ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 720, 2011-03-29 00:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום השוואת שכר רבני ערים חדשים.

משה גפני: אני מקדם בברכה את חברת הכנסת זהבה גלאון שהחליפה את חבר הכנסת חיים אורון שהיה חבר הוועדה.

משה גפני: אני מברך אותך.

אברהם מיכאלי: להחליף, לא את ג'ומס, כי קשה להחליף אותו.

משה גפני: כל אחד והיכולות שלו.

משה גפני: חברת הכנסת זהבה גלאון היא לא אלמונית, היא הייתה כאן ואנחנו מברכים אותה ומאחלים לה שתתרום מהכישורים שלה לעבודת הוועדה ובכלל לעבודת הכנסת.

משה גפני: מכיוון שידענו שאת מגיעה היום לוועדה, החלטתי, בניגוד למה שהיה כל השנה, לקיים דיון על הרבנים.

ניצן הורוביץ: היא הולכת לתמוך בזה.

אמנון כהן: הצעה לסדר.

משה גפני: בבקשה.

אמנון כהן: אני רוצה להצטרף לברכות לחברת הכנסת זהבה גלאון.

אמנון כהן: אני רוצה לאחל לה דיונים פוריים ושתתרום מניסיונה.

אמנון כהן: רציתי אדוני היושב ראש לבקש לדעת מה קורה לגבי הדיונים בפגרה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני אשתדל בעזרת השם לקבוע מראש את הדיונים בימי הפגרה.

משה גפני: היום-מחר אני אשתדל לקבוע ולתת סדר יום.

משה גפני: אני לא בטוח שאני אקיים ישיבות.

אמנון כהן: תלוי באוצר.

משה גפני: כן.

משה גפני: תלוי בהתנהגות הממשלה.

משה גפני: יכול להיות שנשלח את הוועדה לחופש.

משה גפני: אם הממשלה בחופש כל הזמן, אז גם הוועדה יכולה לצאת לחופש.

משה גפני: כאמור, על סדר היום השוואת שכר רבני ערים חדשים.

משה גפני: במשך החודשים האחרונים פנו אלי גם רבני ערים חדשים וגם רבני ערים ותיקים.

אמנון כהן: יש הבדל בשכר?

משה גפני: יש.

משה גפני: יש הבדלים בשכר ויש דיונים שהשר מרגי מנהל עם הממונה על השכר במשרד האוצר.

משה גפני: לטעמי זה הגיע לממדים כאלה שהם כבר בלתי נסבלים לגבי עובדי ציבור בכלל, אבל לגבי רבני ערים בפרט.

משה גפני: לכן ביקשתי לקיים את הדיון הזה היום ותכף נתחיל בו.

משה גפני: אני רוצה לברך את אילן לוין על סיום המשא ומתן עם העובדים הסוציאליים שחזרו לעבודה.

אמנון כהן: בכישרון רב.

משה גפני: כישרון רב לא קשור לעניין של העובדים הסוציאליים.

משה גפני: העובדים הסוציאליים היו בשביתה ארוכה מדיי.

משה גפני: לאילן לוין יש כישורים רבים ורציניים, וזה ברור, אבל השביתה של העובדים הסוציאליים הייתה שביתה לא טובה והיה צריך לסיים אותה מהר.

משה גפני: יש לי ביקורת על הממשלה בעניין הזה, אבל בסדר.

משה גפני: לפי דעתי ההתנהלות גם מצד ההסתדרות והעובדים הסוציאליים עצמה הייתה התנהלות קצת בעייתית.

משה גפני: ההסתדרות יום אחד הודיעה שבעצם מבחינתה השביתה יכולה להסתיים.

משה גפני: בסדר, אני לא הולך לבקר את זה אלא אני מברך על כך שהם חזרו לעבודה כי חייבים את עבודתם של העובדים הסוציאליים.

אברהם מיכאלי: אתה לא מברך את איציק כהן?

משה גפני: לברך את איציק כהן?

יעקב מרגי: עדיף שאתה תברך.

יעקב מרגי: אם לא, אני אברך.

משה גפני: כמובן אני מברך את שר האוצר ואת סגנו הרב מ-ש"ס.

משה גפני: אנחנו עוברים לנושא של השוואת שכר רבני ערים חדשים.

משה גפני: אני מבקש מהרבנים, מי מציג את הנושא של הרבנים החדשים?

משה גפני: אני מבקש גם לשמוע לגבי הוותיקים.

אביעד הכהן: ראשית, אני רוצה להודות ליושב ראש הוועדה על קיום הדיון החשוב הזה.

אביעד הכהן: אני חושב שבאמת הגיע הזמן שגם רבנים במדינת ישראל, מדברים אצלנו הרבה על שוויון, ייהנו משוויון.

אביעד הכהן: שוויון אמור לחול על כלל האזרחים.

אביעד הכהן: מה שקורה בנושא הזה של שכר הרבנים, אני חושב שהוא דבר שהוא משותף לכולם מכיוון שהרבנים לא משרתים סקטור אחד אלא הם משרתים את כלל הציבור.

אביעד הכהן: לכן אני גם שמח שחברת הכנסת גלאון נמצאת כאן ואמרתי לה זאת.

אביעד הכהן: היא מדברת הרבה על סולידריות חברתית וחלק מהסולידריות החברתית היא שכולם יזכו לשוויון בין אם הם רבנים ובין אם הם אחרים.

אביעד הכהן: מה שקורה בנושא הזה הוא שרבנים חדשים שמונו בשנים האחרונות, שכרם נמוך לפעמים בעשרות אחוזים ולפעמים במאות אחוזים מרבנים ותיקים.

יעקב מרגי: אדוני, תדייק.

יעקב מרגי: בשנה האחרונה כי בשנים האחרונות לא מונו רבנים.

אביעד הכהן: בסדר.

אביעד הכהן: בשנה האחרונה.

אביעד הכהן: זה לא משנה לצורך העניין כיוון שמדובר בארבעה-חמישה רבנים.

ניצן הורוביץ: עד מאה אחוזים.

יעקב מרגי: תתפלא, 300 אחוזים.

אביעד הכהן: 300 אחוזים.

אביעד הכהן: כן.

אביעד הכהן: זה המצב.

אביעד הכהן: אני מצטער, את הנתונים אנחנו לא יכולים לעוות.

משה גפני: בוועדה הזאת יש מנהג משונה לפיו לא מנהלים דיאלוגים.

משה גפני: קודם כל מציגים את העמדה וחברי הכנסת ידברו בתורם.

אביעד הכהן: לכן הנושא הוא מאוד פשוט והוא השוואת שכר.

אביעד הכהן: לא יתכן שרבנים שממלאים את אותו תפקיד באותם מקומות לפעמים, אחד מקבל שכר של 6,500 שקלים והשני מקבל שכר של עשרים או שלושים אלף שקלים.

אביעד הכהן: הדבר הזה פשוט לא מתקבל על הדעת מבחינה מהותית, גם אם מבחינה פורמלית – ואני אומר גם אם מבחינה פורמלית – יש לזה איזשהו עיגון חוקי, וגם בזה אני לא בטוח.

אביעד הכהן: הייתה על זה החלטת ממשלה.

אביעד הכהן: אני לא רוצה להיכנס כרגע לצד המשפטי כי זה לא הנושא המרכזי.

אביעד הכהן: הנושא המרכזי הוא הנושא המהותי.

אביעד הכהן: לא יתכן שרבנים שמכהנים כרבני עיר – יושבים כאן חלק מהם – יזדקקו חס וחלילה לקמחא דפסחא או שהם יצטרכו לבקש טובות מאנשים כדי שיוכלו למלא את תפקידם.

משה גפני: אביעד הכהן, אני מתנצל על שאני קוטע אותך.

משה גפני: אתה כל הזמן עוסק בפרשנות, אבל אנחנו לא יודעים את העובדות והוועדה צריכה לדעת קודם את העובדות.

משה גפני: אנחנו לא ועדה שעוסקת ברבני ערים, אנחנו לא ועדה שעוסקת בעובדים סוציאליים, אנחנו לא ועדה שעוסקת בכל הדברים האלה אלא אנחנו מתערבים בוועדת הכספים כאשר יש בעיה כספית מול משרד האוצר, מול הממונה על השכר.

משה גפני: אתה צריך להגיד לוועדה, אם אפשר בקצרה, מה הבעיה וזה עוד לפני הפרשנות.

משה גפני: מה זה רבני ערים ומה תפקידם, זה בסדר, זה בהמשך הדיון, אבל קודם כל איפה הבעיות.

אביעד הכהן: הבעיה היא מאוד פשוטה.

אביעד הכהן: הבעיה היא שרבנים שמונו בשנה האחרונה – כי לפני כן, בשנים האחרונות לא מונו רבנים – ומדובר כיום על ארבעה-חמישה רבנים, הוחל עליהם דירוג שכר שונה והיום הם מוצמדים לממונה על מועצה דתית שהשכר שלו הוא שכר הרבה יותר נמוך מהשכר של רבני הערים שנבחרו לפני שנים.

אביעד הכהן: התפקיד שהם ממלאים הוא אותו תפקיד אבל השכר נמוך, כפי שאמרתי, בעשרות אחוזים ולפעמים במאות אחוזים.

אביעד הכהן: רבני ערים שמכהנים כיום מקבלים 7,500 שקלים.

אברהם מיכאלי: מאיפה זה נובע?

אביעד הכהן: זה נובע מהחלטת ממשלה שקיבלה החלטה לפני מספר שנים, ב-2004, להצמיד את שכר הרבנים לשכר הממונים על המועצות הדתיות.

אביעד הכהן: אני ביקשתי לראות את הנימוקים אבל עד היום לא קיבלתי אותם.

יעקב מרגי: שכר הרבנים וממונים על מועצות דתיות תמיד היה מוצמד.

יעקב מרגי: באותה גזרה של אותה ממשלה שהחליטה מה שהחליטה, היא הורידה את שכר הממונים לתחתית הסולם.

קריאה: קודם כל ביטלה אותו.

יעקב מרגי: תחילה ביטלה כי יש מושג של חייב להתנדב והטילו חובה על התנדבות.

יעקב מרגי: כתוצאה מכך, מאותה הצמדה, אותם רבני ערים נפגעו ומשכורתם קטנה במעל 300 אחוזים.

אביעד הכהן: הנתון הזה כשלעצמו זועק לשמים.

אביעד הכהן: כפי שאמרתי, לא יתכן ששני רבנים שממלאים את אותו תפקיד, אחד יקבל שכר כזה והשני שכר אחר.

