ועדת הכנסת, כנסת 18, פרוטוקול מספר 180, 2011-05-17 14:00

יריב לוין: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

יריב לוין: אין לנו ערעורים על החלטות יו"ר הכנסת ואנו עוברים לנושא השני – הצעות לתיקון תקנות הכנסת.

יריב לוין: כידוע, במושב הקודם עברנו והתקדמנו בנושא.

יריב לוין: במהלך הפגרה היתה פניה של ארבל אסטרחן וגם של מנהלות ועדה שמוזמנות, קיבלנו הערות וניסינו לשלב אותן פנימה.

יריב לוין: אני מזכיר שאנחנו מתקדמים בעניין הזה תוך שבסוף נקיים סבב נוסף אחרון בפרק הזה כדי לראות איפה יש דברים שאישרנו אותם ב "צריך עיון" או שהתקבלו לגביהם הערות במהלך העבודה, ואז אנחנו נגיע באמת לנוסח הסופי והמסכם.

יריב לוין: למיטב זכרוני אנחנו הגענו לעמוד 25, עד הישיבה של 29.3.2011 שהיתה הישיבה האחרונה.

יריב לוין: אנחנו אמורים להמשיך מנקודה זו, כאשר מונח בפנינו מסמך שהוא עדיין לא מסכם את כל הפרק –

ארבל אסטרחן: יש עוד סעיף אחד שאולי ייכנס בנושא של חוק ההסדרים.

דוד רותם: יש גם הערות שלי.

יריב לוין: כן, אמרתי – אחרי שנסיים את המעבר הראשוני נתייחס לכל ההערות שהתקבלו, בכתב ובעל פה ולדברים שנשארו פתוחים.

דוד רותם: האם תקנון צריך להיות פה אחד?

יריב לוין: הוא לא חייב להיות פה אחד, אבל אני קבעתי שהוא יהיה פה אחד.

יריב לוין: אני רוצה שהדברים יהיו בהסכמה מלאה, גם עם האופוזיציה, וכך עשינו עד היום.

יריב לוין: כך אני חושב שנכון לעשות.

דוד רותם: כי כולם יודעים שהגלגל מסתובב כל הזמן.

יריב לוין: בכל מקרה, המצב יהיה שנעשה מעבר וננסה להגיע לנוסחה שתהיה מקובלת על כולם, כמו שעשינו עד היום, ואני משוכנע שגם נצליח.

יריב לוין: למעשה נשאר לנו את סימן (ה) שהוא המסכם - -

ארבל אסטרחן: יש כאן עניין של חזרה מהצעת חוק.

ארבל אסטרחן: על זה נדבר עכשיו.

ארבל אסטרחן: אחרי זה – רציפות, וסימן ה' שהוא לא ארוך, רק שיש לנו התלבטות מה לכלול בו.

ארבל אסטרחן: זה יהיה מעבר ראשון על כל הפרק.

ארבל אסטרחן: כל מקום שיישארו דברים לדיון או שקיבלנו הערות – סימנתי הערות בצד.

ארבל אסטרחן: נניח – חבר הכנסת רותם נתן דף עם הערות , רשמתי שיש הערה לחבר הכנסת.

ארבל אסטרחן: הוא צריך לנמק אותה, אבל זה מצוין, כך שלא נפספס הערות.

ארבל אסטרחן: גם סיגל קוגוט, היועצת המשפטית של ועדת החוקה נתנה הערות שבעיניי היו חשובות, וציינתי גם את זה.

ארבל אסטרחן: אז אפשר להמשיך מסימן (ג) – חזרה מהצעת חוק, שזה סימן שעדיין לא דיברנו עליו והוא בא לעגן עניינים שבעצם היום מוסדרים.

ארבל אסטרחן: היום זה לא בפרק אחד מסודר – מקום אחד זה על הצעה ממשלתית, ומקום אחר על הצעה פרטית, והרעיון הוא לעשות את זה בסימן אחד.

יריב לוין: נציגי הממשלה הוזמנו לדיון, נכון?

ארבל אסטרחן: כן.

ארבל אסטרחן: אז זה גם משהו שלא הכנסנו לרצף הכרונולוגי, כי זה יכול להיות בעצם בכל שלב.

ארבל אסטרחן: לכן זה בסוף, בהערות הכלליות.

ארבל אסטרחן: אז יש לנו קודם כל חזרה מהצעת חוק ממשלתית, מה שהיום מוסדר בסעיף 132.

ארבל אסטרחן: הממשלה רשאית לחזור בה מהצעת חוק ממשלתית כולה.

ארבל אסטרחן: כך, אגב, גם כתוב היום.

ארבל אסטרחן: זה עניין שהוא די משמעותי, ה "כולה" הזה, בעיקר בחוק ההסדרים.

ארבל אסטרחן: הכלל הוא – כולה, כל עוד לא התקבל החוק בקריאה השלישית, בהודעה לכנסת.

ארבל אסטרחן: אני קוראת :"הודעת הממשלה על חזרה מהצעת חוק תימסר במליאת הכנסת על ידי שר או סגן שר או בכתב באמצעות מזכיר הממשלה ליו"ר הכנסת שיודיע על כך לכנסת".

ארבל אסטרחן: זו הסדרה קצת יותר מפורטת ממה שכתוב היום.

ארבל אסטרחן: היום רק כתוב – על ידי הודעה בכנסת או הודעה בכתב ליו"ר הכנסת, לא כתוב מי.

ארבל אסטרחן: פה מוצע שבמליאה זה יהיה כל שר או סגן שר, ובכתב זה יהיה מזכיר הממשלה ליו"ר הכנסת.

דוד רותם: אני מבקש להתנגד לסעיף.

דוד רותם: ממשלה מגישה הצעת חוק.

דוד רותם: היא עוברת קריאה ראשונה ובאה לוועדה.

דוד רותם: הוועדה משקיעה המון עבודה, ובין היתר עושה גם כמה שינויים.

דוד רותם: הממשלה מגישה הסתייגות על השינויים שנעשו בוועדה, וההסתייגות נופלת במליאה, בקריאה שניה.

דוד רותם: ואז, אחרי שבזבזנו כל כך הרבה זמן, פתאום הם אומרים שהם חוזרים בהם.

דוד רותם: עד כמה שאני יודע – ברגע שחוק עבר לוועדה, הוא מפסיק להיות חוק של המציע.

ארבל אסטרחן: גם בפרטית – לפי התקנות היום השלב הוא עד שהוועדה מאשרת את זה לשניה ושלישית, לא עד שזה עובר לוועדה.

דוד רותם: זה בדיוק העניין.

דוד רותם: ברגע שהוועדה אישרה את זה לשניה ושלישית, כי החוק הופך להיות חוק - - אותו הדבר גם בהצעת חוק ממשלתית.

דוד רותם: חוק ההתיישנות – ישבנו עליו שנתיים.

דורית ואג: כל יום חמישי, חמש שעות.

דוד רותם: ומה שקרה זה שחבר הכנסת בן ששון שהיה קודמי בוועדה החליט שאת תקופת ההתיישנות הוא ישאיר לסוף.

דוד רותם: וכאשר הצעת העניין ל- 4 שנות התיישנות נפלה, הממשלה משכה את החוק.

דוד רותם: יש גבול, מה, אנחנו לא עובדים לחינם.

ארבל אסטרחן: איפה היא נפלה, בוועדה?

דוד רותם: הם משכו את החוק.

ארבל אסטרחן: אבל כל עוד זה בוועדה, גם אם זה ח"כ פרטי הוא יכול למשוך, עד שהוועדה לא אישרה את זה לקריאה שניה ושלישית - -

יריב לוין: אני חושב שנעשה את זה באותו מסלול כמו שעשינו בחקיקה הפרטית.

ארבל אסטרחן: זה אומר שכשהוועדה עדיין דנה בזה – אפשר עוד למשוך.

ארבל אסטרחן: רק כשהממשלה אישרה את החוק להנחה - -

יריב לוין: בסדר.

דוד רותם: הם עכשיו הולכים להביא לי את הקודקס האזרחי.

דוד רותם: אלף סעיפים.

דוד רותם: אני אדון בכולו והם ימשכו לי אותו.

ארבל אסטרחן: אז זה יהיה – "כל עוד הוועדה לא אישרה את הצעת החוק לקריאה השניה והשלישית".

ארבל אסטרחן: אני רוצה להבהיר פה לגבי רביזיה – אני חושבת שזה ברור: הצביעו לקריאה שניה ושלישית?

ארבל אסטרחן: אי אפשר לחזור.

ארבל אסטרחן: אבל אם, נניח, ביקשו רביזיה והיא אושרה וזה נפתח , אז עדיין אפשר.

דוד רותם: כן, כי אז הדיון לא נגמר.

יריב לוין: כן, ברור.

דוד רותם: סעיף הרביזיה, את החוות דעת של היועץ המשפטי לא הכנסתם לפה.

ארבל אסטרחן: זה יהיה בפרק הוועדות.

ארבל אסטרחן: זה לא יהיה בפרק החקיקה, כי רביזיה – נכון, כל החלטה בוועדה, ושם נכניס - -

דוד רותם: נקבע שרביזיות לא יכולות להיות לא ביום ראשון ולא ביום חמישי, ועוד כמה הוראות.

ירדנה מלר-הורוביץ: אבל אם למשל – בתקציב, עושים דיונים מרתוניים וגם בימי ראשון וחמישי, אי אפשר יהיה להצביע על רביזיבה?

יריב לוין: בואו לא נדון במה שעוד לא הגענו אליו.

דוד רותם: קיבלתי חוות דעת, היתה אלי פניה מיושב ראש הכנסת שראשון וחמישי זה לא ימי עבודה אז מה פתאום אני עושה רביזיות בימים האלה.

ארבל אסטרחן: טוב, פה אני באמת צריכה לראות, אז אולי בכלל לא צריך לאפשר הודעה על זה במליאה - -

יריב לוין: כן.

יריב לוין: הגיוני שזה ייכנס לאותו מסלול כמו הפרטיות.

יריב לוין: שהכל יהיה אחיד.

