה של 2,000 ₪ ואין לו עם מה לגשת למכולת או לקופת חולים.

מיכאל אלשנסקי: יש פה פגיעה ועכשיו אני עובר לזוגות צעירים, הוא בא לילד שלו שהוא בגיל שלושים ומבקש עזרה כי אין לו כסף והילד מפריש עבורו בכל חודש אלף או אלפיים שקל.

מיכאל אלשנסקי: אז מה עשינו?

מיכאל אלשנסקי: פגענו בשלושה דורות: באבא, בבן ובנכד.

מיכאל אלשנסקי: איך בנכד?

מיכאל אלשנסקי: כי האבא של הילד הקטן הזה שללומד בבית הספר נותן לאבא שלו כסף והילד לא מקבל מבית הספר לא חוגים לא כדורגל לא קולנוע ולא טיולים אז פגענו ורמסנו ותבחר איזו מילה שאתה רוצה, גם את זה שהוא בגיל ששים, גם זה שהוא בגיל ארבעים וגם בזה שהוא בגיל חמש עשרה.

מיכאל אלשנסקי: תודה.

דני דנון: ברשותכם אסכם את הדיון שהיה חשוב.

דני דנון: חלק מן הבעיות הן רוחביות ואנחנו מכירים אותן ברמה הארצית וחלק הן ייחודיות לעיר אשדוד.

דני דנון: ועדת העליה הקליטה והתפוצות מברכת את העיר אשדוד ואת העומד בראשה, ראש עיר וסגניו, חברי מועצת העיר העושים יום ולילה למען קליטת העולים ומתרשמת מן הנתון שאשדוד נמצאת במקום הראשון מבחינת אחוז העולים בעיר.

דני דנון: הועדה מודעת לבעיות נושא הפנסיה.

דני דנון: הנושא בעייתי והוא רוחבי.

דני דנון: הועדה תבקש ממרכז המחקר והמידע של הכנסת להכין נייר מקיף על היקף הבעיה ברמה הארצית ותקיים דיון יחודי בנושא הזה.

דני דנון: הועדה שמחה לשמוע דווח על התקדמות של צוות הדיור המשותף למשרד הקליטה ולמשרד ראש הממשלה.

דני דנון: הועדה תשמח לארח את השרה בהקדם על מנת ועדה לקבל דווח על התקדמות עבודת הצוות.

דני דנון: הועדה מברכת על שינוי תמ"א 38 העתיד לעבור היום בכנסת ותמשיך להיות קשובה לצרכי העולים והזוגות הצעירים בנושא זה.

דני דנון: הועדה קוראת להכרה בניצולי השואה, פליטי השואה וילדי השואה, שסבלו רבות ונרדפו בתקופת השואה.

דני דנון: הועדה קוראת לארגונים המייצגים להעביר הצעות לתיקון החוק תוך 60 יום.

דני דנון: בעבר היה נסיון שנדחה לגבי קביעת הכרה בניצולי שואה ואשמח לקבל מכם, הגופים המייצגים, הצעות לחקיקה ועם זה ננסה לקדם את הנושא.

דני דנון: רוצה להודות לבוריס, לולדימיר ולכל מי שעוסק בנושא החשוב הזה, וכמו שהבטחתי אנחנו נחזור לביקור נוסף בעיר אשדוד.

דני דנון: תודה רבה לכולם.