אביעד הכהן: אפשר לפעמים לדבר על ביטוי של אדם בתפקיד שיכולה לשנות את השכר בכמה אחוזים, אבל במצב כזה שמדובר במאות אחוזים, זאת הבעיה הראשונה.

משה גפני: רב עיר שהתמנה מאז 2005, למעשה בשנה האחרונה, מאז החלטת הממשלה, השכר שלו הוא 6,500-7,000 שקלים ברוטו.

זהבה גלאון: לעומת כמה?

קריאה: לעומת עשרים אלף שקלים.

אביעד הכהן: אנחנו יודעים מה זה אדם שתלוי למחייתו בשאלה איך הוא קונה אוכל במכולת, והרב לא מסוגל לתפקד כפי שצריך וזה קשור לכל אדם אבל גם רבנים צריכים בסופו של דבר לכלכל את משפחתם.

אביעד הכהן: הדבר השני שהוא הרסני מבחינה זאת הוא שכיוון שאנחנו יודעים שהמערכת הזאת של רבנות קשורה בין השאר במתן הכשרים ודברים נוספים, יש גורמים שרוצים – ואנחנו יודעים את זה, ושוב, לא חס וחלילה הרבנים – ומבקשים לנצל את הדבר הזה וכמובן יש כאן חשש שאנשים ינסו לקנות את הרבנים.

אביעד הכהן: אנחנו אומרים עשה לך רב וקנה לך חבר, אבל אנחנו לא אומרים עשה לך חבר וקנה לך רב.

אביעד הכהן: אנחנו רוצים לקוות שלא נגיע למצב שבו אנשים חס וחלילה ינסו לקנות רבנים במירכאות או לא במירכאות.

אביעד הכהן: הפיתוי כאן הוא כמובן גדול.

אביעד הכהן: אני שוב אומר חס וחלילה.

אביעד הכהן: אני לא חושד באף רב שייעתר לדבר הזה, אבל אני אומר שהדבר הזה הוא דבר שלא מתקבל על הדעת.

אביעד הכהן: מעבר לזה אני אומר שלא רק שמדובר בשכר הבסיסי אלא גם מדובר בעדכונים.

אביעד הכהן: יש עכשיו עדכון של שכר לרבני הערים הוותיקים והעדכון הזה לא חל על הרבנים החדשים.

אביעד הכהן: כאשר מדובר בכוהני דת אחרים – ואני אומר את זה שוב כאן על השולחן – לא שמעתי שיש הסדרים דומים לא במשכורות של נושאי משרה אחרים.

אביעד הכהן: לא נעשו הסדרים דומים לא לגבי שופטים ולא לגבי אנשים בהשכלה הגבוהה.

יעקב מרגי: גם לא לקאדים.

אביעד הכהן: אני חושב שבאמת ובתמים אנחנו מדברים על נושא משרה ציבורית.

אביעד הכהן: אני רוצה להזכיר כאן עוד דבר אחד ובזה אני אסיים.

אביעד הכהן: לא לחינם המחוקק, כאשר הוא קבע חוק שכר לנושאי משרה מסוימים, קבע שכר שמתעדכן באופן אוטומטי ושכר שלא תלוי בגוף כזה או אחר, כמו שופטים, כמו שרים, כמו חברי כנסת, וזאת מכיוון שהוא הבין שיש נושאי משרה שהעצמאות שלהם היא דבר מחויב המציאות.

אביעד הכהן: ברגע שרב תלוי לפרנסתו במשכורת כל כך דלה, הוא לא יכול להיות עצמאי וזה יכול להשפיע על ההחלטות שלו.

אביעד הכהן: כלומר, אין כאן רק עניין כספי אלא יש כאן עניין מהותי ואני חושב שאת הדבר המעוות הזה צריך לתקן ויפה שעה אחת קודם.

אביעד הכהן: אני שוב מודה ליושב ראש הוועדה על שזימן את הדיון הזה ואני רוצה לקוות שמכאן אכן יצא התיקון למעוות הזה.

משה גפני: תודה.

אמנון כהן: שאלה.

אמנון כהן: כבוד השר, לגבי ההחלטה שהתקבלה ב-2005-2006 להשוות את הממונה עם הרבנים.

יעקב מרגי: תמיד היה.

יעקב מרגי: לא הייתה החלטה אלא תמיד הייתה הצמדה.

אמנון כהן: כבר הבנתי את הבעיה.

אמנון כהן: האם כבודו, בשבתו היום כשר הדתות, אחרי שהוא רואה שיכול להיות שנעשתה טעות בהחלטה שהתקבלה אז, האם אפשר לשנות אותה כך שלא יהיו יותר ממונים במועצות הדתיות אלא יהיו רק הרכבים?

יעקב מרגי: גם הרכבים.

יעקב מרגי: זה אותו שכר.

יעקב מרגי: אותה טבלה.

יעקב מרגי: כבודו רוצה לשנות, כבודו כפוף להחלטת ממשלה.

אמנון כהן: אפשר לשנות באישור הממונה על השכר באוצר.

אמנון כהן: הממונה על השכר כפוף להחלטת ממשלה.

אמנון כהן: כבודו צריך להעביר החלטה בממשלה שהיום תהיה החלטה שונה והיא תיתן את המענה לנושא הזה.

משה גפני: אמנון, אתה הולך כבר לפתרון.

אמנון כהן: אנחנו פרקטיים.

משה גפני: יש מישהו מהרבנים שרוצה להוסיף?

משה גפני: הרב אוחיון, הרב של אלפי מנשה, בבקשה.

דוד אוחיון: אני למעשה הרב היחיד שהתחיל את העניין הזה.

יעקב מרגי: הוא שבר את הבצורת.

דוד אוחיון: כן, שבר את הבצורת אבל נשאר עם הבצורת מבחינת המשכורת.

דוד אוחיון: זה קצת מביש שרבנים צריכים לבוא לדבר על משכורת.

דוד אוחיון: אני פניתי פעמים רבות לשר והיו לו אתו הרבה שיחות בעניין הזה.

דוד אוחיון: במשך שנה שלמה שום דבר לא קרה.

משה גפני: מתי התמנית לתפקיד?

דוד אוחיון: היום בדיוק שנה.

דוד אוחיון: כ"ג באדר אשתקד.

משה גפני: ומה המשכורת שלך?

דוד אוחיון: המשכורת היא 7,000 שקלים ברוטו.

יעקב מרגי: היה 6,000 שקלים.

דוד אוחיון: כן.

משה גפני: מה עשית לפני כן?

דוד אוחיון: הייתי הרב הראשי בבנימינה, משנת 1994 עד 2000.

דוד אוחיון: ראיתי שזה לא רחוק מהכולל, העניין הזה של המשכורת, אבל יש לי מחויבות כלפי הציבור שלי.

משה גפני: אני מציע שבאמת נעשה את ההשוואה.

דוד אוחיון: יש לי מחויבות גם לתושבים שבחרו בי.

דוד אוחיון: רב לא יכול להתנהל עם משכורת כזאת.

דוד אוחיון: חס ושלום, זאת לא בכיינות או משהו אלא שקלתי רבות אם בכלל לפנות למישהו בנושא הזה.

דוד אוחיון: ניסיתי לגרור את זה כמה שאפשר שלא יצא כאילו הרב מדבר על משכורת אבל זה בלתי אפשרי.

דוד אוחיון: אני אומר שאם הרבנית, אשתי, לא הייתה עובדת, אנחנו לא היינו יכולים להתקיים.

משה גפני: במה היא עובדת?

דוד אוחיון: סייעת לגננת.

דוד אוחיון: בתוקף תפקידי אני מוזמן לחתונה ואני צריך לבוא בלי מתנה חס ושלום?

דוד אוחיון: זה חילול השם.

דוד אוחיון: מישהו לא מזמין את רב הישוב שלו לחתונה?

דוד אוחיון: יש הוצאות של דלק או נסיעות או פגישות.

דוד אוחיון: כל הדברים הללו הם דברים שהם מתוקף התפקיד.

דוד אוחיון: אני חושב – במחילה, כבוד כל הרבנים – שאני עובד כמו כל הרבנים.

דוד אוחיון: אני לא רוצה להגיד יותר, אבל אני עובד כמו כל הרבנים ואני נותן שירות לאוכלוסייה שהיא לא שייכת לנושא דת אלא רחוקה מנושא הדת.

דוד אוחיון: ברוך השם אצלנו אין מפלגות דתיות.

משה גפני: רק חילוניות?

דוד אוחיון: רק חילוניות.

דוד אוחיון: ברוך השם יש אצלנו פעילות בכל הנושאים של היהדות, יש אהבה ואחווה בין כל התושבים.

משה גפני: אני יכול להקים שם סניף יהדות התורה?

דוד אוחיון: אתה יכול לבוא.

דוד אוחיון: אצלנו אין שום מניעה להקים סניף של השומר הצעיר או של יהדות התורה.

דוד אוחיון: אני מבקש מחברי הוועדה שיבינו את זה.

דוד אוחיון: אני עמדתי לפני עזיבת התפקיד.

דוד אוחיון: עוד דבר חשוב.

דוד אוחיון: תבן אין ניתן לעבדיך ולבנים אומרים לנו עשה.

דוד אוחיון: יש מניע חוקי שאנחנו נוכל לעבוד בעבודה נוספת.

דוד אוחיון: אני חושב שזה לא יאה לרב לעבוד בעבודה נוספת כיוון שהוא צריך לשמש ולשרת את הציבור שלו, אבל גם אילו נגיד היה יכול לעבוד למחייתו, אין דבר כזה וחל איסור על הרב והוא חותם על כך לפני שהוא נבחר או בזמן שהוא נבחר כך שהוא לא יכול לעבוד בעבודה נוספת.

משה גפני: אתה הרב היחיד במקום.

דוד אוחיון: אני הרב היחיד שנבחרתי מזה שנה.

דוד אוחיון: עכשיו נבחרו עוד.

דוד אוחיון: בישוב אני הרב היחיד.

יעקב מרגי: מה שכר הדירה שאתה משלם?

דוד אוחיון: 5,000 שקלים.

משה גפני: אם אתה משלם 5,000 שקלים שכר דירה וזאת המשכורת שאתה מקבל, אתה צריך קמחא דפסחא.

דוד אוחיון: כן.

משה גפני: תודה רבה הרב אוחיון.

משה גפני: יש עוד מישהו מהרבנים שרוצה להתייחס לעניין הזה?

משה גפני: הרב אלמליח, אם אתה יכול באותה הזדמנות לדבר גם על הרבנים הוותיקים.