ארבל אסטרחן: פה עשינו הודעה בכתב ליו"ר הכנסת ויו"ר הוועדה.

ארבל אסטרחן: אז גם ההודעה תהיה כמו בפרטי.

יריב לוין: בסדר גמור.

ארבל אסטרחן: אז עם מסירת ההודעה, תוסר הצעת החוק מסדר יומה של הכנסת, "ואולם, אם מוזגה הצעת החוק הממשלתית עם הצעת חוק אחרת יחולו הוראות סעיף (15)...." שזה אומר שהצעה אחרת עוברת למצב שבו היא היתה.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, אם יש הצעה אחרת שעברה טרומית, מיזגו אותה עם הממשלתית, שעברה ראשונה, שניה ושלישית - -

דוד רותם: למה היא צריכה לחזור?

דוד רותם: היתה הצעת חוק פרטית שעברה טרומית, עברה לוועדה, ומיזגתי אותה עם הצעת חוק ממשלתית.

דוד רותם: הוצאתי את הנשמה עד שהגעתי להסכמות, הצביעו עליה - -

ארבל אסטרחן: והממשלה חוזרת בה.

דוד רותם: שתחזור בה הממשלה, אבל את ההצעה של חבר הכנסת - -

ארבל אסטרחן: אתה לא יכול לאשר אותה לשניה ושלישית כי היא לא עברה ראשונה.

קריאות: - - -

דוד רותם: אם כך תגידי לי – למה, כשמיזגתי הצעת חוק אני יכול להביא אותה לשניה ושלישית למרות שהיא לא עברה ראשונה?

ארבל אסטרחן: היום מאפשרים לעשות את זה רק כדי לתת את הקרדיט לחבר הכנסת, אבל יש לך עוגן שעבר קריאה ראשונה.

ארבל אסטרחן: אם הממשלה חוזרת בה ממה שעבר קריאה ראשונה - -

יריב לוין: בזה יש הגיון.

דוד רותם: אני לא מבין את ההיגיון.

דוד רותם: אני מגיש הצעת חוק שהממשלה רוצה לתקוע.

דוד רותם: אז מה היא אומרת?

דוד רותם: – תחכה, מגישים הצעת חוק ממשלתית.

דוד רותם: היא מגישה הצעת חוק ממשלתית וממזגים אותה.

דוד רותם: ואז זה לא הולך לקריאה ראשונה.

דוד רותם: עובדים על הצעת החוק שנתיים וחצי, ואז הממשלה החליטה למשוך את שלה, ואתה אומר לחבר הכנסת – תחזור רברס.

יריב לוין: אז תאשר אותה בראשונה, במליאה, ותחזור לוועדה ותגמור אותה באותו נוסח.

דוד רותם: במקרה של - - הממשלה לא הגישה הצעת חוק כזו והיינו רואים מה אתה חושב אז.

יריב לוין: אתה יודע למה זה לא קרה.

יריב לוין: יושב ראש ועדת החוקה עמד איתן על דעתו שהחוק יעבור.

דוד רותם: לא היה סעיף כזה.

דוד רותם: היום הרי לא צריך שהממשלה תחזור בה.

דוד רותם: הרי אם הייתי הממשלה לא הייתי חוזר בי מאף חוק.

דוד רותם: הרי יושב ראש הכנסת יש לו סמכות לקבוע את סדר היום, וכשחוק לא מוצא חן בעיניו הוא פשוט לא קובע אותו לקריאה - -

רונית חייקין: זה עד גבול מסוים, זה לא נכון.

דוד רותם: עד גבול מסוים?

דוד רותם: איך אמרו לי?

דוד רותם: – תלך לבג"ץ.

דוד רותם: עובדה שמה שאתה מדבר עליו התקדם.

דוד רותם: זה הגיע לבג"ץ.

ארבל אסטרחן: היום יש איזושהי פרוצדורה – הממשלה, כמו שאמרנו, יכולה לחזור בה בכל עת היום, ואם היא חוזרת בה אחרי שכבר התחילה הקריאה השניה אז היום יש איזושהי פרוצדורה שקודם כל מפסיקים את הקריאה השניה ואז יש לממשלה שבוע עד שלושה שבועות להודיע אם היא באמת חוזרת בה או לא חוזרת בה, בעצם – כל זה לא רלבנטי כי אמרנו שהיא לא יכולה יותר לחזור בה אחרי שהתחילה הקריאה השניה.

ארבל אסטרחן: אז (ג) יורד, (ד) יורד, (1), (2) ו- (3).

יריב לוין: רבותיי, זה חיזוק של הכנסת, רק בואו לא נלך יותר מדי רחוק.

קריאות: - - -

דוד רותם: אני חושב שצריך גם להכניס סעיף שמאפשר ליושב ראש הוועדה לבקש החזרה.

ארבל אסטרחן: יש את 124.

ארבל אסטרחן: כל עוד לא התחלה הקריאה - -

דוד רותם: אתמול היתה הסתייגות שלי במקרה, על חוק.

דוד רותם: פתאום, כשאני מנמק את החוק אני רואה כל מיני כאלה – רגע, מה פתאום, לא הסכמנו.

ארבל אסטרחן: תבקש למשוך.

ארבל אסטרחן: לפי 127.

ארבל אסטרחן: אבל אתה צריך רוב.

דוד רותם: אחרי שאני מצביע.

ארבל אסטרחן: לא.

ארבל אסטרחן: בכל שלב של הקריאה השניה.

ארבל אסטרחן: בכל שלב אתה יכול לבקש למשוך לוועדה, אבל מצביעים על זה.

ארבל אסטרחן: מרגע שהתחילה הקריאה השניה, כשהתחלת לנמק, ועד שנגמרת הקריאה השניה אתה יכול – בין אם התקבלה ההסתייגות או לא, יש הסתייגות - לא משנה.

ארבל אסטרחן: אתה יכול לבקש למשוך לוועדה, אבל אתה צריך רוב.

ארבל אסטרחן: זה בהצבעה.

דורית ואג: אבל אם אין לו רוב לסעיף, אין לו רוב להחזיר.

יריב לוין: מה לעשות.

יריב לוין: אם אין רוב אז אין רוב.

ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ה) הוא משהו קצת מוזר, אבל הוא קיים היום: "חזרה בה הממשלה מהצעת חוק ממשלתית, אין היא רשאית להביא באותו מושב של הכנסת הצעת חוק אחרת באותו נושא, אלא אם כן החליטה ועדת הכנסת להתיר זאת;"

יריב לוין: זה הגיוני דווקא.

דוד רותם: לא הגיוני בכלל.

דוד רותם: כל העניין הזה של 6 חודשים הוא לא הגיוני.

רונית חייקין: ממשלה, אין לה שישה חודשים, אבל.

דוד רותם: לא זה הגיוני ולא זה הגיוני.

קריאות: - -

דוד רותם: בעצם, מה אנחנו עושים צחוק מעצמנו?

דוד רותם: הסעיף זה זה בדיחת העונה.

דוד רותם: הממשלה, חוק שלה – היא חזרה בו או שהוא נפל, והיא רוצה להגיש אותו מחר.

דוד רותם: לממשלה יש רוב בוועדת הכנסת?

יריב לוין: מאה אחוז, אבל היא צריכה להתחיל את כל תהליך החקיקה מחדש.

דוד רותם: אצל הממשלה תהליך החקיקה זה צ'יק צ'אק.

דוד רותם: אין לה חובת הנחה, אין לה שום דבר.

יריב לוין: מה אתה מציע?

יריב לוין: לבטל את זה בכלל?

דוד רותם: א

דוד רותם: אם אתה שואל אותי הייתי מבטל גם את השישה חודשים שלהם.

יריב לוין: ואז מה?

יריב לוין: יהיה לך שבוע אחרי שבוע דיון באותו עניין שנפל?

דוד רותם: כמה זמן?

דוד רותם: עשר דקות וזה נופל.

יריב לוין: אבל זה לא הגיוני שמישהו יוכל להעלות פעם אחר פעם את אותו הדבר.

סהר פינטו: אז מישהו אחר.

סהר פינטו: אתה היום לא שולט בזה.

יריב לוין: לא, היום אתה שולט בזה, לפי הנושא, לפי מהות הנושא.

יריב לוין: אם אני העליתי הצעה והיא נפלה, גם אם מישהו אחר רוצה להציע אותה הוא לא יכול – שישה חודשים.

סהר פינטו: אז אם יש לי הצעה ואני נמצא במשא ומתן עם השרים הרלבנטיים להגיע להסכמה, ומישהו אחר רוצה לגזור את הכותרת שהממשלה הפילה לו הצעת חוק, הוא שורף אותי לחצי שנה עכשיו.

סהר פינטו: ואני אתם במשא ומתן, זה מתקדם.

סהר פינטו: זה דברים שקורים.

יריב לוין: אז אולי לפחות נקבע שלא אותו חבר כנסת יכול - -

סהר פינטו: בזה יש היגיון.

סהר פינטו: ירדנה מלר-הורוביץ: זה לוב להעסיק את הכנסת באותו נושא, וזה קצת זילות של ה - -

רונית חייקין: אבל זה לפחות חודשיים.

קריאות: - -

יריב לוין: זה ייראה נורא – שבוע אחרי שבוע

דוד רותם: זה נראה פגיעה רצינית בדמוקרטיה כשנשים את זה בתקנון.

דוד רותם: הרי מה העבודה שלי, חוץ מהלגיש הצעות חוק?

יריב לוין: אבל ההיגיון אומר שיש איזו מגבלה, ש אם הכנסת דנה ואמרה את דברה –לא חוזרים כעבור יום למשבצת הראשונה.

קריאות: - -

קריאה: אולי אפשר לשנות – חצי שנה בלי פגרה?

יריב לוין: את זה עשינו.

יריב לוין: קיצרנו.

יריב לוין: זה כבר מוטמע פה בנוסח.

יריב לוין: האיזון הוא נכון, בואו לא נעשה פה סדרי עולם חדשים לחלוטין במשהו שיש בו גם היגיון.

יריב לוין: קיצרנו את זה, אבל שזה יכלול את הפגרה, כדי שזה לא יהיה יותר מדי זמן.

ארבל אסטרחן: אז אמרנו שאם הממשלה חוזרת בה היא לא יכולה באותו מושב להביא הצעה באותו נושא אלא אם ועדת הכנסת - - אבל הממשלה רשאית לחזור בה מהחזרה, ואז ממשיכים מאותו שלב.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, היא היתה כבר בוועדה, אחרי הקריאה הראשונה, נניח, חזרה בה, הודיעה שהיא חוזרת בה מהחזרה, אז ממשיכים, גם אם זה באותו מושב, והיא לא צריכה אישור של אף אחד ולא להביא את זה מחדש בכחול.

סהר פינטו: הסיפה מבטלת את הרישה - -

קריאות: - - -

דוד רותם: למה יש הבדל בנושא הזה בין חבר כנסת לבין הממשלה?

יריב לוין: כי יש הרבה הבדלים בין חברי כנסת לבין הממשלה.

יריב לוין: הרי כל הזמן אנחנו מדברים על בעיות המשילות ואז, כשאנחנו יושבים פה אנחנו קושרים את הידיים כל הזמן.

יריב לוין: יש פה איזשהו מרחב תמרון מסוים לממשלה שהוא גם הגיוני.

יריב לוין: יש גם גבול כמה אנחנו יכולים היום לבוא ולהגביל אותם.

יריב לוין: יש בזה היגיון.

יריב לוין: הדבר הפחות הגיוני הוא דווקא כמות החקיקה הפרטית האסטרונומית שיש כאן.

יריב לוין: זו האמת.

יריב לוין: אז לבוא היום ולשאול למה אני מאפשר לממשלה?

יריב לוין: אני חושב שזה הגיוני לגמרי.

ארבל אסטרחן: אז בזה גמרנו את הסעיף של חזרת הממשלה, עם שינוי משמעותי של – רק כל עוד זה לא אושר בוועדה.

ארבל אסטרחן: סעיף 29 זה חזרה מהצעת חוק פרטית.

ארבל אסטרחן: פה יש כמה הבהרות שדיברנו עליהן בישיבות קודמות: "חבר הכנסת רשאי לחזור בו מהצעת חוק פרטית כל עוד הוועדה לא סיימה את דיוניה ...

ארבל אסטרחן: לקריאה השניה ולהקריאה השלישית".

ארבל אסטרחן: – זה תמיד מבלבל.

ארבל אסטרחן: חשבתי לכתוב: "...

ארבל אסטרחן: כל עוד הוועדה לא אישרה את הצעת החוק לקריאה השניה והשלישית".

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: זה ברור.

ארבל אסטרחן: "חזר בכו חבר הכנסת כאמור, לא יוכל לשוב ולהיות מציע של הצעת החוק לפי הוראות סעיפים קטנים...." – שאם מישהו מתמנה לשר, אז הוא יכול לחזור.

ארבל אסטרחן: מי שחזר בו לא יכול להיות מציע.

ארבל אסטרחן: זו הבהרה.

ארבל אסטרחן: "(ב) חזרה מהצעת חוק תיעשה בהודעה בכתב ליושב ראש הכנסת וכן ליושב ראש הוועדה שהצעת החוק הועברה אליה, אם הועברה".

רונית חייקיין: יש לי שאלה –הרי חוק בשניה ושלישית הוא בידי הוועדה כבר, נכון?

ארבל אסטרחן: באיזה שלב?

ארבל אסטרחן: כל עוד הוא לא אושר לשניה – שלישית, הוא בידי חבר הכנסת.

ארבל אסטרחן: לפי המצב היום, כל עוד הוועדה לא אישרה את זה לשניה ושלישית, חבר הכנסת יכול לחזור בו.

קריאות: - -

ירדנה מלר-הורוביץ: אם היא אישרה אותו היא כבר הפקיעה אותו.

יריב לוין: זה בסדר.

יריב לוין: זה גם הגיוני, זו הנקודה הנכונה.

יריב לוין: לכן התיקון שחבר הכנסת רותם הציע קודם היה נכון בלתעל את הכל לאותו מקום.

ארבל אסטרחן: עכשיו - מה קורה ברגע שמוסרים את ההודעה?

ארבל אסטרחן: אגב, זה עם מסירת ההודעה ולא עם מסירת ההודעה לכנסת.

ארבל אסטרחן: כלומר, יכולה להיות גם חזרה בפגרה.

ארבל אסטרחן: חבר הכנסת מסר ליו,ר הכנסת.

ארבל אסטרחן: בעקבות ישיבות קודמות שהיו ניסיתי לעשות איזושהי אבחנה בין היוזמים למצטרפים, כי אם אתם זוכרים בהתחלה דיברנו על זה שמצטרף לא יכול להפוך ליוזם.

ארבל אסטרחן: אז הרעיון הוא כזה: אם היה יוזם אחד או כל היוזמים וכל המצטרפים הודיעו שהם חוזרים בהם, תוסר הצעת החוק מסדר היום של הכנסת.

ארבל אסטרחן: יכול להיות שמספיק להגיד פה: "אם חזרו בהם כל היוזמים והמצטרפים".

רונית חייקין: זה סיפור.

רונית חייקין: אם יש לו 60 חותמים.

ארבל אסטרחן: תכף נראה מה אם לא כולם – אבל אם כולם חוזרים בהם, ההצעה מוסרת.

דוד רותם: לא.

דוד רותם: 60 חותמים זה סעיף זה סעיף ה(2)

רונית חייקין: כל ה-60 צריכים לכתוב מכתב ליושב ראש הכנסת ויושב ראש הוועדה?

ארבל אסטרחן: אחרת הם עדיין יוזמים.

ארבל אסטרחן: אנחנו אמרנו שמציעי הצעת חוק מתחלקים ליוזמים ולמצטרפים.

ארבל אסטרחן: אם כולם חוזרים בהם – הצעת החוק יורדת.

ארבל אסטרחן: אם יש כמה יוזמים, אבל לא כולם חזרו בהם, מי שחזר בו – השם שלו מוסר, פה רצינו להבהיר – "לרבות מנוסחי הצעת החוק בהמשך הליכי החקיקה", כי לפעמים באים ואומרים לנו- יש נוסח כחול ונניח מישהו מסיר, ושואל: למה השם שלי עדיין על הכחול?

ארבל אסטרחן: כי הכחול כבר פורסם, אין כחול אחר.

ארבל אסטרחן: אז ככל שזה יתפרסם בהמשך, השם יוסר – "...

ארבל אסטרחן: ויראו את היוזם הבא, ששמו מופיע על גבי הצעת החוק...." - -

יריב לוין: זו שאלה גדולה.

יריב לוין: את רוצה לתת ליוזם הראשון?

יריב לוין: אני לא חושב.

ארבל אסטרחן: אתה חשבת שלא, אבל אם אתה זוכר, כאן דיברנו על זה.

ארבל אסטרחן: אני לא חושבת שזו בעיה, כי מישהו לא התכוון להיות יוזם, הוא התכוון להצטרף.

תמר כנפו: המצטרף – לא במקום.

תמר כנפו: רק היוזמים.

קריאות: - - -

יריב לוין: לכן אני אומר, בואו נוציא את המצטרפים מהמשחק, בכלל.

דוד רותם: אתם יודעים מה אתם עושים עכשיו?

דוד רותם: כולם יהיו יוזמים.

דוד רותם: הרי כל הזמן יש לך את זה.

דוד רותם: אתה מעביר הצעת חוק, אתה פתאום רואה שכאלה שלא התכוונת בכלל שיחתמו לך הם פתאום חותמים לך, כי הם רוצים להיות שותפים לקרדיט.

יריב לוין: יש אבחנה ברורה.

יריב לוין: קודם כל – החוק הוא בדרך כלל תולדה של יוזמה של אדם אחד או שניים.

יריב לוין: הם לפעמים מחליטים מכל מיני שיקולים שהם רוצים מראש לחבר לעגלה הזו עוד אנשים.

יריב לוין: אני מעמיד להם בחירה.

יריב לוין: אתה יכול לעשות את זה על ידי זה שצירפת אנשים כיוזמים, עם כל המשמעויות של זה, או - אתה יכול להחתים אותם כאנשים שמצהירים למעשה בהצטרפות על תמיכתם, ולא מעבר לזה.

יריב לוין: אבל אני חושב שזו האבחנה הנכונה.

יריב לוין: לכן יש שני סוגים.

יריב לוין: אני, לפחות, כשאני מחתיים אנשים, ברור לי שכשאני מחתים אדם כיוזם אז יש לו משמעות של מצטרף.

יריב לוין: אז אני לוקח את זה עלי, כולל העובדה שאם אני מחר אתחרט הוא יוכל להמשיך.

סהר פינטו: מה הסידור שעשינו, כשיש יוזם אחד והוא עוזב את הכנסת?

יריב לוין: לדעתי – ההצעה צריכה ליפול.

ארבל אסטרחן: זה כתוב בהמשך – כשפסקה כהונתו, יראו כאילו הוא חזר בו.

סהר פינטו: הדוגמה הכי טובה - החוק לרשות לפינוי מוקשים, כאשר חבר הכנסת לשעבר צחי הנגבי היה יוזם יחיד.

סהר פינטו: במצב הזה חוק כזה היה נופל.

יריב לוין: אז אין לי בעיה להחריג שבידה ופקעה כהונתו, משהו כזה – אז נאפשר למצטרפים את ההחרגה הזו שהם יוכלו לקחת את החוק.

יריב לוין: אני מוכן.

יריב לוין: בעיניי זה לא נכון, גם אם היה חריג של חוק המוקשים.

דוד רותם: למה צחי הנגבי חתם לבד על החוק הזה?

דוד רותם: הוא רצה את הקרדיט.

דוד רותם: זה סיכון מסוים.

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: לדעתי – בואו נעשה אבחנה - -

סהר פינטו: אני מזכיר – הוועדה עבדה על החוק.

סהר פינטו: יכול להיות שהיוזם הראשי כבר פחות היה אקטיבי - -

יריב לוין: בסוף, הליך חקיקה הוא יוזמה של חבר כנסת.