משה גפני: אני מבין שגם על זה יש לכם דיונים עם האוצר.

שמעון אלמליח: כן.

שמעון אלמליח: אני יושב ראש ארגון רבני ישראל ורב של עתלית.

שמעון אלמליח: בנושא הרבנים החדשים, כמו שדובר כאן, אכן זאת החלטת ממשלה מאוגוסט 2005 להשוות לממונים, החלטת ממשלה כאשר כבר הייתה החלטה עקרונית לשנות אותה.

שמעון אלמליח: יש גם הצעת מחליטים שהונחה בזמנו על ידי השר ישי אבל משום מה היא לא עברה את השלב הטכני עד הגעה לדיון והחלטת ממשלה.

שמעון אלמליח: לדעתי אחד הדברים שצריך לצאת מהוועדה זאת המלצה לשר ביחד עם שרים אחרים לקדם את הצעת המחליטים שכבר עלתה.

דוד אוחיון: אנחנו לא דורשים העלאות וצדקות.

משה גפני: אני מבקש שהדיון יהיה מסודר וכל אחד ידבר בתורו.

שמעון אלמליח: ביטול ההחלטה למעשה מחזיר את המצב למצב הקיים של כל הרבנים הוותיקים ולא תהיה אפליה בין רב לרב, בין אם הוא נבחר עתה או בעבר וגם בין אם הוא מכהן בישוב קטן.

שמעון אלמליח: יש טבלה שמראה ישוב קטן וישוב גדול וארבעת הערים הגדולות בישראל והטבלה היא מקדמת דנא והיא זאת שמדרגת בין ישוב קטן לישוב גדול.

שמעון אלמליח: מעניין לעניין באותו עניין, כפי שביקש הרב גפני.

שמעון אלמליח: הטבלה המדוברת היא טבלה בת ארבע דרגות שמחלקת את ערי ישראל לארבע דרגות.

משה גפני: מה זה ארבע דרגות?

שמעון אלמליח: הערים הגדולות – ירושלים, תל אביב, חיפה ובאר שבע – דרגה א-1.

שמעון אלמליח: עיריות מעל מאה אלף תושבים הן דרגה א'.

שמעון אלמליח: עיריות עד מאה אלף תושבים, דרגה ב' ומועצות מקומיות ואזוריות, דרגה ג'.

שמעון אלמליח: זאת הטבלה ואני קורא זאת מתוך חוזר מנכ"ל.

שמעון אלמליח: אלה ארבע הדרגות על פיהן פעלו מיום החלטת הממשלה בשנת 1977, אז החליטה הממשלה בהצעת מחליטים להצמיד את רבני העיר לכך וכך אחוזים מדרגת שר.

שמעון אלמליח: למעשה זאת הייתה ההחלטה.

משה גפני: מה זה כך וכך אחוזים?

שמעון אלמליח: הווה אומר שהערים הגדולות – ארבעת הערים הגדולות – 98 אחוזים משכרו של שר, בערים מעל מאה אלף תושבים 94 אחוזים ובערים עד מאה אלף תושבים, 89 אחוזים.

שמעון אלמליח: מועצות מקומיות, 84.5 אחוזים משכרו של שר.

שמעון אלמליח: נוסח ההחלטה כפי שהובא על ידי הצעת המחליטים, והיא הייתה למעשה על פי המלצת הממונה בשנת 1977, ישבו וחשבו מה שכרו של רב עיר ואיך נעשה את השכר כך שיהיה גם הולם וגם מכובד.

שמעון אלמליח: רב עיר בלשוננו הוא המרה דאתרא, האדם הגדול בעיר.

שמעון אלמליח: בכל אופן, חשבו שיש אדם יותר גדול ממנו והוא ראש העיר.

שמעון אלמליח: לכן ישבו וחשבו החכמים דאז ואמרו שבכל אופן הוא לא יקבל שכר כמו יושב ראש המועצה הדתית שיושב לימינו שמרותו טיפה גבוהה ממנו, ולכן ניסחו את זה בלשון האומרת ששכר רב העיר יהיה כראש מועצה דתית פלוס, בין ראש העיר לבין סגנו.

שמעון אלמליח: זה היה הנוסח.

שמעון אלמליח: כשיצאה הטבלה הראשונה הרשמית של המדינה כחוזר מנכ"ל משרד הדתות, מיד שיקללו את זה באחוזים משכר השר.

שמעון אלמליח: אלא שהמכתב שיצא, ראש מועצה דתית פלוס, בין ראש העיר לבין סגנו, זה בלשון הפסח, הוא היה נותן בהם סימנים.

שמעון אלמליח: נתנו סימן שיהיה בין זה לבין זה אבל זאת לא הגדרת הדרגה.

שמעון אלמליח: ראש מועצה דתית פלוס היא לא דרגה מוגדרת אלא זה דבר שיכול להשתנות.

שמעון אלמליח: מדרגת שר במדינה מסודרת, יש שכר שר ויש פרמטרים כיצד הוא עולה או יורד, ולדבר כזה מצמידים למשל שופטים, מהנדסים ועוד מגזרים שונים.

שמעון אלמליח: היום ישבו באוצר הנכבדים שיושבים אתנו כאן ובסיוע משרד המשפטים ומצאו כביכול את ההמלצה של הממונה דאז שכתב אותה בלשון ההחלטה: ראש מועצה דתית פלוס, בין ראש רשות לסגנו, ואמרו שהיום ראשי הרשויות וסגניהם, השתנה שכרם כלפי מטה, ואם כן, בואו נתקן גם את השכר.

שמעון אלמליח: זאת אומרת, הם לקחו איזשהו מכתב שהוא לא החלטת הממשלה עצמה אלא מכתב מקדים של הממונה, פקיד באוצר דאז, ועל סמך הניסוח שהוא ניסח לתומו, כי הוא רצה לכוון את כולם להלך החשיבה, איך הם הגיעו למסקנה הזאת, ועל פי הדיוקים שהם עושים על מכתב.

משה גפני: הרב אלמליח, קח אותנו במנהרת הזמן להיום.

שמעון אלמליח: היום החליט הממונה הנכבד, אילן לוין, שלמרות שבינואר 2010 שכר השרים עלה ב-3.3 אחוזים, ולמרות שבינואר 2011 שכר השרים עלה בכשבעה אחוזים, כל המגזרים הסמוכים על שולחנם של השרים קיבלו את התוספת מיידית אבל עם הרבנים השתהו ואמרו לנו שבודקים, חושבים וכולי.

שמעון אלמליח: היום, במרץ 2011, שנה ושלושה חודשים לאחר עיכוב התוספת המגיעה, הוציא הממונה מכתב ואמר שהואיל שנפלה טעות בחישוב שכרם של הרבנים – פחות או יותר זה לשון המכתב – והיה צריך לשדרג אותם בין ראש הרשות לסגנו, ומכיוון שהם שירדו, גם אותם היה צריך להוריד ב-1998 ולא עשו את זה, אשר על כן מכאן ולהבא לא יקבלו את התוספת עד שיגיעו לנקודת איזון מסוימת.

שמעון אלמליח: מבחינתנו זאת אמנם חשיבה שהובאה בצורה אלגנטית כיצד לקצץ אבל זה קיצוץ ולא שום מילה אחרת.

שמעון אלמליח: זאת לא עצירת התוספת או כל מיני מלים יפות אלא זה קיצוץ כשמו של כעשרה אחוזים משכר הרבנים.

שמעון אלמליח: בטבלה החדשה שהוא פרסם, רב עיר שעמד על 84.5 אחוזים משכר שר, עומד על 75 אחוזים משכר שר, רב עיר שעמד על 98 אחוזים משכר שר עומד על 90 אחוזים או על 89 אחוזים, כ-10 אחוזים משכר כל הרבנים.

שמעון אלמליח: זה קיצוץ לשמו.

שמעון אלמליח: לא שמענו שבמגזרים אחרים קיצצו משכורות למעט במגזר הזה.

שמעון אלמליח: יש סברות כאלה ואחרות מה המטרות ולשם מה הגו את הרעיון במשרד המשפטים והובילו את זה לאוצר להחלטה.

משה גפני: מה אתם מבקשים?

שמעון אלמליח: לשנות את הטעות בחשיבה במשרד המשפטים ובמשרד האוצר, שרבני הערים הם בין זה לבין זה אלא רבני ערים סמוכים על שולחן השרים, צמודים לשרים, וכשמוסיפים לשרים – יוסיפו לרבנים.

שמעון אלמליח: הרבנים אף פעם לא שבתו, לא ראוי, לא כבוד למגזר כזה שישבות, ולכן חכם הוא שהם יהיו סמוכים לאלה שיודעים לדאוג לעצמם, שאלה השרים, ואנחנו סומכים עליהם.

שמעון אלמליח: במה שהם ידאגו לעצמם, אנחנו נהיה על שולחנם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הרב זלמנוביץ, אתה רוצה להוסיף?

משה גפני: רב מזכרת בתיה.

אפרים זלמנוביץ: נקודה אחת.

אפרים זלמנוביץ: אני אביא דוגמה אישית אבל היא חלה כמובן על כולם.

אפרים זלמנוביץ: מספר התושבים שאני משרת אותם עוד מעט יגיע לפי 18 מאז נבחרתי לפני 42 שנים.

אפרים זלמנוביץ: במקום להוסיף למשכורת כי יש פעילות רבה יותר ומספר התושבים גדל – ובדרך כלל נהוג להוסיף ולהעלות בקודש ולא להוריד – משום מה החליטו שהעבודה שלנו שווה פחות.

אפרים זלמנוביץ: אנחנו בנויים על יוקרה וזה לא עניין של כסף.

אפרים זלמנוביץ: אם לא מעריכים את העבודה שלנו, אנחנו נפגעים מזה וגם הציבור נפגע מזה כי אנחנו לא יכולים לתת לו עזרה כפי שצריך.

אפרים זלמנוביץ: לכן אני חושב שאם רוצים לחוקק חוק חדש על מבנה חדש, יתכבדו שרי הדתות והאוצר לחוקק חוק חדש וכמובן מן הטבע שהוא יתקיים מעתה ואילך.

אפרים זלמנוביץ: אם הם לא רוצים לשנות, שישאירו את המצב כמות שהוא או שייתנו לנו תוספות והוצאות שונות.

אפרים זלמנוביץ: אני כרב של מזכרת בתיה, יש לי אלפי שקלים לחודש הוצאות מכיסי האישי בקשר לתפקיד.

אפרים זלמנוביץ: אין לנו ותק, אין לנו רכב, אין לנו עוד דברים רבים נוספים שיש לראשי הרשויות, לשרים וכן הלאה.

אפרים זלמנוביץ: לפחות לא להוריד.

אפרים זלמנוביץ: אני לא מבקש להוסיף אבל שלפחות לא יורידו.

אפרים זלמנוביץ: יש עוד דבר אחד שרציתי לומר.

אפרים זלמנוביץ: הדיון הזה עלה בשנת 2007, לפני הממונה הקודם ואני מודה לאילן לוין שהוא קיבל אותי ושמע את וטענותיי אבל אחר כך כתב משהו שונה, למרות בקשתי.

אפרים זלמנוביץ: , הממונה הקודם, שאל שאלה פשוטה את האנשים שלו שטיפלו בנושא: אתם מקצצים או מוסיפים?

אפרים זלמנוביץ: מקצצים, אבל אי אפשר לקצץ.

אפרים זלמנוביץ: אין מציאות שמקצצים משכורת.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: השר מרגי, הטענות שעולות על ידי רבני הערים, אתה מודע להן ואתה יודע שזה מתמשך כבר על פני זמן רב.

משה גפני: אתה יכול לגרום לכך שהם לא יפנו אלי יותר?

משה גפני: הרי סניף של יהדות התורה אני לא הולך להקים באלפי מנשה.

משה גפני: בוא נפתור את הבעיה.

משה גפני: לא, אני לא מבטיח שאני לא מקים סניף באלפי מנשה.

דוד אוחיון: אנחנו נקבל אותך בברכה

משה גפני: תודה רבה, אבל קודם נפתור את הבעיה.

משה גפני: השר לשירותי דת, בבקשה.

יעקב מרגי: אני מודה ליושב ראש הוועדה על קיום הדיון.

יעקב מרגי: מאז כניסתי לתפקיד אני בדיאלוג ממושך עם אילן בנושא הזה.

יעקב מרגי: הפגישה האחרונה הייתה צריכה להיות ביום הפיגוע בירושלים ובגלל הנסיבות שהיו היא התבטלה.

יעקב מרגי: אני מצאתי מציאות קשה בתחום שכר רבני הערים החדשים אבל כפי שציין גם הרב אלמליח, גם בנושא עדכון השכר וכל ההצמדות שעבר שבוטלו בצורה פוגענית, ואם יש מילה יותר גסה, הייתי אומר אותה.

יעקב מרגי: אפילו בצורה מזלזלת.

יעקב מרגי: לקחת סטטוס של נבחר ציבור, רב שהוא נושא משרה בבחירה, לא במכרז אלא בבחירה של הציבור, וזאת הייתה ההסתכלות של המדינה מאז היווסדה, לקחת את זה בצורה אגרסיבית בגלל מציאות פוליטית שהייתה באותן שנים.

יעקב מרגי: ידעו להוריד את זה במאות אחוזים, זה ירד במעל 300 אחוזים ובמקרים מסוימים זאת אפילו בושה לומר שמדובר ב-400 וב-500 אחוזים.

ניצן הורוביץ: מתמטית אי אפשר להוריד מעל מאה אחוזים.

ניצן הורוביץ: מתמטית אפשר רק להעלות.

ניצן הורוביץ: מתמטית אפשר להוריד עד מאה אחוזים ואי אפשר להוריד ב-300 אחוזים.

משה גפני: לא רלוונטי לדיון.

יעקב מרגי: אתה רוצה ניסוח מתמטי?

יעקב מרגי: אין בעיה.

ניצן הורוביץ: מתמטית אין דבר כזה שירד ב-300 אחוזים.

משה גפני: את הרב לא מעניין החשבון המתמטי שלך.

משה גפני: בסוף הוא מקבל 6,000 שקלים.

משה גפני: דרך אגב, אתה צודק אבל הבנו את הכוונה.

יעקב מרגי: כדי לעזור לניצן, אני רוצה להמחיש לו.

יעקב מרגי: אני לא יודע אם הייתה פרסונה מהסקטור שקוצצה – אז, בזמן הקיצוץ – מ-25 אלף שקלים ל-5,000 שקלים.

יעקב מרגי: זה אומר דרשני.

יעקב מרגי: מאז כניסתי לתפקיד ניסיתי לתקן את העיוות.

יעקב מרגי: רק לסבר את האוזן, הורדה ל-5,000 מ-25 אלף שקלים, כמת את זה באחוזים בכמה שאתה רוצה.

יעקב מרגי: אני לא יודע אם יש סקטור או אם יש פרסונה שנהגו בה כך.

יעקב מרגי: מדובר בנושא משרה, בנבחר ציבור.

יעקב מרגי: אנחנו דורשים מהרב אמות מידה ולא רק אנחנו אלא החברה דורשת זאת.

יעקב מרגי: לא היה סקטור שקוצץ בצורה אגרסיבית כזאת.

יעקב מרגי: ניסינו לפעול עם הממונה על השכר.

יעקב מרגי: בשיחות עם הממונה על השכר הנוכחי, אילן לוין שיושב אתנו כאן, אכן הייתה הבנה שהקיצוץ היה פוגעני אבל הייתה לו טענה - אותה לא קיבלתי – שהוא לא יכול להציג מצב בו סקטור אחד יעלה במאות אחוזים פתאום.

יעקב מרגי: זה לא סקטור אלא אלה נושאי משרה שצריך להחזיר את המצב כפי שהיה ולתת לנבחרי הציבור את מעמדם ולרבני הערים את מעמדם.

יעקב מרגי: אם הרב אוחיון יבקש מהגורמים המקצועיים במשרד אישור לעבודה נוספת, רבותיי, אני לא יודע אם אני נותן לו אישור כזה.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לתת לו אישור לעבודה נוספת, אבל אנחנו מדברים בתשלום שכר דירה – אנחנו מחייבים, וטוב שכך, את רב העיר שנבחר לעבור לגור במקום היבחרו ואני אומר לו לשכור דירה שם עבורה הוא משלם 5,000 שקלים, אתם מבינים גם מה גובה הארנונה באותו ישוב וכל העלויות האחרות.

יעקב מרגי: אני חושב שהנושא הזה טעון תיקון ובאופן מיידי.

יעקב מרגי: אמנם בשנה האחרונה, בתחילת השנה, הצלחנו להעלות את הרמות הנמוכות של המשכורת, את ה-5,000 ואת ה-6,000 שקלים בתוספת של עשרים אחוזים, בדיוק אלף שקלים תוספת לברוטו, אבל זה לא משנה.

משה גפני: מה אתה מציע לעשות?

יעקב מרגי: אילן, אני חושב יש לך את הסמכות.

יעקב מרגי: נכון שיכולנו בשנתיים האחרונות ללכת למהלכים אגרסיביים, אבל אני לא רוצה זאת.

יעקב מרגי: דיברנו על זה בהסכמים הקואליציוניים וזה מופיע בהסכמים הקואליציוניים אבל לא רצינו לבוא להליך חקיקה.

יעקב מרגי: אני חושב שלא נכון ויש מגמה של לקבוע שכר בחקיקה, אבל אנחנו לא נקבע סכום אלא אנחנו בחקיקה נקבע הצמדה לראש רשות או לסגן ראש רשות.

יעקב מרגי: לא תהיה ברירה, חייבים לתת למוסד הרבנות ולרבנים את מעמדם והשכר הוא חלק בלתי נפרד מזה.

יעקב מרגי: אני מבקש מיושב ראש הוועדה וגם מאילן לקבוע לוח זמנים ודד ליין לבירור הנושא הזה ולא כדי ללחוץ אלא שהסוגיה היא סוגיה מאוד קשה.

יעקב מרגי: בלי לפגוע באף אחד, אם אנחנו רוצים להביא למשרות האלה רבנים בעלי שיעור קומה שיכבדו את המוסד, יכבדו את התפקיד, המדינה לא יכולה להציע להם שכר ברוטו של 6,000 ו-7,000 שקלים בחודש.

אפרים זלמנוביץ: תצמידו אותם לשופטים.

משה גפני: אילן לוין ולאחר מכן חברי הכנסת.

אילן לוין: בוקר טוב.

אילן לוין: ברשותכם, אני אומר כמה משפטים כלליים ולאו דווקא בהקשר של הרבנים, אבל יש כאן קונטקסט רחב.

אילן לוין: בחודשים האחרונים אנחנו עוברים תקופה לא פשוטה במערכת יחסי העבודה ואנחנו מתגלגלים משביתה לשביתה ומתביעות שכר לתביעות שכר.

אילן לוין: זה לא שהרבנים חס וחלילה לראייתי לא מחייב טיפול בשכר שלהם אבל בקונטקסט הכולל בו אנחנו נמצאים כרגע, אני מבקש מחברי הוועדה באמת לסייע לממשלה לשדר איזשהו מסר של הרגעה ומשמעת תקציבית, כי הפריצה עלולה להתרחש מהר מאוד.

אילן לוין: אנחנו רואים את תגי המחיר של ההסכמים, אנחנו רואים בפתח את הסכסוכים שמתקרבים, כאשר הסכסוך הבא הוא הסכסוך של הרופאים וזה לא פשוט לנהל משא ומתן כשהרופאים שובתים חס וחלילה והאנשים חס וחלילה עוד עלולים לשלם בחייהם כחלק מהתהליך.

אילן לוין: הבוקר התבשרנו דרך התקשורת על המכתב של חברי הוועדה לאנרגיה אטומית, של הכור ושל עוד מתקנים ביטחוניים רגישים שהחליטו גם הם לבוא בדרישות שכר.

אילן לוין: בקונטקסט הרחב הזה העיתוי הזה של קיום הדיון הוא עיתוי מאוד קשה מבחינתי כממונה על השכר.

אילן לוין: אני יודע שאף פעם אין זמן טוב לתת תוספות שכר.

אילן לוין: תמיד יבוא הממונה על השכר ויגיד שפעם אחת יש מיתון, פעם שנייה יש הרבה עלייה לרגל וכן הלאה, אבל צריך לסדר את שכר הרבנים ועל זה אין חולק.

אילן לוין: צריך להביא הצעה שפויה והצעה מאוזנת שהיא גם פועל יוצא של מספר התושבים בישוב, וצריך גם לדעת שיש לנו עוד בעלי תפקידים וגם פער גדול מדיי – וסליחה שאני אומר את זה – בין שכר הרב לבין שכר הבלנית באותו ישוב ואסור שהוא יהיה חמור מדיי.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: עד עכשיו הסכמתי עם כל מה שאמרת, אבל מה זאת אומרת הפער בין שכר הרב לשכר הבלנית?