יריב לוין: חבר כנסת, כאשר הוא מחליט להוביל הליך חקיקה הוא מחליט אם הוא רוצה לעשות את זה לבד, אם הוא רוצה לעשות את זה עם עוד מישהו, או עם עוד עשרה.

יריב לוין: הוא מקבל את ההחלטות האלה, על בסיס כל מארג השיקולים הזה.

יריב לוין: בין היתר הוא ייקח בחשבון שאם הוא ירצה לצאת, הוא רוצה לדעת שאם הוא יוצא החוצה החוק נעצר, אז הוא מגיש אותו לבד.

יריב לוין: אם הוא רוצה שהחוק ימשיך גם אם חלילה יקרה לו משהו – אז הוא יחבר יוזמים נוספים.

יריב לוין: בעניי זה הרבה יותר נכון.

יריב לוין: לקחת מקרה מסוים של חוק בודד, כשנוצר מצב שחבר הכנסת יצר בשלב המתקדם של החקיקה והיתה הסכמה רחבה שרוצים את החוק, וממנו לגזור את התקנון – אני חושב שזה לא נכון.

יריב לוין: אם זה היה קורה, נניח, אז היתה באה קבוצה של חברי כנסת, מגישים את העניין הזה, בנוסח שכבר הוכן לשניה ושלישית - - -

קריאה: ומתחילים מהתחלה.

יריב לוין: אבל מה לעשות.

יריב לוין: הוא כבר עזב את הכנסת.

יריב לוין: עכשיו, מה תעשה אם הוא היה יוזם יחיד?

יריב לוין: אני בעד לעשות דיכוטומיה ברורה, ואנשים יצטרכו בין היתר לקחת את זה בחשבון - האם הם מעדיפים לרוץ עם זה לבד או שהם רוצים לעשות משהו בחזית יותר רחבה, שיש לזה כל מיני יתרונות וחסרונות.

רונית חייקין: ג'ומס ידע שהוא לא יישאר עוד קדנציה, הוא החתים את הח"כים שלנו.

ארבל אסטרחן: היום התקנון לא מבחין בכלל בין יוזמים למצטרפים.

ארבל אסטרחן: אין משמעות – אם אתה זוכר, בעניין המוקשים, חבר הכנסת בר-און רצה להיות המוביל, אבל כולם שווי מעמד.

ארבל אסטרחן: התקנון לא נותן לאחד עדיפות על האחר.

ארבל אסטרחן: אז גם יכולה להישאל שאלה – זה רוצה להעלות לדיון, והאחר לא.

יריב לוין: תיאורטית, אני הייתי יכול לבוא ולהגיד – אני הצטרפתי לחוק הזה, אני רוצה להיות זה שנואם, אני לא יודע לאן היינו מגיעים בסיטואציה כזו.

יריב לוין: זה נכון לקבוע כלל.

יריב לוין: כל כלל שלא תקבע תהיה פעם הצעת חוק שהתוצאה תהיה פחות טובה, לגביה.

יריב לוין: זה תמיד נכון.

יריב לוין: אני, אישית, בתפיסת עולם שאומרת - בואו נעשה כללים ברורים כדי שכולם יידעו לאן הם הולכים, תמיד מתוך הבנה שיהיה איזה מקרה שנגיד –חבל שהכלל הוא כזה כי פה היינו רוצים תוצאה אחרת, מאשר מצב שלכל מקרה עושים איזה כלל נפרד לעצמו ואז אף אחד לא יודע איפה הוא חי.

סהר פינטו: יש חוקים רבים שיש יוזם אחד ומספר מצטרפים.

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: אז זה המצב.

ארבל אסטרחן: אין ספק שמי שחוזר בו – שמו נמחק.

ארבל אסטרחן: אם הוא יוזם יחיד ואין עוד אחרים – ההצעה מוסרת.

ארבל אסטרחן: אם הוא יוזם יחיד ויש עוד כאלה שקראו לעצמם "מצטרפים" ?

יריב לוין: מצטרפים – זה נפל.

ארבל אסטרחן: אם יש עוד יוזמים, הם נשארים, ואפשר להגיד מה שכתוב פה, שיראו את היוזם הבא כיוזם הראשון.

ארבל אסטרחן: ואם כל היוזמים חזרו בהם, ויש מצטרפים – זה נפל.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, לא יכולה להישאר הצעה רק עם מצטרפים.

סהר פינטו: יש מעמד ליוזם ראשון?

סהר פינטו: למה צריך את ההגדרה של יוזם ראשון?

ארבל אסטרחן: היו פה קצת שינויים במהלך הדיונים בדבר הזה.

ארבל אסטרחן: באיזה שלב אמרנו, והדבר הראשון שרשמתי לעצמי לעשות כשאני עוברת על הכל זה הנושא של יוזמים ומצטרפים, כי בהתחלה אמרנו שרק היוזם הראשון הוא זה שינאם, שיציג את זה, ואז הורדנו את זה כי אמרתם שלפעמים רוצים שהשני יוכל לנאום.

ארבל אסטרחן: אז האמת היא שכרגע אין לזה משמעות – למונח –"יוזם ראשון".

סהר פינטו: הניסוח פה לא מדויק כי אם השלישי עוזב, את לא הופכת את הרביעי להיות היוזם הראשון.

ארבל אסטרחן: מה שכאן הוא כבר איננו רלבנטי.

ארבל אסטרחן: אני אומרת שוב: אם נותרים רק מצטרפים, לא משנה כמה יוזמים היו- ההצעה מוסרת.

ארבל אסטרחן: אם יוזם אחד או כל היוזמים היו חוזרים בהם – ההצעה מוסרת.

ארבל אסטרחן: ההצעה נשארת רק אם חזר בו יוזם - -

קריאה: אחד היוזמים נשאר.

יריב לוין: דעתי האישית היתה שאני הייתי נותן גם ליוזם הראשון מעמד, אבל זה לא התקבל פה.

יריב לוין: אני חשבתי שיותר נכון שיהיה בעל בית ברור לעניין הזה.

יריב לוין: אני אומר שזה דבר ששווה לחשוב עליו.

יריב לוין: מי שכתוב ראשון הוא בעל הבית, נקודה.

סהר פינטו: בעייתי מאד.

סהר פינטו: השבוע יש לנו דוגמה הפוכה.

יריב לוין: בסדר, אתם התנגדתם, ואני אמרתי שנוכח העמדה שלכם אני נסוג מזה, אבל - -

סהר פינטו: זה בדרך כלל בא לידי ביטוי כשהאינטרס הוא דווקא בצד הקואליציה, אבל - -

יריב לוין: לא בטוח.

יריב לוין: לא יודע.

יריב לוין: כשלי יש את החוקים, גם שנוגעים לנושא של המפלגות וגם לנושא של מרמה והפרת אמונים שעשיתי עם חבר הכנסת יוחנן פלסנר, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא והוא רשום ראשון כי - - - בכל אופן, אני לא אעשה שום דבר שלא מקובל עליו בחוק.

יריב לוין: הוא בכל אופן היה זה שפתח בעניין הזה.

יריב לוין: מגיע לו.

יריב לוין: המצב שאני יכול פתאום להגיד בתאום עם משרד המשפטים לחבר הכנסת פלסנר שאני משייט קדימה – הוא בעניי לא מצב נכון.

סהר פינטו: ומה אם היוזמים בוחרים בזה?

סהר פינטו: יכול להיות מצב שבו חבר הכנסת פלסנר יהיה מנוע, מסיבה זו או אחרת, להוביל את זה, והוא יבקש ממך להוביל את זה - -

יריב לוין: לא, אין לי בעיה.

יריב לוין: מה שאני אומר זה שהסמכות היא של הראשון.

יריב לוין: הראשון יכול להגיד שהוא סיכם שהשלישי ינאם.

קריאות: - - -

יריב לוין: זה ירד.

יריב לוין: אני מציע – תחשבו על זה, כי אני אומר שוב: הכלל שהראשון הוא בעל הבית הוא לדעתי נכון.

יריב לוין: שנדע מי בעל הבית.

יריב לוין: שאם רוצים לברר עם מישהו אם לדחות את הדיון בשבוע, יש אדם אחד אליו פונים, לא חמישה יוזמים שפונים ולא ברור מי מביניהם - -

סהר פינטו: בדיוק מה שאמרנו קודם – חבר הכנסת לוקח סיכון מסוים אם הוא חותם לו, וחבר הכנסת המחתים לוקח סיכון אם הוא מחתים עוד אנשים כיוזמים.

יריב לוין: לא הצלחתי לשכנע בזה אבל זו נשארה לפחות דעתי בסוגיה הזו.

ארבל אסטרחן: "פסקה כוהנתו של חבר כנסת.

ארבל אסטרחן: .." – יחולו הוראות סעיפים שדיברנו עליהם כאילו חזר בו.

ארבל אסטרחן: "הושע חבר הכנסת – יחולו הוראות סעיף קטן זה למשך תקופת ההשעייה".

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, ההצעה כאילו מוסרת מסדר היום רק למשך תקופת ההשעייה.

ארבל אסטרחן: כשהוא חוזר, ההצעה חוזרת.

ארבל אסטרחן: זה ככה גם היום, אגב.

סהר פינטו: זה מאד בעייתי, כי להבדיל מחבר כנסת שמשך את שמו – דיברתם קודם על זה שהוא רוצה לשלוט בחוק והוא רוצה לחזור בו, ולכן הוא לא החתים אחרים - -

יריב לוין: כי פה זה לא הליך רצוני, זה הליך שנכפה עליו.

סהר פינטו: אז דווקא בגלל זה לא צריך - -

יריב לוין: נניח שאדם הושע מאיזושהי סיבה.

יריב לוין: בסוף יתברר שאין בעיה הוא חוזר.

יריב לוין: אז תעניש אותו ותמחק את כל - - ?

תמר כנפו: אם פסקה כהונתו – אז מה?

ארבל אסטרחן: אם פסקה כהונתו – הוא מתפטור או פוקעת הכהונה.