משה גפני: כמה מרוויחה הבלנית?

אילן לוין: הבלנית, והצגנו את זה בדוח השכר כאשר היינו כאן בדיון ---

יעקב מרגי: זה הדירוג הכי נמוך במשק.

משה גפני: אתה רוצה להיות הממונה על השכר?

אילן לוין: כבוד הרב, הכי קל היה מבחינתי לומר שנסדר את שכר הרבנים.

משה גפני: לא, אני רוצה להבין.

משה גפני: אמרת משפט מאוד מעניין.

אילן לוין: מי כמוך יודע שהצגתי בפניך את דוח נתוני השכר.

משה גפני: למה הפער בין הבלנית לבין הרב?

משה גפני: זאת אומרת, הבלנית משתכרת 2,500 שקלים?

אילן לוין: כן.

משה גפני: והרב משתכר 6,000 שקלים.

אילן לוין: כן.

משה גפני: הפער הוא גדול מאוד.

משה גפני: אגב, כמה משתכר המהנדס באותה עיר?

משה גפני: אני לא מעיז אפילו לדבר על משכורתו של סגן ראש העיר.

קריאה: המהנדס ומחלקת התה.

קריאה: מה קשורה השוואת המשכורות?

משה גפני: לא הבנתי את ההשוואה.

משה גפני: בשעתו עשיתי השוואה בין ראש העיר לבין הבלנית.

משה גפני: הרב הוא לא הקונטקסט המתאים.

ניצן הורוביץ: אם אתה מגדיל לרב, גם הבלנית תרצה.

ניצן הורוביץ: לזה הוא התכוון.

משה גפני: אני חושב שלבלנית צריך לתת.

משה גפני: זה עוול שאין כדוגמתו וגם לא תמיד משלמים את משכורתה בזמן.

יעקב מרגי: בזמנו זהבה גלאון לחמה לכך שלא העלו את שכרן.

משה גפני: תדלג על הבלנית.

משה גפני: מה שאמרת עד עכשיו, זה נכון.

משה גפני: המצב מדאיג והממשלה גם צריכה להיות גמישה מכיוון שיש סקטורים שהשכר שלהם הוא באמת נמוך וצריך להעלות אותו.

משה גפני: הכול נלקח בחשבון ומה שאמרת עד עכשיו, זה בסדר.

משה גפני: הדיון היום הוא על הרבנים.

אילן לוין: בסדר.

אילן לוין: לגבי הרבנים, צריך להבחין בין שתי קבוצות.

אילן לוין: הקבוצה של הרבנים הוותיקים, שם כתוצאה מהחלטות ממשלה וטעויות שקרו, נדרשנו לטפל בהם ובפניי הובאה המלצה בין היתר לשקול להפחית שכר.

אילן לוין: לבוא ולהוריד שכר לרבנים.

אילן לוין: אני לקחתי על עצמי לקבל החלטה.

זהבה גלאון: כמה רבנים ותיקים יש?

אילן לוין: הרוב המוחלט של הרבנים, הם רבנים ותיקים.

אילן לוין: תכף ניר רייס ייתן לכם עוד אינפורמציה, ברשותכם.

אילן לוין: אנחנו תכף ניתן גם את הפירוט של השכר בצורה יותר מפורטת.

אילן לוין: היום יש פער בין שכר של רב של ישוב קטן לבין שכר רב בישוב גדול, וכל החלטה שתהיה, הלא השכר של בעלי התפקידים במועצות הדתיות, מדובר במספר מועט של עובדים, כך שאם אנחנו עכשיו, לצורך העניין, נכפיל פי שלוש או פי ארבע את שכר הרב, מיד הגוף הזה קורס גם מבחינה כלכלית כי צריך גם לתת את הביטוי התקציבי כדי לכסות את זה.

קריאה: מדובר בשלושה רבנים.

אילן לוין: כבודו, אני איש מקצוע.

אילן לוין: אתם תחליטו.

אילן לוין: תפקידי לעשות את מלאכתי נאמנה.

משה גפני: אני לא מסכים לדבר הזה.

משה גפני: הדיון צריך להיות מסודר.

משה גפני: בבניין הזה שומעים הכול, מה שנכון, מה שלא נכון, זה לא רלוונטי בכלל לדיון.

משה גפני: שומעים את כולם ושומעים את הכול, ואילן לוין, על פי רוב מדבר אמת.

אילן לוין: יסלחו לי הרבנים המכהנים, אבל כאשר נדרשתי לקבל החלטה לא קלה מבחינתם, אבל גם לא קלה מבחינתי, מבחינת השמירה על שכרם עד אשר הוא יגיע למה שלראייתנו מבחינת המחוקק התכוונו.

אילן לוין: לעניין הרבנים המכהנים, אני אומר כאן לפרוטוקול שצריך לתקן את שכר הרבנים.

משה גפני: הכוונה לרבנים הוותיקים.

אילן לוין: החדשים.

משה גפני: רבנים מכהנים, כולם מכהנים.

משה גפני: יש את הוותיקים ויש את החדשים.

אילן לוין: אני מדבר כרגע על החדשים.

אילן לוין: גם אני סבור ששכר של 5,000 או 6,000 שקלים לרב הוא לא שכר שלדעתי כאיש מקצוע הוא שכר ראוי בקונטקסט של המציאות העכשווית.

אילן לוין: אני לא יודע מה היה ב-2004 או ב-2005 כאשר התקבלו ההחלטות ואנחנו באמת עושים ונעשה עבודה יחד עם המשרד כדי להגיע למשהו.

יעקב מרגי: כדי לעזור לך, הממשלה אז הייתה ממשלת שינוי.

יעקב מרגי: זה היה מניע היחיד.

אילן לוין: אני פקיד.

יעקב מרגי: את זה אני אומר.

יעקב מרגי: אתה לא תגיד את זה אבל אני אומר.

ניצן הורוביץ: ממשלת שרון.

אילן לוין: אין לי כל קשר לכך.

משה גפני: למען הדיוק הממשלה הייתה ממשלת ליכוד, שינוי, האיחוד הלאומי והמפד"ל.

ציון פיניאן: ומי היה שר הדתות?

זהבה גלאון: לא היה שר דתות.

יעקב מרגי: היה ממונה.

ציון פיניאן: אני חושב ששר הפנים היה פורז.

משה גפני: כן.

משה גפני: שר הפנים היה פורז.

אילן לוין: כבודו, לשתיים-שלוש דקות אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לסגני, למר ניר רייס כדי שייתן לכם כמה נתונים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מבקש את חברת הכנסת זהבה גלאון, וגם אני מבקש, אני רוצה קודם כל נתונים שיאמרו בכמה רבנים מדובר, כמה מונו בעשר השנים האחרונות, ואני לא מדבר על השנה האחרונה, כמה עזבו, כמה התמנו.

ניר רייס: אין לי את הנתונים לגבי התחלופה.

ניר רייס: אני יכול לתת לך את נתוני השכר.

משה גפני: אתה יודע כמה רבנים התמנו?

משה גפני: אני לא מדבר על השנה האחרונה.

משה גפני: כמה רבנים התמנו בעשר השנים האחרונות?

ניר רייס: מעטים ביותר.

קריאה: ארבעה.

ניר רייס: לא.

ניר רייס: יותר.

זהבה גלאון: מאז השר מרגי הוא שר הדתות, כמה התמנו?

קריאה: שישה.

משה גפני: אני קודם רוצה לדעת נתונים.

משה גפני: אתה לא יודע להגיד לי?

ניר רייס: כמה התחלפו, לא.

ניר רייס: משרד הדתות יודע את זה.

משה גפני: אני רוצה לדעת כמה התמנו בעשר השנים האחרונות.

משה גפני: חשבתי שאתה תדע.

ניר רייס: יש לנו את הנתונים.

משה גפני: אני שואל כמה רבנים התמנו בעשר השנים האחרונות.

ניר רייס: מעטים.

ניר רייס: אני יכול לתת לך את הנתונים.

יעקב מרגי: שישה.

משה גפני: אני לא מדבר על השנה.

אמנון כהן: מ-2004 לא מונו.

קריאה: כבר עשר שנים שלא מונו רבנים.

יעקב מרגי: הרב לאו היה המינוי היחיד.

משה גפני: כמה רבנים יש היום?

ניר רייס: אני מציע שהמשרד יענה.

יעקב מרגי: אני לא יכול לתת לך נתונים מדויקים.

יעקב מרגי: אני רוצה להרגיע גם את אילן.

יעקב מרגי: גם לו תתקבל החלטה שהיא כפי שצריכה להיות, בטווח של חמש שנים האחרונות, כדי למלא את החסר, מדובר בטווח של עוד עשרים רבנים.

יעקב מרגי: זה הליך מסורבל ויגיד לך זאת אביעד הכהן שלאחרונה הוא מתפרנס מזה ולא רק מזה.

יעקב מרגי: זה הליך מאוד מסורבל.

יעקב מרגי: אין בעל תפקיד שנבחר בהליך כזה מסורבל ומסובך, ולך תוכיח כל פעם שהחבל הזה הוא לא נחש.

יעקב מרגי: בטווח הקרוב, גם אם תתקבל החלטה, נבחרו שישה וייבחרו עוד עשרים.

יעקב מרגי: 20-25 רבנים לא יזעזעו לא את המועצות הדתיות ולא את תקציב המדינה.

משה גפני: השר מרגי, אני מייעץ לך – חבל שאתה לא לוקח אותי כיועץ שלך – אני חושב שהיית צריך לבוא לוועדה עם נתונים שאומרים מה קרה ב-15 השנים האחרונות בנושא של בחירת רבנים.

יעקב מרגי: לא קשה.

יעקב מרגי: לא צריך להביא נתונים.

יעקב מרגי: לא היה.

משה גפני: כמה רבנים עזבו, כמה רבנים נפטרו.

משה גפני: זאת אומרת, להציג תמונה של שירותי הדת במדינת ישראל לגבי מה שקרה ב-15 השנים האחרונות.

קריאה: נפטרו הרבה יותר מאשר מונו.

משה גפני: אלה אמירות שלא מגיעות לוועדת הכספים.

משה גפני: לוועדת הכספים צריך להביא נתונים.

משה גפני: כמה רבנים היו לפני 15 שנים, כמה עזבו, כמה התמנו.

משה גפני: מה יותר פשוט מזה?

יעקב מרגי: אני יכול לומר לך שמחקרית, וזה בדוק, תוחלת החיים שלהם ארוכה, כך שהאוצר נהנה מזה.