תמר כנפו: בעצם – זה מוקפא.

תמר כנפו: בעצם הכל מוקפא.

ארבל אסטרחן: אז השם שלו נמחק.

ארבל אסטרחן: ואם הוא היה יוזם יחיד – ההצעה מתה.

סהר פינטו: אני חוזר ואומר, מה שדיברנו לפני חמש דקות כשניסיתי להסביר למה למצטרפים צריך לתת איזשהו מעמד – הנימוק שלכם, שקיבלתי אותו, היה שהיוזם בחר להיות יוזם יחיד כדי שהוא יוכל לחזור בו מהחוק.

סהר פינטו: פה יכול להיות שהוא רוצה שהחוק ימשיך.

קריאות: אבל מה נעשה שקרה משהו?

קריאות: שיחתים יוזמים אחרים.

יריב לוין: אני מבטיח לך שכשאני אסיים את כהונתי פה יהיו לי כל כך הרבה חוקים שאני ארצה שהם ימשיכו, זה ברור לי.

יריב לוין: מה אני יכול לעשות?

יריב לוין: אבל אני כבר אהיה בחוץ, מה אני אעשה?

סהר פינטו: זה טעות שברגע שיהיה חוק משמעותי ויעבדו עליו שנתיים, ואחרי זה הוא ייפול.

סהר פינטו: למשל – חוק הפדופיליה שעובדים עליו קשה, והיוזם היחיד, מחר יתפתחו עניינים משפטיים שלא קשורים למשכן הזה, והיוזם היחיד לא יהיה חבר כנסת - -

יריב לוין: אבל מה אפשר לעשות?

דורית ואג: אין שם יוזם יחיד.

יריב לוין: בואו נעשה דיכוטומיה ברורה: ההצטרפות היא הצהרת תמיכה, היא לא בעלות על החוק, היא לא יכולת להיכנס בנעלי היוזם.

סהר פינטו: אבל אם קורה משהו, כמו שאמרת – אל רצוני.

יריב לוין: אז קרה.

יריב לוין: מה לעשות?

יריב לוין: אנשים את כל זה יצטרכו לקחת בחשבון.

דוד רותם: מה יקרה במצב כזה?

דוד רותם: הצעת החוק יימחק.

דוד רותם: קח חבר כנסת אחר, הוא יגיש את הצעת החוק, יבקש פטור מחובת הנחה, ינמק, יגיע לוועדה, ויגיד את הדברים.

דוד רותם: הוא אפילו יבוא עם נוסח יותר טוב.

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: עזוב, אני לא רואה בזה בעיה.

ירדנה מלר-הורוביץ: חוק הפסיכולוגים, שעבר, שהיה במקור של ברזניץ, הוא פרש – החוק מת.

ירדנה מלר-הורוביץ: חידשו אותו השנה.

ירדנה מלר-הורוביץ: והוא עבר, ועבר מהר מאד יחסית, בגלל שכבר היו דיונים.

יריב לוין: זה הדבר הנכון לעשות, לא לייצר פה מצב אבסורדי שפתאום נולד איזה מין בעל בית שבכלל - -

ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ה) – ניסינו לכתוב בצורה פשוטה יותר, למרות שזה גם טיפה מסובך, את הסעיפים שהיום כתובים בצורה הכי מסורבלת.

ארבל אסטרחן: יש את הנושא של מי שמונה לשר או סגן שר ומפסיק להיות שר ורוצה לחזור להיות מציע.

ארבל אסטרחן: אלה הוראות שהן היום מאד מסובכות.

ארבל אסטרחן: ניסינו לכתוב אותן בצורה יותר פשוטה, כי היום, לפני שהוא מתמנה הוא צריך להודיע - -

דוד רותם: זה דבר שהוא בלתי אפשרי.

דוד רותם: ראיתי שרים שהתמנו מהיום להיום.

קריאות: - - -

ארבל אסטרחן: הכלל הוא שכאשר חבר כנסת מתמנה לשר או לסגן שר רואים אותו כאילו הוא חזר בו.

ארבל אסטרחן: כמובן – לא יכול להיות שר או סגן שר שיש על שמו הצעות חוק בכנסת.

ארבל אסטרחן: זה ברור.

ארבל אסטרחן: עכשיו אומרים כך: כאשר הוא מפסיק להיות שר או סגן שר, ונשאר חבר כנסת, הוא רשאי לחזור ולהיות מציע של הצעת חוק, ברור שזו הצעת חוק שהוא היה המציע שלה, ותכף אשאל לגבי מצטרף – בהודעה, "כאמור בסעיף קטן (ב), כלומר – ליו"ר הכנסת וליו"ר הוועדה".

ארבל אסטרחן: כמובן – רק אם זו הצעת חוק שלא עברה.

דוד רותם: כמובן – אם זה קיים כשמישהו פורש מלהיות שר או סגן שר.

ארבל אסטרחן: תכף נראה שזה יכול לחול גם בכנסת הבאה, רציפות.

ארבל אסטרחן: "עם מסירת ההודעה ליושב ראש הכנסת יוחזר שמו להצעת החוק ויופיע ברשימת היוזמים או המצטרפים לפי סדר שמו לפני מינויו".

ארבל אסטרחן: פה, כשהוא מתמנה הוא לא צריך להודיע כלום, זה אוטומטי.

ארבל אסטרחן: כשהוא חוזר הוא צריך להודיע אם הוא רוצה.

ארבל אסטרחן: זה מצב פשוט, שהוא יותר פשוט ממה שקיים היום – היום הוא צריך להודיע על זה לפני המינוי.

ארבל אסטרחן: אם הוא היה מציע יחיד הוא יכול להודיע – אבל פה אנחנו צריכים שהוא יודיע את זה לפני המינוי – שהוא מעביר את זה לחבר כנסת אחר.

דוד רותם: שהסכים בכתב.

ארבל אסטרחן: זה קרה הרבה פעמים.

דוד רותם: זה גם קרה הרבה פעמים שזה לא קרה.

ארבל אסטרחן: אז מתי אתה רוצה שהוא יודיע את זה, כשהוא כבר שר?

תמר כנפו: תני לו שבוע?

דוד רותם: אני הייתי נותן לו שבוע.

קריאות: - -

דוד רותם: אני הייתי נותן לו שבוע.

יריב לוין: אז קבענו פה שבוע.

יריב לוין: זה הגיוני.

ארבל אסטרחן: מה הוא יכול להודיע?

ארבל אסטרחן: הוא יכול להודיע שחבר כנסת אחר, שרשאי להגיש הצעות חוק – הכוונה היא שאינו שר או סגן שר ואינו מושעה – שיסכים לכך בכתב, יהיה יוזם במקומו, ואז זה לא עם מינויו אלא – "עם מסירת ההודעה, יראו את חבר הכנסת שעליו הודיע כיוזם.

ארבל אסטרחן: זה רק אם הוא יוזם יחיד.

ארבל אסטרחן: עכשיו, אם הוא לא הודיע כלום אבל הוא חוזר להיות חבר כנסת רגיל – זה יחול בין אם הוא היה מציע יחיד ובין אם הוא לא היה מציע יחיד.

דוד רותם: זה מה שנקרא – חוק נורבגי קטן.

ארבל אסטרחן: אם הוא היה יוזם יחיד והודיע שהוא מעביר למישהו אחר, עדיין מחזירים את השם שלו לפני מי שעליו הוא הודיע, ושניהם יישארו.

ארבל אסטרחן: אם הוא לא הודיע, זה יחזור רק עם השם שלו.

יריב לוין: לגמרי ברור.

ארבל אסטרחן: אומרים לו – אם אתה מעביר, אתה לא תחזור להיות.

ארבל אסטרחן: חשבנו שזה לא הוגן.

ארבל אסטרחן: תשוב הצעת החוק לסדר היו – ברגע שהוא יחזור להיות ח"כ ויודיע שהוא מבקש להחיות אותה.

ארבל אסטרחן: זה לא אוטומטי.

דוד רותם: חוק שרק הונח ועוד לא עברו 45 יום – לדעתי צריך למות.

דוד רותם: הוא לא יכול להעביר אותו, כי זה לא רציני.

יריב לוין: אין טעם להיכנס לדקדוקי עניות.

יריב לוין: עזבו.

יריב לוין: בואו נעשה כללים פשוטים.

ארבל אסטרחן: "(ו) (1) לעניין הצעת חוק שהוראות חוק הרציפות חלות עליה, רשאי חבר הכנסת שלא כיהן ברציפות בכנסת היוצאת ובכנסת הנכנסת לשוב להיות מציע...." – הוא כיהן, נניח, עד סוף הכנסת, בכנסת הבאה הוא לא נכנס ברצף, והיו לנו מקרים כאלה, והוא נכנס אחרי חצי שנה, ואז הוא רוצה להחיות את הצעת החוק, או שבכנסת הקודמת הוא היה שר ואז חזר, משהו מעין זה.

ארבל אסטרחן: אז הוא רשאי לשוב ולהיות מציע של הצעת החוק שהציע בכנסת היוצא אף אם היה מציע יחיד.

ארבל אסטרחן: זה גם קיים היום, העובדה שהוא יכול לחזור להיות המציע גם אם בינתיים נמחק שמו כי הוא הפסיק להיות חבר כנסת או שהוא מונה לשר או סגן שר והתחלפה הכנסת.

דוד רותם: זה – בסדר, אבל אם היו בחירות, והוא לא נבחר - -

ארבל אסטרחן: הוא לא נבחר, אבל הוא נכנס אחרי חודשיים.

ארבל אסטרחן: ואז הוא רוצה להחיל רציפות.

ארבל אסטרחן: הרי רציפות לא מחילים בשבוע הראשון של הכנסת.

יריב לוין: אבל אם החלת הרציפות נעשית אחרי שהוא כבר בפנים, מכהן?

יריב לוין: אז מה זה משנה מתי הוא נבחר?

יריב לוין: בגלל שהוא לא נכנס בתחילת הקדנציה יגידו לו שיחילו לו רציפות אבל יוציאו אותו מהחוק?

יריב לוין: זה לא הגיוני.