משה גפני: זאת אמירה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות אבל לא לוועדת הכספים.

יעקב מרגי: האוצר נהנה מזה.

יעקב מרגי: הזמן עובד לטובתם.

שמעון אלמליח: אם יורשה לי.

שמעון אלמליח: בשנת 1994 היו במדינת ישראל כ-300 רבני ערים.

שמעון אלמליח: היום יש פחות מ-100 ומתוך ה-100 האלה יש מעל חמישים שהם כבר מכהנים למעלה מ-35 שנים, זאת אומרת, הם בגיל 75 ומעלה.

שמעון אלמליח: שישים אחוזים הם מעל גיל 75.

שמעון אלמליח: יש רבנים שמכהנים גם ארבעים שנים, ולהם באים היום להוריד עשרה אחוז ממשכורתם.

משה גפני: זאת אומרת, ב1994 היו למעלה מ-300 רבני ערים.

שמעון אלמליח: כן.

משה גפני: היום יש בסביבות מאה רבני ערים.

שמעון אלמליח: 97-98 רבנים.

משה גפני: שישים אחוזים מהרבנים האלה עברו את גיל 75.

שמעון אלמליח: כן.

משה גפני: כמה התמנו מאז 1994?

שמעון אלמליח: מ-1998 עד 2011 לא מונה ולו רב אחד למעט הרב לאו שיצא מהרבנות הראשית ועבר לתל אביב.

איתן אטיה: המספרים של השלטון המקומי שונים בעניין הזה.

איתן אטיה: היושב ראש, אם אתה זקוק גם לעזרת השלטון המקומי, יש לנו נתונים שונים.

משה גפני: אתה מפורום ה-15.

משה גפני: אלכם יש רבנים.

איתן אטיה: נכון.

איתן אטיה: הנתונים שלנו יש הם שהיום בישראל יש 147 רבנים.

משה גפני: כמה היו ב-1994?

איתן אטיה: אני לא יודע לומר לך.

איתן אטיה: אני לא הוזמנתי לדיון הזה אלא לדיון אחר.

איתן אטיה: אם הייתי מוזמן, הייתי מכין לך את המספרים.

משה גפני: מר אטיה, לאיזה דיון הגעת?

איתן אטיה: לדיון הבא.

נתן נתנזון: הרב גפני, אני יכול להציע לך פתרון.

נתן נתנזון: יש הרבה רבנים שמקבלים את שכרם כדיינים ולא כרבני עיר ולכן קיים הפער הזה.

משה גפני: בפורום ה-15, אתם צריכים רבני ערים?

משה גפני: חסרים לכם רבני ערים?

איתן אטיה: יש רבני ערים.

איתן אטיה: מסתדרים בסדר גמור.

איתן אטיה: הערים הגדולות מסתדרות.

איתן אטיה: אגב, בחלק מהערים הגדולות הוחלט שיהיה רק רב עיר אחד.

משה גפני: אני מדבר על רב עיר אחד.

נתן נתנזון: בירושלים אין רב.

נתן נתנזון: בכל הערים הגדולות יש.

משה גפני: בכל 15 הערים שלכם יש רב עיר?

איתן אטיה: כן.

איתן אטיה: יש רב עיר.

משה גפני: אבל יש ערים שהן לא עשירות כמו פורום ה-15 ואין להן רבני עיר.

נתן נתנזון: בפתח תקווה יש רב עיר?

נתן נתנזון: בירושלים יש רב עיר?

איתן אטיה: בפתח תקווה, זה נמצא בתהליך ואתה יודע את זה.

יעקב מרגי: אתה אופטימי.

איתן אטיה: בוא נגיד שחוץ מפתח תקווה, אני לא מכיר עיר שאין לה רב.

נתן נתנזון: ירושלים.

איתן אטיה: ירושלים לא בפורום ה-15.

משה גפני: ניר רייס, בבקשה, בואו ניכנס לתלם כי אני רוצה להתכנס לסיכום.

ניר רייס: אני אתייחס בקצרה.

ניר רייס: הממשלה קיבלה, עוד בשנות ה-90, החלטה לאמץ את המלצת הממונה ששכר רב העיר יהיה בין שכר ראש העיר לשכר סגנו.

ניר רייס: אפקטיבית, משנת 2003, ראשי עיר שנכנסו לקדנציה חדשה, לרבות ראשי עיר שכיהנו בקדנציה קודמת, ירד שכרם.

ניר רייס: מה שאנחנו ביקשנו לעשות בהחלטת הממונה האחרונה, החלטה שיצאה לאחרונה, זה להתאים את המצב בחזרה כך ששכר רב העיר יהיה בין שכר ראש העיר לסגנו.

ניר רייס: המצב הזה, רק בשביל לסבר את האוזן, משמעותו ששכר רב העיר הוא שכר בהחלט ראוי לכל הדעות, בין 26,700 שקלים במועצה של עד 5,000 תושבים, שבעצם עיקר ההוצאות של שירותי הדת הן שכר הרב, ולדעתי מעל שמונים אחוזים במועצה כזאת הם שכר הרב, לבין 33,400 שקלים ברשויות הגדולות או במונחים – למרות שזה לא צמוד – של שכר השר, זה בין 72 אחוזים במועצות הקטנות ביותר, של 5,000 תושבים, לבין 90 אחוזים ברשויות הגדולות.

ניר רייס: לכן לדעתנו לעניין הזה השכר הזה הוא שכר ראוי.

ניר רייס: לא הפחתנו למי שחורג לזה – זאת אומרת, יש אנשים ששכרם גבוה משכר ראש העיר ולא הפחתנו להם – אלא החלטת הממונה הייתה שהשכר לא יתעדכן עד שהוא יגיע למצב שהוא בין שכר ראש העיר לסגנו.

ניר רייס: כמובן שמי שהשכר שלו הוא בגובה הראוי ושכר ראש העיר מתעדכן, גם שכרו יתעדכן בהתאם בעתיד.

ניר רייס: לכן אני באמת מציע שנעשה את ההבחנה בין שכר הרבנים החדשים שהוא ראוי לבדיקה, וכך אמר גם הממונה, לבין שכר הרבנים הוותיקים שאנחנו מבקשים להשאיר את החלטת הממונה על כנה.

ניר רייס: אני גם מזכיר שמשרד הדתות, בשיתוף משרד האוצר, עבד רבות לעשות תוכניות הבראה למועצות דתיות בהשקעה של מיליוני שקלים או עשרות מיליוני שקלים על מנת לאזן את התקציב לרבות במסגרת התהליך הזה הקטנת מספר העובדים, פיטורי עובדים, הקטנת מספר המשרות של העובדים.

ניר רייס: כל שינוי משמעותי כזה, המשמעות שלו היא יציאת התוכניות מאיזון.

ניר רייס: לכן צריך לעשות את הדברים בצורה מאוזנת, אבל, כפי שאמרנו, אפשר לבחון את שכר הרבנים החדשים.

ניר רייס: תודה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: מי אדוני?

דרור אטרי: אני יועץ הפורום של הרבנים החדשים.

משה גפני: חברת הכנסת זהבה גלאון.

זהבה גלאון: תודה רבה אדוני.

זהבה גלאון: לכאורה זאת באמת תחושה מאוד לא נוחה שיש רבנים שמשתכרים סכום מסוים ויש רבנים שמשתכרים אחרת.

זהבה גלאון: אני מדברת על פי אותו מדרג של ערים גדולות וקטנות.

זהבה גלאון: לכאורה הדיון הוא על שוויון ויש כאן מצב לא שוויוני אבל אני לא בטוחה שהדיון הוא על שוויון.

זהבה גלאון: אם זה הדיון, על שוויון, זה מצב בלתי אפשרי שיש מי שמרוויח סכומים שונים.

זהבה גלאון: אדוני, אני ראיתי שגם על פי הנתונים שנמסרו כאן, בשנים שלא מונו רבנים חדשים - שר הדתות מרגי אמר כרגע שהוא מינה בשנה האחרונה ארבעה-חמישה רבנים והציב את היעד למינוי של עוד כעשרים רבנים.

זהבה גלאון: - ראיתי שערים גדולות ובינוניות הסתדרות מצוין בלי רב עיר.

ציון פיניאן: זה לא אומר שזה טוב.

ציון פיניאן: מה זה עיר בלי רב?

זהבה גלאון: למשל בירושלים אין רב והיא לא מסתדרת?

זהבה גלאון: הנקודה היא שאומר שר הדתות מרגי שמדובר בנבחרי ציבור.

זהבה גלאון: מה זאת אומרת נבחרי ציבור?

יעקב מרגי: החוק הגדיר אותם כך.

זהבה גלאון: יכול להיות שהחוק הגדיר אותם כך.

זהבה גלאון: אני לא יודעת.

יעקב מרגי: גם הליך הבחירה שלהם הוא כזה.

זהבה גלאון: הליך הבחירה שלהם לא נעשה באופן של בחירה דמוקרטית.

משה גפני: לא, יש רוב בוחר.

זהבה גלאון: לא באופן חופשי ושוויוני.

זהבה גלאון: אנחנו יודעים גם את ההשפעה הפוליטית על הגוף הבוחר.

משה גפני: כמו בשופטים.

זהבה גלאון: יש לי הרבה הערכה לשר הדתות, והוא יודע את זה.

משה גפני: גם בזה אל תיסחפי, אבל בסדר.

זהבה גלאון: בסדר.

יעקב מרגי: את אומרת את זה בוועדת הכספים?

יעקב מרגי: זה כמו סיכול ממוקד.

זהבה גלאון: יעשה לך נזק ב-ש"ס.

יעקב מרגי: לא, לי זה טוב.

זהבה גלאון: אצל גפני.

משה גפני: את מגבירה את המתח.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: זה בסדר גמור.

זהבה גלאון: אדוני, הצבה של יעד של עשרים רבנים חדשים, המשמעות של זה, בגדול אפשר לקרוא לזה בסוף עוד מינוי פוליטי, השפעה של מינויים פוליטיים, השפעה של כניסה של "אנשי שלומנו".

זהבה גלאון: אני לא רוצה לזלזל באף רב שנכנס, אני מייחסת כבוד רב לכל רב שנכנס לתפקידו, אבל אני חושבת שיש מצב מעוות שאם יש רב אחד שמרוויח סכום כמו שתואר כאן והוא צריך לשלם 5,000 שקלים לשכר דירה, זה מצב בלתי מתקבל על הדעת.

זהבה גלאון: אבל הבעיה היא ביעד של הצבת רבנים.