ארבל אסטרחן: אוקי.

ארבל אסטרחן: ואז יחול מה שאמרנו קודם – שאם הוא נתן את זה למישהו הוא יחזור להיות שני.

רונית חייקין: מסובך.

ארבל אסטרחן: כשזה יתעורר – נבדוק את זה מחדש.

קריאות: - - -

ארבל אסטרחן: "(ז) מזכיר הכנסת יודיע לכנסת על חזרת חבר הכנסת מהצעת חוק ועל הודעות שנמסרו ליושב ראש הכנסת לפי סעיף זה".

ארבל אסטרחן: כלומר, גם כשמישהו מתמנה לשר אומר מזכיר הכנסת שכל ההצעות שהוא היה חתום עליהן – נמחק שמו, ואחר כך, כשהוא חוזר, מודיע על זה לכנסת.

ארבל אסטרחן: שהכל יהיה מתועד בדברי ימי הכנסת.

ארבל אסטרחן: כך גם עושים כיום.

ארבל אסטרחן: אז סיימנו גם את הסימן של החזרה.

ארבל אסטרחן: עכשיו יש לנו את הסימון של רציפות.

ארבל אסטרחן: פה, אני רוצה להגיד מאיפה זה בא כידוע, יש לנו היום חוק רציפות.

ארבל אסטרחן: החוק הוא משנת 93.

ארבל אסטרחן: אני חייבת להגיד שאני לא יודעת למה עשו את ההוראות האלה בחוק ולא בתקנון, מלכתחילה.

ארבל אסטרחן: אגב, החוק מ-93 החליף חוק אחר משנות ה-60, זאת אומרת, זה משהו שהוא הרבה שנים נמצא בחקיקה ראשית.

ארבל אסטרחן: מהניסיון של השנים ראינו שההוראות שבחוק לא נותנות מענה לכל הדברים.

ארבל אסטרחן: לכן חשבנו שיש מקום לעשות לכך השלמה בפרק בתקנון.

ארבל אסטרחן: זה משהו שכבר מזמן רצינו לעשות.

דורית ואג: ולמה לא תכניסי את כולו שם?

ארבל אסטרחן: את החוק?

ארבל אסטרחן: ולבטל את החוק?

ארבל אסטרחן: אפשר לעשות את זה.

דורית ואג: אלה לא הוראות כל כך מכוננות שלא יכולות להיות בתקנון.

ארבל אסטרחן: אם היינו עושים היום מאפס, אין לי ספק שאפשר היה לעשות את הכל בתקנון.

ארבל אסטרחן: התקנון הוא זה שקובע שתהיינה שלוש קריאות על הצעת חוק.

דורית ואג: ההוראות שיש פה הן הוראות מאד דומות למה שיש בהוראות התקנון.

יריב לוין: השאלה היא שאלה פרקטית של הסיכוי לעשות וזה יתקע את התהליך - - כי צריך להגיש את זה, ולעבור ועדת שרים, וכן הלאה.

יריב לוין: וזה צריך הרי לעשות במקביל - -

קריאות: - -

יריב לוין: יכול להיות שאז אפשר יהיה לעשות את הפרוצדורה הזו, וזה גם יהיה יותר פשוט - אז נגיד שאנחנו מתאימים את החוק להסדרה שעשינו בתקנון אז הסיכוי יהיה יותר - -

ארבל אסטרחן: בכל מקרה, כרגע – מדובר בהשלמה לחוק, דברים שלא ברורים שם, שלא מוסדרים.

ארבל אסטרחן: אז גם שמתי פה את הנוסח של החוק.

ארבל אסטרחן: בגדול, אתם יודעים שהחוק מדבר על כך שחוק שעבר בקריאה ראשונה בכנסת היוצאת- המונחים "כנסת יוצאת" ו "כנסת נכנסת" הם מונחים של החוק, אפשר להחיל עליו רציפות.

ארבל אסטרחן: אם זו היתה הצעה ממשלתית אז הממשלה מודיעה על רצונה החיל עליו רציפות.

ארבל אסטרחן: אם זו היתה הצעה פרטית – ועדה מוועדות הכנסת מודיעה על זה, לפי בקשה של אחד היוזמים שהתנאי הוא שהוא חבר כנסת בכנסת הנכנסת ושהוא הסכים לכך.

ארבל אסטרחן: הוועדה דנה, יש פה הוראות בחוק שאומרות ש-21 יום לפחות היא חייבת לממשלה, ועוד 21 יום - - זה, ברגע שהודיעו למליאה על רציפות, בין אם זו הודעת הממשלה ובין אם זו הודעה של ועדה, כל סיעה יכולה תוך שבועיים להתנגד.

ארבל אסטרחן: אם הוגשה התנגדות, הסיעה מנמקת אותה, ואין סדרי דיון, רק כתוב שמנמקים אותה ומצביעים.

ארבל אסטרחן: אם לא היתה התנגדות מצביעים האם להחיל רציפות.

ארבל אסטרחן: אם היתה התנגדות, אז מצביעים על ההתנגדות.

ארבל אסטרחן: וגם כתוב לנו שהכנסת הנכנסת תמשיך לנהוג בדיונים שהתקיימו בכנסת היוצאת כאילו היו דיונים שלה.

ארבל אסטרחן: קודם כל רצינו להבהיר משהו שהוא ברור גם היום אבל הוא לא כתוב – שחבר כנסת שיכול להסכים להחיל רציפות על הצעה פרטית זה רק חבר שאינו שר או סגן שר, כמו מי יכול להגיש הצעת חוק: "30(א) חבר הכנסת שמכהן בכנסת נכנסת, ואינו שר או סגן שר, רשאי לתת את הסכמתו להחלת דין רציפות על הצעת חוק, כאמור בסעיף 3 לחוק הרציפות".

ארבל אסטרחן: בסעיף הבא רצינו להבהיר מה קורה עם הצעת חוק מטעם הוועדה: "(ב) הוועדה שאליה הועברה הצעת החוק בכנסת היוצא היא שרשאית להציע להחיל דין רציפות על הצעת חוק פרטית או על הצעת חוק מטעם הוועדה" – שכזכור, עשינו פה פרק שלם על העניין הזה.

ארבל אסטרחן: "(2) החליטה הכנסת להחיל רציפות על הצעת חוק..." – בין אם זה לפי הצעת ועדה או לפי הצעת הממשלה – יימשך הדיון באותה ועדה.

ארבל אסטרחן: זה לא נאמר היום.

יריב לוין: זה חייב להיות.

יריב לוין: זה מה שנעשה בפועל.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: אין פה חידושים, זה נעשה בפועל.

ארבל אסטרחן: לא הועברה הצעת חוק בקריאה הראשונה לדיון בוועדה מסוימת – יכול להיות שהיתה קריאה ראשונה, והחליטו שזה עובר לוועדת הכנסת לקביעת ועדה, ונגמרה הכנסת, או שהוועדה שאליה הועברה אינה קיימת או שאין היא מוסמכת עוד לאותו עניין – תקבע ועדת הכנסת את הוועדה שהצעת החוק היא בתחום עניינה ותודיע על כך לכנסת.

ארבל אסטרחן: "נקבעה ועדה כאמור רשאית היא להציע להחיל דין רציפות על הצעת חוק פרטית או על הצעת חוק מטעם ועדה, ולהמשיך לדון בהצעת החוק אם יוחל דין רציפות".

ארבל אסטרחן: כלומר, אנחנו במצב שעברה הצעת חוק, היא לא עברה לוועדה, לא קבעו ועדה.

ארבל אסטרחן: עכשיו יש חבר כנסת שרוצה להחיל רציפות אבל הוא לא יודע לאיזו ועדה לפנות.

ארבל אסטרחן: אז הוא פונה לוועדת הכנסת שתחליט איזו ועדה, ואותה ועדה תחליט אם להחיל דין רציפות.

ארבל אסטרחן: זה גם כן משהו שעשינו אותו בפועל, בפרשנויות, אבל הוא לא הוסדר.

ארבל אסטרחן: "(4) הועברה הצעת חוק לוועדה בכנסת היוצאת או קבעה ועדת הכנסת ועדה כאמור.

ארבל אסטרחן: ....

ארבל אסטרחן: יחולו הוראות סעיף 14...

ארבל אסטרחן: לעניין העברת הצעת החוק לוועדה אחרת".

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, אמרנו מי יכול לבקש – יו"ר הוועדה האחרת או יו"ר אותה ועדה, או יו"ר ועדת הכנסת, שעל זה יש הערה.

ארבל אסטרחן: יכולים לבקש העברה מוועדה לוועדה.

ארבל אסטרחן: זה גם בא להבהיר שכשה

ארבל אסטרחן: כנסת מצביעה על רציפות היא לא מצביעה על איזו ועדה.

ארבל אסטרחן: העברה מוועדה לוועדה זה משהו שנעשה כאן, לא במליאה.

ארבל אסטרחן: זה גם, בינתיים, הבהרות, אין פה חידושים.

ארבל אסטרחן: עכשיו רצינו להכניס משהו שקשור לסדרי הדיונים.

ארבל אסטרחן: היום כתוב בחוק רק שהממשלה רשאית להודיע בכנסת על רצונה שיחול דין רציפות.

ארבל אסטרחן: אז אמרנו : "הודעת הממשלה על רצונה להחיל דין רציפות תוצג על ידי שר או סגן שר".

ארבל אסטרחן: הודעת ועדה תוצג על ידי יו"ר ועדה.

דורית ואג: לא – ו/או מי שהוא הסמיך לכך?

ארבל אסטרחן: שאלה מצוינת.

ארבל אסטרחן: הוספנו בהתחלה איזשהו סעיף שאומר שיו"ר ועדה רשאי להסמיך אחד מחברי הוועדה לעניין סמכות הנתונה לו במליאת הכנסת.

ארבל אסטרחן: "(ב) הגישה סיעה או הממשלה התנגדות להחלת דין רציפות.

ארבל אסטרחן: ...

ארבל אסטרחן: תנומק ההצעה על ידי אחד מחברי הסיעה או על ידי שר, לפי העניין, במסגרת זמן שלא תעלה על חמש דקות".