זהבה גלאון: אני לא יודעת כמה הוועדה משפיעה על כל הקונספציה הזאת ששר הדתות עכשיו בכוחו מצליח להשפיע על זה שבערים מסוימות בוחרים את הרבנים.

יעקב מרגי: הלוואי שהייתי מצליח.

זהבה גלאון: אתה מתחיל בצעדים מדודים.

זהבה גלאון: הערה שנייה ואני באמת מתכוונת אליה ואני אומרת את זה בהרבה כבוד לשר מרגי, עוד בהיותו חבר כנסת.

זהבה גלאון: יש מצב בלתי נסבל שאנחנו מדברים כאן על הרבנים, על רבני העיר, ומצטיירת כאן תמונה לגבי הבלניות, שאין מי שישמש להן לפה, כאשר בעניין הזה ניסינו לקדם בזמנו מהלך משותף.

זהבה גלאון: איך אנחנו בכלל מעזים לשבת ולדבר כאן על השוואת השכר של רבני הערים כשמפקירים נשים שמרוויחות 2,500 שקלים בחודש, סכום שאפילו לא נוגע בשכר המינימום.

זהבה גלאון: אני מציעה לא לקבל שום החלטה, שלא תתקבל שום החלטה, ואם מקבלים החלטה, שלא יהיה כאן מהלך משולב שיכלול גם את אותן בלניות.

זהבה גלאון: אם זה תלוי בי, אני חושבת שלא צריך למנות עוד רבני ערים אלא שצריך לעשות שידוד מערכות בכל הסוגי הזאת, אבל אי אפשר להפלות אנשים שמונו, אנשים שכבר מונו.

זהבה גלאון: אם זה היה תלוי בי, ואני לא הייתי ממנה – וזה לא פרסונלי נגד אף אחד – אני חושבת שזה מצב בלתי מתקבל על הדעת.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת ציון פיניאן.

ציון פיניאן: אני חושב שלא מתקבל על הדעת שתהיה עיר אחת במדינת ישראל שאין לה רב ראשי ושלא תהיה דמות תורנית בעיר, שלפחות תהיה מורה הדרך לכל תושבי העיר.

ציון פיניאן: בכל עיר, גם אלה שלא רוצים לשאול את הרב, דמות רבנית ברמה של רב עיר, לא יתכן שלא תהיה.

ציון פיניאן: לגבי השכר.

ציון פיניאן: אני רואה שיש רבנים שמשתכרים 6,000 שקלים בחודש ולכן הם צריכים לעשות להשלמת השכר ולשבת בקבר רבי מאיר או בקבר הרמב"ם.

משה גפני: אבל לא כולם רבנים בטבריה.

ציון פיניאן: לא יתכן מצב בו רב ראשי יקבל 6,000 או 7,000 שקלים כשהוא משלם שכר דירה בין 3,500 ל-5,000 שקלים.

ציון פיניאן: זה ממש מבזה וכך מסתכלים על תואר הרבנות, כאשר זה הסכום אותו מקבלים הרבנים.

ציון פיניאן: הבן שלי אמר לי פעם שלפי המשכורת מסתכלים על הדמות, וזה נכון.

ציון פיניאן: רב שמשתכר 5,000 שקלים, אני פשוט מתבייש.

ציון פיניאן: עובדי עיריית טבריה משתכרים 6,000 שקלים.

קריאה: עובדי ניקיון.

ציון פיניאן: צריך לתקן את העוול הזה מהר, מיד ועכשיו.

משה גפני: תודה.

משה גפני: חברת הכנסת קירשנבאום.

משה גפני: אחרוני חברי הכנסת שביקשו להתייחס הם אמנון כהן ואברהם מיכאלי.

פניה קירשנבאום: אני רוצה קצת להרחיב את היריעה, אם אפשר.

פניה קירשנבאום: קודם כל, במדינת היהודים, אני חושבת שאנחנו חייבים שבכל רשות תהיה דמות שמלווה את חיי המשפחה לאורך כל התקופה, חיי משפחה יהודית.

פניה קירשנבאום: בסוף דבריי אני אתייחס גם לשכר.

פניה קירשנבאום: אני יודעת שזה לא קשור לנושא הזה, אבל אני פונה אליך כבוד השר, אולי אפשר לחשוב על זה במסגרת.

פניה קירשנבאום: אם אנחנו רוצים לדאוג לכך שבכל רשות יהיה לנו רב ראשי, אולי אפשר שהרב הזה באמת ילווה אותנו ואז רישום הנישואין יהיה אצל הרב הראשי בעיר, אנחנו נפתח את כל הנושא של רישום, ואולי גיור יעבור לרב העיר, ואז הרב שמכיר את המשפחה, יודע מה אורח החיים של המשפחה, יעביר אותה, אם צריך, גיור, הוא יחתן, הוא יעשה את ברית המילה והוא ילווה את המשפחה לאורך כל התקופה.

פניה קירשנבאום: אז באמת לסמכות הזאת תהיה גם משמעות, כי היום, כאשר רוב הסמכות יושבת ברבנות הראשית ויוצרת צוואר בקבוק, גם אין הצדקה כאילו, כי מה ההצדקה אם הכול מנוקז למקום אחד?

פניה קירשנבאום: בוא ניתן סמכויות לרבנים ואז תהיה הצדקה שבכל רשות יהיה רב והוא באמת ימלא את תפקידו והוא ירגיש שיש לו תפקיד בחיי הקהילה שלו.

פניה קירשנבאום: לגבי השכר.

פניה קירשנבאום: אני חושבת שצריך לבנות איזוהי טבלה או לבנות איזשהו דירוג ולהצמיד אותו כמובן לשכר הבכירים ולהפסיק להתעסק עם זה.

פניה קירשנבאום: בואו נחליט שבאוכלוסייה כזאת, זה הדירוג, צמוד לשכר בכירים ברשויות ובזה נגמר הסיפור, ואת זה נעביר כהחלטה.

פניה קירשנבאום: זאת ההצעה שלי.

פניה קירשנבאום: תודה.

משה גפני: חבר הכנסת אמנון כהן ואחריו חבר הכנסת אברהם מיכאלי.

אמנון כהן: תודה אדוני היושב ראש, כבוד השר.

אמנון כהן: כבודו אמון על משרד הדתות, כשמו כן הוא, ולכן כבודו צריך למנות, אם צריך למנות.

אמנון כהן: כמו שיש, להבדיל, תקנים לשופטים, אם מישהו פורש, צריך למנות מישהו חדש.

אמנון כהן: אם יש מבחן שאתה אומר שעל כך וכך אוכלוסייה צריך להיות רב שכונה, על כך וכך אוכלוסייה חייב להיות רב עיר, ובהלכה יש לנו, כמו שהזכרת, אם אין רב בתוך עיר, אסור לחיות בה ואנחנו מדינה יהודית שצריכה לחיות אורח חיים ולתת אפשרות לאזרחים שרוצים לקבל שירותי דת כאלה ואחרים, לקבל אותם.

אמנון כהן: התפקיד שלך הוא למנות.

אמנון כהן: אם אתה צריך למנות, אתה צריך למנות.

אמנון כהן: אתה צריך להתחשב בעולים באותה אוכלוסייה, רבנים של קהילות מסוימות, רבנים של זרמים מסוימים, אבל כמובן לענות לצורכי הציבור באותו אזור.

אמנון כהן: אנחנו מחזקים את ידיך.

אמנון כהן: אני חושב שהפתרון של השוואת השכר בין הרבנים הוא לפתחה של הממשלה.

אמנון כהן: צריך למצוא את המינוח ואת האכסניה המתאימה למה להשוות אותם בדיוק, ואז מתוך כך ייגזר שהפקידות תעשה את העבודה שלה.

אמנון כהן: יש כאן סיעה מכובדת ויש לנו סגני שרים מהסיעה ואחרים, כך שנוכל להביא להחלטת ממשלה החלטה מתוכה ייגזר שוויון.

אמנון כהן: אני מתחבר גם להצעה השנייה לגבי הבלניות.

אמנון כהן: אני חושב שהן לא צריכות להרוויח שכר רעב.

אמנון כהן: יש בלניות שזו ההכנסה היחידה בבית כי הבעל אברך ולכן כאן המדינה צריכה להתחשב בנושא הזה ואנחנו נותנים לך את כל הגיבוי.

אמנון כהן: יש לך בוועדת כספים גיבוי חוצה מפלגות.

זהבה גלאון: כמה בלניות יש?

אמנון כהן: בכל מקווה צריכה להיות בלנית.

יעקב מרגי: בכל הארץ, בסביבות ה-600 פלוס.

אמנון כהן: אדוני, תילחם, לשם כך נועדת ואנחנו מחזקים את ידיך.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת מיכאלי.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, אני חושב שהדיון הזה משקף את מצב שירותי הדת במדינה.

אברהם מיכאלי: שירותי הדת נחשבים בעיני הרבה מאוד אנשים כדברים מיותרים וכדברים ששייכים לדתיים בלבד ובהתאם לכך מתייחסים אליהם.

אברהם מיכאלי: לכן אותה גזרה של 2004 הולכת בדיוק לכיוון הזה.

אברהם מיכאלי: החליטו שאין צורך בשירותי דת בערים ולכן החליטו לבטל את משרד הדתות, החליטו לבטל את הרבנים, החליטו לבטל את הממונים.

אברהם מיכאלי: בעצם הגיעו לאותו כיוון אליו רצו להוביל.

אברהם מיכאלי: אני מקווה שאנחנו נמצאים בשלטון, כל אחד בתקופה שלו, כדי לא רק לבטל את הגזרה ההיא אלא להחזיר את השפיות למדינה יהודית.

אברהם מיכאלי: אם מתייחסים לשירותי דת כאל שירותים מיותרים, אפשר לבטל במועצה דתית הרבה מאוד תפקידים כי הם מיותרים.

אברהם מיכאלי: מישהו יעלה על הדעת לבטל בעירייה תפקיד של ממונה על ארנונה או על תכנון ובנייה?

אברהם מיכאלי: חושבים שזה מובן מאליו שהוא צריך להיות שם אבל הרבנים הם מיותרים ואותם לא צריך.

אברהם מיכאלי: זאת התפיסה ומול התפיסה הזאת אנחנו צריכים להילחם.

אברהם מיכאלי: אם אנחנו נבוא כקבצנים לבקש כל הזמן מהאוצר לתקצב את השירותים האלה, האוצר יתייחס אלינו כאל קבצנים.

אברהם מיכאלי: צריך לשים את הדירוג הראוי והנכון של שירותי הדת ולתת לרבנים את הכבוד שלהם.

אברהם מיכאלי: אני לא מבין איזה רב מסכים להתמנות היום לרב עם משכורת של 6,000 שקלים בחודש ועוד נלחמים מלחמת עולם כדי להתמנות לרב.

אברהם מיכאלי: אנחנו לא רוצים לחשוף כאן כרגע את המלחמות שהרבנים מנהלים אחד נגד השני כדי להיבחר לתפקיד רב.

משה גפני: לא, אני לא מכיר דבר כזה.

אברהם מיכאלי: גם אני לא מכיר.

אמנון כהן: גם אני לא.

אברהם מיכאלי: אני לא רוצה שבסוף יפרסמו דוח על כך שחלילה רב העז, כדי לפרנס את המשפחה שלו, ללכת להכנסה צדדית נוספת ובכך יהפכו אותו לעבריין.

משה גפני: תודה.

משה גפני: רבותיי, אני מבקש לסכם את הדיון.

משה גפני: חברת הכנסת זהבה גלאון, לכבודך אני רוצה לומר כאן משפט אבל שלא יישמע כהתנצלות אלא להכניס את ועדת הכספים לקונטקסט הנכון בעניין הזה.

משה גפני: את לא היית כאן אלא היה כאן חבר הכנסת חיים אורון.

משה גפני: אנחנו קיימנו בחודשים האחרונים דיונים בהשוואת שכרם של האימאמים ושל הקאדים מדהב, גם הקאדים המוסלמים וגם האימאמים שהם המקבילים לרבנים.

משה גפני: אני חושב שוועדת הכספים לראשונה בראשותי השוותה אותם.

משה גפני: היו הצעות של כמה חברי כנסת, חברי הוועדה, כמו אחמד טיבי ומגלי והבה.

משה גפני: אנחנו קיימנו דיון בנושא הזה והשווינו את שכרם.

משה גפני: זאת אומרת, אני רואה את התפקיד של ועדת הכספים, כשאנחנו עוסקים בשכר, ולא מעניין אותי אידיאולוגית, לא נכנסתי לבדוק מה תפקיד האימאם.

ניצן הורוביץ: זה לדיינים בבתי דין.

ניצן הורוביץ: זה לא אותו הדבר.

אברהם מיכאלי: לא, אימאם הוא לא דיין.

משה גפני: בכוונה אמרתי.

משה גפני: בסוף מתברר שאתה מתמצא פחות ממני באימאמים וזאת מתחילה להיות בעיה.

משה גפני: אמרתי קאדי מדהב, הקאדים הדרוזיים, ואמרתי אימאמים, מוסלמים, שזה מקביל באיזושהי צורה לרבנים.

משה גפני: אנחנו השווינו אותם.

משה גפני: אני גם קיבלתי הרבה ברכות גם מהציבור המוסלמי וגם מהציבור הדרוזי.

משה גפני: זה התפקיד שלנו.

משה גפני: אני לא נכנס לעניין האידיאולוגי.

משה גפני: לא בדקתי מה זה אימאמים.

משה גפני: זאת אומרת, יש אימאמים, המדינה החליטה, נקודה.

משה גפני: אני עכשיו עובר לנושא של הרבנים ועל זה לא קיימתי דיון בקדנציה הזאת ובאמת אני לא יודע למה.

משה גפני: על כל פנים, אפשר לקבל החלטה שבמדינת ישראל לא צריך רבנים.

משה גפני: זאת החלטה טובה או רעה, אבל זאת החלטה.

משה גפני: אפשר לקבל החלטה שכן צריך רבנים.

משה גפני: לא יכול להיות בשום פנים ואופן שיש החלטה למחצה, לשליש ולרביע מכיוון שאת הילדים של הרב אוחיון לא מעניין מה שהממשלה החליטה.

משה גפני: הוא צריך את האוכל בבוקר.

משה גפני: לא יכול להיות שההתדיינויות האלה יתנהלו על הגב האידיאולוגי, האם אנחנו צריכים רבנים או לא צריכים רבנים, ויש לי עמדה אידיאולוגית בעניין של הרבנים.

משה גפני: אני יודע, ואני אמרתי את זה במליאת הכנסת – חבל שהשר לא מביא את הנתונים האלה ומציג אותם באור בוהק.

משה גפני: 15 שנים לא מונו כאן רבני ערים וגם עכשיו מונו חמישה רבנים, אגב, כולם ספרדים.

משה גפני: הולכים למחוק את העדה האשכנזית במדינה.

יעקב מרגי: תדייק.

משה גפני: רב אחד בקריית אתא שמונה על ידי העירייה.

יעקב מרגי: זאת העדפה מתקנת.

משה גפני: אתה לא רוצה שיהיו רבנים אשכנזים?

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: אני לא מסכים לכל ההתנהלות הזאת.

יעקב אדרי: הגענו לימים טובים.

יעקב אדרי: אומרים שדופקים את האשכנזים.

משה גפני: לא אמרתי את זה.

יעקב מרגי: פשוט הרבנים הספרדים נפטרו ונשארו הרבנים האשכנזים.

משה גפני: אדוני השר, אפשר להמשיך?

משה גפני: לא יכול להיות אדוני הממונה על השכר – עם החלטות פורמאליות כאלה ואחרות – שאנחנו נצא מהוועדה ואני אומר לך שהוועדה לא תשלים עם המצב הזה כמו שהיא לא השלימה עם האימאמים וכמו שהיא לא השלימה עם כל נושא השכר.

משה גפני: אגב, גם עם השופטים היא לא השלימה ואנחנו עדכנו את השכר שלהם.

משה גפני: דעתי האידיאולוגית בכל הנושאים האלה איננה רלוונטית.

משה גפני: אני נושא בתפקיד ממלכתי ולא אסכים בשום פנים ואופן שיהיה שכר של רבנים שהוא בסביבות 6,000 שקלים בחודש.

משה גפני: אין מציאות כזאת ותכף אני אומר משהו לגבי הבלניות.

משה גפני: אין השוואה לבלניות.

משה גפני: אם רוצים לקחת את הבלנית, אז להשוות אותה מול ראש העיר אצלה.

משה גפני: למה להשוות ל-6,000 שקלים?

משה גפני: תשווה אותה ל-35 אלף שקלים.

משה גפני: זהבה, אני רוצה לומר לך, תאמיני לי יש ערים שאני יכול להראות לך שהן יכולות להתנהל בלי בעיה בלי ראש עיר.

משה גפני: אגב, גם אפשר לנהל את המדינה בלי ראש ממשלה כי יש לנו את פקידי האוצר.

משה גפני: בלאו הכי הם מנהלים כאן את המדינה.

משה גפני: מה זה לנהל בלי רב עיר?

משה גפני: נכון, אין רב עיר בירושלים אבל אני יכול לומר לך כמה מצוקות יש בעניין הזה ולא רק מהציבור הדתי.

משה גפני: זה לא בסדר.

משה גפני: חסרים ישובים קטנים שאין בהם רבנים?

משה גפני: המדינה פשוט הפקירה את העניין הזה.

משה גפני: אגב, גם הציבור הדתי אשם בזה.

משה גפני: לא נלחמנו על זה מספיק וכשאנחנו נלחמים, גם עושים אפליות בעניין הזה במקום ללכת עם כל הציבור ולתת לכולם ייצוג.

פניה קירשנבאום: מה, שני רבנים?

משה גפני: לא, אפילו אחד.

משה גפני: בעיר אחת אשכנזי ובעיר אחת ספרדי.

משה גפני: מה זה משנה?

משה גפני: צריך להתנהג בעניין הזה באופן ממלכתי.

משה גפני: אני לא רוצה להגיד לכם מה לעשות.

משה גפני: אני לא אשלים עם המציאות הזאת כיושב ראש ועדת הכספים.

משה גפני: אני לא אשלים עם המציאות הזאת.

משה גפני: אני נותן לכם 45 ימים.

משה גפני: יש את פסח באמצע, יש את יום העצמאות, יש את יום השואה.

משה גפני: אני נותן לכם 45 ימים.

משה גפני: אדוני השר, מבחינתך זה בסדר 45 ימים?

יעקב מרגי: כן.

משה גפני: אני רוצה תשובות ותשובות שיספקו מבחינה ציבורית.

משה גפני: אני רוצה לדעת איך הם פותרים את הבעיה של השכר הזה ואני לא יודע איך.

משה גפני: תגידו שצריך תיקון חקיקה, תגידו שצריך החלטת ממשלה, תגידו שצריך חוזר של הממונה על השכר, תגידו אתם מה.

משה גפני: זה לא התפקיד שלנו.

משה גפני: אני רוצה לדעת במבחן התוצאה, כמו שאמרתי לאלה שבאו לדיונים כאן על בני דתות אחרות.

משה גפני: אני רוצה תשובה.

משה גפני: תבואו ותאמרו שאין אפשרות, זה המצב ואז כל אחד מאתנו ילך הביתה ויעשה את החשבון אם זאת ממשלה מתאימה לו.

משה גפני: כל אחד יעשה את החשבון כי הוא הרי נבחר ציבור.

משה גפני: כולנו נבחרי ציבור.

משה גפני: כל אחד יעשה את החשבון, האם בקדימה יסכימו למצב הזה, האם בישראל ביתנו יסכימו למצב הזה, האם ב-ש"ס יסכימו למצב הזה, האם בליכוד יסכימו למצב הזה.

משה גפני: ביהדות התורה לא יסכימו.

פניה קירשנבאום: יסכימו למה?

משה גפני: לסיכום אליו הם יגיעו.

משה גפני: 45 ימים.

משה גפני: אני רוצה תשובה.

משה גפני: מה שעלה כאן, זה חמור מאוד.

משה גפני: במקביל אני מבקש, בלי קשר לדיון הזה, לגבי הבלניות.

משה גפני: הסיפור של הבלניות, זהבה גלאון צודקת.

משה גפני: אני העליתי אותו מיליון פעמים.

משה גפני: זאת שערוריית עולם.

משה גפני: אי אפשר לעמוד בפני הבכיות שלהן.

משה גפני: אי אפשר.

משה גפני: זאת בושה למדינה.

משה גפני: השירות של הבלניות הוא שירות שאי אפשר לתאר את עוצמתו.

משה גפני: זה בכלל לא הציבור הדתי.

משה גפני: אני גרתי באופקים ואני יודע מי הזדקק לשירותי המקווה.

משה גפני: מדינה מודרנית, מתוקנת, הציבור דורש את השירות הזה ואתה נותן שכר של 2,500 שקלים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף הבא.