ארבל אסטרחן: היום לא כתובה מסגרת הדיון בשום מקום.

ארבל אסטרחן: אני ממשיכה: "שר או יושב ראש הוועדה, לפי העניין, וכן אחד מחברי הכנסת שהציעו את הצעת החוק, ישיבו להתנגדויות, במסגרת זמן שלא תעלה על חמש דקות".

רונית חייקין: ממתי מגבילים שר?

ירדנה מלר-הורוביץ: זו הצעה שלכם.

ארבל אסטרחן: "(ג) הכנסת תחליט, בהצבעה אחת, אם להחיל דין רציפות או לקבל כאחת את ההתנגדויות, כאמור בסעיף קטן (ב), ככל שהוגשו".

ירדנה מלר-הורוביץ: זה על כל ההתנגדויות ביחד, הצבעה אחת.

ירדנה מלר-הורוביץ: מצוין.

ארבל אסטרחן: נכון, זו הבהרה.

ארבל אסטרחן: עד היום זה לא היה ברור וראיתי מקרים שעשו כך – הצביעו על ההתנגדויות לחוד.

ארבל אסטרחן: מה יקרה אם אחת תתקבל ואחת לא?

ארבל אסטרחן: אז ברור שלא משנה כמה התנגדויות יש, הכנסת מצביעה פעם אחת.

ארבל אסטרחן: "(ד) החליטה הכנסת שלא להחיל רציפות על הצעת חוק, לא תימסר בכנסת הודעה נוספת על רצון להחיל דין רציפות על אותה הצעה".

ארבל אסטרחן: זו איזושהי הצעה.

ארבל אסטרחן: היום לא נאמר מה קורה אם הכנסת החליטה לא להחיל דין רציפות – אם אפשר עוד פעם לבקש.

תמר כנפו: אם פתאום ממשלה מסכימה?

ארבל אסטרחן: כמו חוק שנפל.

ארבל אסטרחן: זהו.

יריב לוין: ככה צריך לראות את זה.

סהר פינטו: יש לי עניין טכני, שאולי אפשר להבהיר אותו.

סהר פינטו: המון פעמים אני רואה שמסתבכים בהצעה אם יש התנגדות, כי אם יש התנגדות אז מצביעים על ההתנגדות.

סהר פינטו: אז מי שהוא בעד החוק הוא נגד ההתנגדות.

סהר פינטו: למה לא לקבוע שבין אם יש התנגדות ובין אם אין – מצביעים האם להחיל דין רציפות או לא.

קריאות: - -

ארבל אסטרחן: סעיף 6 אומר שאם אין התנגדות, הכנסת תצביע אם להחיל את הרציפות.

ארבל אסטרחן: - - אומר שאם הוצעה התנגדות ונדחתה על ידי הכנסת – זאת אומרת, מהחוק לומדים שמצביעים על ההתנגדות, ולא על הצעה אחרת.

קריאות: - - -

יריב לוין: אם אנחנו נכתוב פה, בתקנון, בכיוון הזה, שהכנסת תצביע – ההצבעה של הכנסת תהיה האם להחיל את דין הרציפות ובמשמע – דחיית ההתנגדות?

יריב לוין: ואז תפתרי את הסיפור.

ארבל אסטרחן: החוק אומר – שהוצעה הצעה ונדחתה על ידי הכנסת.

ארבל אסטרחן: אז עכשיו תגיד – יראו משהו כאילו הוא נדחה?

יריב לוין: מה שאני מציע - דליה ואני נגיש הצעה לתקן את הסעיף הזה בחוק.

יריב לוין: אני אעביר אותה בפטור - -

קריאה: בוא נבטל את חוק הרציפות.

יריב לוין: לא, עזבי, אני לא הולך לבטל את חוק הרציפות, אבל לעשות את התיקון הטכני הזה בתקווה שנספיק לגמור אותו לפני הסעיף.

יריב לוין: אם נספיק – הצלחנו.

יריב לוין: לא נספיק – נשאר הסעיף.

יריב לוין: אגב, אני מעריך שלא נספיק.

קריאות: - - -

יריב לוין: גם ההיגיון אומר - - אני אגיד לכם מה לא הגיוני – הרי יוצא מצב שאם אני מצביע על דחיית ההתנגדות, ההנחה יוצאת כאילו שהרציפות מאושרת, אלא אם ההתנגדות התקבלה.

יריב לוין: עכשיו, זה לא המצב, כי אם אין התנגדות, עדיין אני צריך לאשר את הרציפות.

יריב לוין: לכן זה לא הגיוני.

יריב לוין: ההיגיון אומר שאני מאשר את הרציפות, זו ההחלטה.

יריב לוין: אני מקבל את החוק, זה לא שאם לא הצלחתי להפיל את החוק הוא ממשיך לרוץ.

יריב לוין: לכן אני חושב שזה נכון.

ארבל אסטרחן: מה ש (ג) אומר זה שהכנסת תחליט זה להחיל רציפות, זה – אם אין התנגדויות, או לקבל את ההתנגדויות, אם היו.

יריב לוין: נעשה את זה ומקסימום אחר כך נתקן את הסעיף הזה בתקנון.

ארבל אסטרחן: איך שזה כתוב כאן, תראה: "הכנסת תחליט בהצבעה אחת אם להחיל רציפות או לקבל את ההתנגדויות, ככל שהוגשו".

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, בהצבעה אחת.

יריב לוין: ולכן אני אומר שיכול להיות שאפשר לכתוב את זה פה בצורה כזו שיראו את ההצבעה בעד - - כדחיית ההתנגדות, וגמרנו.

ארבל אסטרחן: אני חושבת שזה מה שהתכוונתי להגיד, בהצבעה אחת.

ארבל אסטרחן: הצבעה אחת אומרת את מה שאתה אומר:

ארבל אסטרחן: אם להחיל את הרציפות, או לקבל את ההתנגדויות?

ארבל אסטרחן: היום הוא אומר, אם אין התנגדויות: מי בעד הרציפות.

ארבל אסטרחן: אם יש התנגדויות הוא אומר: מי בעד ההתנגדויות.

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: זה בדיוק מה שאנחנו רוצים לשנות.

ארבל אסטרחן: אבל עדיין, אם נדחו ההסתייגויות, לא צריך להצביע עוד פעם.

יריב לוין: זה ברור, על זה אין שאלה.

יריב לוין: הבעיה היא הבעיה המהותית שבה אני מאשר את החוק על ידי זה שאני לא מקבל את ההתנגדות.

יריב לוין: זה לא המצב.

יריב לוין: המצב הוא שאני מאשר את החוק.

יריב לוין: אז אני צריך להצביע בעד החוק.

יריב לוין: הבעיה היא ברציפות, לא נגד ההתנגדות.

קריאות: - -

ארבל אסטרחן: אגב, האם צריך להתייחס פה למצב של משיכה?

ארבל אסטרחן: שאם הוא משך את התנגדותו --

יריב לוין: אז היא לא קיימת.

יריב לוין: את יכולה לכתוב את זה, אבל זה ברור .

רונית חייקין: אפשר להחיל דין רציפות רק מכנסת אחת לשניה.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: זה כתוב בחוק.

קריאות: - - -

רונית חייקין: אבל היה לנו איזה מקרה שפספסנו כנסת אחת ש - - וחברת הכנסת אורלי לוי לקחה לנו עכשיו את כל הקרדיט.

ארבל אסטרחן: סעיף 32 הוא סעיף חשוב.

ארבל אסטרחן: כאשר מחילים רציפות – יש הצעת חוק שעברה קריאה ראשונה.

ארבל אסטרחן: הכנסת הבאה מקבלת הצעת חוק אחרי קריאה ראשונה והיא יכולה לדון בה.

ארבל אסטרחן: אבל איזה החלטות של הוועדה מחייבות את הכנסת הבאה?

ארבל אסטרחן: אם מיזגו, אם פיצלו – דברים כאלה, האם גם עליהם הוחלה הרציפות?

ארבל אסטרחן: ואז, מה שאומר הסעיף זה כך: "החליטה כנסת נכנסת להחיל רציפות על הצעת החוק, תמשיך לדון בהצעת החוק ורשאית היא לנהוג בדיונים שהתקיימו בכנסת היוצאת כאילו היו אלה דיונים שלה.

ארבל אסטרחן: ..." כאמור בחוק.

ארבל אסטרחן: "ואולם, החלטות שהתקבלו בוועדה או בכנסת היוצאת אחרי הקריאה הראשונה לפי סעיפם 15 עד 18..." – שזה אומר פיצול, מיזוג, נושא חדש והסתייגויות – "..

ארבל אסטרחן: לא יהיו בתוקף בכנסת הנכנסת, למעט החלטת הכנסת על יצול הצעת החוק לפי סעיף 15(ב)" – שהוא הפיצול אחרי קריאה ראשונה לשתי הצעות נפרדות, מה שהיום הוא 121.

ארבל אסטרחן: קריאות: למה?

ארבל אסטרחן: ארבל אסטרחן: הוגשו הסתייגויות.

ארבל אסטרחן: הכנסת, עכשיו ההסתייגויות מונחות בפניה והיא חייבת להצביע עליהן.

ארבל אסטרחן: האם זה מחייב אותה?

ארבל אסטרחן: סהר פינטו: למה שזה לא ימשיך מאותה נקודה שאליה זה הגיע?

ארבל אסטרחן: בגלל שיכול להיות שהוועדה לא סיימה.

ארבל אסטרחן: יכול להיות שהיא במהלך דיונים, שדבר תלוי בדבר.

קריאות: - - -

סהר פינטו: לצורך העניין - משהו שפוצל מחוק ההסדרים, אני אצטרך לאשר החלת דין רציפות על כל - -

ארבל אסטרחן: לא.

ארבל אסטרחן: זה 15(ב).

ארבל אסטרחן: זה הפיצול המהותי.

ארבל אסטרחן: מה שפוצל מתוך חוק – חוק ההסדרים או חוק שפוצל לשניים, זה מחייב גם כנסת נכנסת.

סהר פינטו: אז מה לא מחייב?

ארבל אסטרחן: אם היא לקחה שתי הצעות ומיזגה אותן.

סהר פינטו: אז רק על אחת אחיל רציפות ועל השניה לא?

ארבל אסטרחן: צריך להחיל רציפות על כל אחת מהן.

יריב לוין: אני הייתי רואה את המיזוג כחל אוטומטית.

קריאה: בטח, על כל המכלול.

ארבל אסטרחן: אם ועדת הכנסת החליטה על נושא מסוים שהוא נושא חדש, זה מחייב גם את הכנסת הבאה?

יריב לוין: כן.

יריב לוין: הרי הרעיון הוא שממשיכים מאותה נקודה.

ארבל אסטרחן: אבל זה לשניה –שלישית, זו ועדה חדשה, אנשים חדשים.

יריב לוין: אבל הוועדה, זה שאת מגיעה לאותה נקודה, לא מונע ממנה לפתוח ולדון במה שהיא רוצה.

קריאות: - - ירדנה מלר-הורוביץ; אבל אתה מעביר את החוק, ואז יש דיון בוועדה, וחזקה על מי שביקש את דין הרציפות למסור לחברי הוועדה החדשה שבוועדה הקודמת הגיעו עד לשלב כזה וכזה, ועל נושא כזה החליטו נושא חדש - -

יריב לוין: אני בעד זה שזה צריך להיות הכל, כולל הכל.

ארבל אסטרחן: כולל הסתייגויות?

יריב לוין: כן.

יריב לוין: אנשים הגישו הסתייגויות.

יריב לוין: הן לדיון בוועדה.

יריב לוין: יצביעו בעד – או נגד - -

ארבל אסטרחן: אם כבר הצביעו עליה?

יריב לוין: אז זה חלק מהחוק.

יריב לוין: הוועדה תמיד יכולה לפתוח אותו.

יריב לוין: הרי כאשר אתה מחיל דין רציפות אתה מעביר את זה לוועדה להכנה לקריאה שניה ושלישית.

ארבל אסטרחן: נגיד שהוועדה סיימה, הצביעה, והכנסת התפזרה, מבלי שהצביעו לקריאה שניה ושלישית.

ארבל אסטרחן: אז עכשיו זה חוזר לוועדה - -

יריב לוין: היא יכולה לעשות מה שהיא רוצה.

יריב לוין: יושב ראש הוועדה קיבל, ויכול לעשות מה שהוא רוצה.

יריב לוין: מותר לו.

ארבל אסטרחן: חוץ מנושא חדש, זאת אומרת – הוא חייב לכלול את כל ההסתייגויות שהוא קיבל.

יריב לוין: הוא לא חייב לכלול אותן, הוא חייב להצביע עליהן.

ארבל אסטרחן: אבל אם הצביעו עליהם כבר?

יריב לוין: אז מה?

יריב לוין: אבל הוא פותח את הנוסח.

יריב לוין: תמיד הוא יכול לפתוח את הנוסח.

ארבל אסטרחן: צריך להבהיר את זה – אם היו הצבעות, האם ההצבעות בתוקף.

יריב לוין: כאשר עובר חוק, חל עליו מה שנקבע במליאה, וחל עליו, אם היתה החלטה פרוצדוראלית שלמשל אומרת – אני מחבר אותך להצעה הנוספת, או – אני מפצל חלק ממך.

יריב לוין: כל מה שבתוך חדר הוועדה אתה יכול לעשות בהכנה לקריאה שניה ושלישית – הוא פתוח.

יריב לוין: זו הדיכוטומיה, לא יכול להיות משהו אחר.

ארבל אסטרחן: אם התחילה הקריאה השניה, הצביעו על שני הסעיפים ומשכו את זה לוועדה - -

יריב לוין: אבל אני מחיל רציפות מראשונה.

יריב לוין: אז זה פתוח.

יריב לוין: זה לא ששני הסעיפים עברו בקריאה שניה.

יריב לוין: אני מחיל רציפות מקריאה ראשונה.

וילמה מאור: הנוסח לדיון שעומד בפני הוועדה הוא הנוסח שעבר קריאה ראשונה.

וילמה מאור: זה הנוסח.

קריאות: - -

ארבל אסטרחן: אם היה מיזוג, אתה אומר, הוא כן מחייב.

יריב לוין: מיזוג ופיצול.

ארבל אסטרחן: ונושא חדש?

יריב לוין: במחשבה שניה – אני חושב שמיזוג הוא מחייב.

יריב לוין: פיצול – אני דווקא לא יודע, כי אם עבר קריאה ראשונה, הרי השאלה היא למה אני מתייחס: אני מתייחס למה שעבר קריאה ראשונה?

קריאות: כן.

קריאות: אך ורק.

ירדנה מלר הורוביץ: ברגע שאתה עושה פיצול – החלק שפוצל ממנו הוא גם קריאה ראשונה.

קריאות: - -

ארבל אסטרחן: הפרשנות עד היום היתה שצריך לבקש עליו - - אם המליאה פיצלה את זה, אז זה כבר שני חוקים נפרדים.

ארבל אסטרחן: אז עכשיו השאלה היא - -

יריב לוין: מה שקובע הוא מה שעבר במליאה.

יריב לוין: זו נקודת החיתוך.

ארבל אסטרחן: כך חשבתי, אבל עכשיו הפכתם את זה.

ארבל אסטרחן: החוק בקריאה הראשונה, ברור שהוא קובע.

ארבל אסטרחן: עכשיו נראה מה הוועדה יכולה לעשות.

ארבל אסטרחן: אם הוועדה פיצלה לשני חוקים, אז זה חל, זה תופס גם בכנסת הבאה.

ארבל אסטרחן: אם הוועדה מיזגה שתי הצעות שעברו - -

יריב לוין: כי אז אני בעצם מחיל רציפות על מרכיב שפוצל, אני לא מחיל רציפות כללית.

ארבל אסטרחן: אם הוועדה לקחה שתי הצעות שעברו קריאה ראשונה ומיזגה אותן?

יריב לוין: גם יחול.

ארבל אסטרחן: אם היא מיזגה משהו שעבר ראשונה עם משהו שעבר טרומית?

יריב לוין: אותו הדבר.

ארבל אסטרחן: כי על הטרומית אי אפשר להחיל רציפות בנפרד.

ארבל אסטרחן: אם במהלך הדיונים נטען נושא חדש ווועדת הכנסת החליטה על משהו שהוא נושא חדש, או לא נושא חדש?

יריב לוין: זו שאלה.

יריב לוין: יכול להיות שפה צריך להשאיר פתוח.

יריב לוין: הייתי משאיר את זה פתוח, לא הייתי כובל.

יריב לוין: אני אומר - נעשה את החיתוך לפי מה שהיא במליאה, זה יהיה הכלל.

ארבל אסטרחן: אם הוגשו הסתייגויות?

יריב לוין: אז הכל יהיה מחדש נקודת החיתוך היא הקריאה הראשונה.

יריב לוין: זה גם ההיגיון- אני מחיל דין רציפות על הקריאה הראשונה.

ארבל אסטרחן: בסדר.

ארבל אסטרחן: אז השינוי ממה שכתבתי קודם זה רק הנושא של המיזוגים.

יריב לוין: אז מה שנישאר לנו זה את סימן ה' לישיבה הבאה.

סהר פינטו: הערה טכנית – אפרופו הפיצולים.

סהר פינטו: המספור.

סהר פינטו: ברגע שמפצלים, זה נשאר עם אותו מספור.

סהר פינטו: יש אפשרות לשנות?

ארבל אסטרחן: כבר היום, בחוברת אחת של - - יש אפשרות לשנות.

סהר פינטו: זה מבלבל כי כאילו יש אותו מספר לכמה חוקים שונים.

ארבל אסטרחן: המספר הוא מספר החוברת שבה זה פורסם לקריאה ראשונה.

ארבל אסטרחן: את זה אי אפשר לשנות.

ארבל אסטרחן: את השם אנחנו כן משנים.

ארבל אסטרחן: נניח – אם מתוך חוק ההסדרים מפצלים תיקון לחוק העונשין, אז כשהוא יעלה לשניה ושלישית הוא לא ייקרא – חוק ההסדרים, תיקון מספר, אלא – חוק העונשין, תיקון מספר.

ארבל אסטרחן: אפילו שהוא עבר קריאה ראשונה בשם חוק ההסדרים.

ארבל אסטרחן: השם ישתנה.

ארבל אסטרחן: אבל מספר החוברת – זה משקף איפה זה פורסם לקריאה ראשונה, אי אפשר לשנות את זה.

סהר פינטו: - כמו שיש לפרטי.

סהר פינטו: כמו שיהיה לחוקים שאושרו בראשונה, כמו שיש לחוקים בכנסת, כמו שיש לחוק שפוצל - -

ארבל אסטרחן: אבל גם היום יכולים להיות כמה חוקים עם אותו מספר.

ארבל אסטרחן: השם שונה, אבל - - הבעיה היא שזה אותו שם כי בכחול זה נקרא באותו שם.

ארבל אסטרחן: נותנים לזה אחר כך שם רק כשזה עולה לשניה ושלישית - -

יריב לוין: למה לא למספר את הכחול לא לפי מספרי חוברת אלא על פי מספר חוק?

ארבל אסטרחן: אבל בכחול היה חוק מסוים עם מספר אחד.

ארבל אסטרחן: עכשיו, חלשניה ושלישית הוא יקבל שמות נפרדים.

ארבל אסטרחן: זה ייקרא- חוק העונשין, וזה – חוק סדר הדין הפלילי, אבל הם שניהם פורסמו באותה חוברת.

ארבל אסטרחן: היסטורית הם היו פעם אחד.

קריאות: - - -

סהר פינטו: היום זה קיים היום מ/541 שזה חוק ההסדרים, יש לך 20 חוקים שהם כאלה, כי כל מה שפיצלו נשאר מ/541

יריב לוין: בישיבה הבאה נשלים את הזנב הקטן ונתחיל את המעבר המכריע והסופי.

יריב לוין: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.