ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 446, 2011-03-07 10:30

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: יום שני בשבוע, א' באדר ב', 7 במרץ 2011.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון מס' 11)(מתן מידע), התשע"א-2010, פרוטוקול 446.

חיים כץ: הצעת החוק הינה הצעת חוק ממשלתית, ולכן אנחנו דנים בהכנתה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית, ואני מקווה שאם הדיונים יהיו פרודוקטיביים, משרד המשפטים ומשרד האוצר, נוכל לראות איך אנחנו מקדמים את הצעת החוק על מנת שאותם אזרחים ותיקים שסובלים מחוסר אינפורמציה, יוכלו לקבל את האינפורמציה הנאותה ולעמוד על זכויותיהם לקבל את מה שמגיע להם בדין.

חיים כץ: גבירתי, סגנית השר, של המשרד לאזרחים ותיקים, אני מבקש ממך להציג את הצעת החוק.

לאה נס: תודה רבה אדוני היו"ר.

לאה נס: אני באמת מודה לך על קיום הישיבה הזו.

לאה נס: הצעת החוק הזו, שהיא עומדת עכשיו בהכנה לקריאה שנייה, שלישית, האמת היא שאנחנו עברנו כברת דרך ארוכה איתה.

לאה נס: המשרד לאזרחים ותיקים מפעיל מוקד טלפוני אנושי לאזרחים ותיקים שפונים אליו בבעיות, במשך שנה מעל 100 אלף פניות מגיעות לאותו מוקד.

לאה נס: הסתבר לנו שמעל 60% מהפניות, נשאלות שאלות בעניין זכויות, והזכויות הכי טריוויאליות שהיום אזרח ותיק מקבל.

לאה נס: מכאן נולדה הצעת החוק הזו, שאנחנו חושבים שרשויות המדינה והגופים הממשלתיים שנותנים שירות, זכויות או הטבות לאזרח הוותיק, צריכים ליידע אותו.

לאה נס: האמת היא שהיום כל אזרח במדינה היה רוצה לדעת יותר בפירוט את הזכויות שבהטבות שמגיעות לו, אבל אנחנו עוסקים פה באזרחים הוותיקים, ודור המייסדים שאנחנו חייבים להם.

לאה נס: אז בסיס התשתית שהם בנו פה, אנחנו נמצאים היום, אוכלוסיה שהיא פחות נגישה ואנחנו רוצים כן להנגיש להם את האינפורמציה.

לאה נס: יש הרבה מאוד הטבות וזכויות שהם לא מודעים והם לא מממשים, וזה כסף, כמו שאמרת, קטן או גדול, אבל שהוא שלהם, הוא כל העולם, במיוחד במצב הקשה שנמצאים, וחבל מאוד שהם לא מצליחים לממש אותו ולחיות באיכות חיים טובה יותר, וזה בעצם המהות והעיקרון של החוק.

לאה נס: תודה.

חיים כץ: אוקיי, תודה רבה.

חיים כץ: אנחנו נעבור להקראת החוק, סעיף סעיף.

חיים כץ: כל מי שיש לו משהו להגיד על אותו סעיף, יוכל להגיד.

חיים כץ: אם לאף אחד לא יהיה שום דבר, אנחנו נאשר את הסעיף ונלך הלאה ונראה איך אנחנו מקדמים את החוק.

חיים כץ: נעבור להקראה.

אייל לב ארי: הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון מס' 11) (מסירת מידע), התשע"א-2011 תיקון סעיף 1 1.

אייל לב ארי: בחוק האזרחים הוותיקים, התש"ן-1989 (להלן-החוק העיקרי), בסעיף 1 – במקום ההגדרה "המשרד" יבוא: "המשרד" – המשרד לאזרחים ותיקים.

אייל לב ארי: במקום ההגדרה "השר" יבוא: "השר" – השר לאזרחים ותיקים.

אייל לב ארי: הוספת סעיפים 2.

אייל לב ארי: אחרי סעיף 15 לחוק העיקרי יבוא: 15 א ו-15ב "מידע לגבי זכויות 15א.

אייל לב ארי: (א) בסעיף זה- והטבות "חוק החברות הממשלתיות" – חוק החברות הממשלתיות, התשל"ה-1975.

אייל לב ארי: "רשות ציבורית" – כל אחת מאלה: משרד ממשלתי, לרבות יחידותיו ויחידות הסמך שלו.

אייל לב ארי: רשות מקומית.

אייל לב ארי: תאגיד שהוקם בחוק, המנוי בתוספת הראשונה.

אייל לב ארי: (4) חברה ממשלתי, חברה מעורבת, חברה בת ממשלתית כהגדרתן בחוק החברות הממשלתיות וגופים כאמור בסעיף 60 לחוק החברות הממשלתיות, המנויים בתוספת השנייה.

אייל לב ארי: סוכנות היהודית לארץ ישראל.

אייל לב ארי: קופת חולים כהגדרתה בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ"ד-1994.

אייל לב ארי: גוף אחר, שהוא גוף מבוקר כמשמעותו בסעיף 9 לחוק מבקר המדינה, התשי"ח-1958 (נוסח משולב), שקבע השר, בצו, בהתייעצות עם השר הנוגע בדבר ובאישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת.

אייל לב ארי: על זה יש לנו הערה לדיון, אדוני.

חיים כץ: אוקיי.

אייל לב ארי: לשנות את הוועדה לוועדת העבודה הרווחה והבריאות, שהיא בעצם הוועדה שמוסמכת ברגיל לדון בענייני האזרחים הוותיקים.

חיים כץ: אוקיי, אנחנו סיימנו את א'.

חיים כץ: יש למישהו משהו להעיר על א'?

רבקה לוייפר: בנוסח שעבר בוועדת שרים, דיברנו על ועדת חוקה.

חיים כץ: אז אני מודיע שזה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: אנחנו מחליטים שהחוק הזה שייך לוועדת העבודה והרווחה והבריאות, וכל נושא הביטוח הלאומי והאזרחים הוותיקים שייכים לוועדה, וגם פה יהיה ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, ואתם תוכלו להסתייג.

רבקה לוייפר: הסיבה המרכזית היא, כי יש הנחות וזכויות רבות שקשורות דווקא לתחבורה, לתקשורת, לדברים שהם לאו דווקא קשורים ישירות לנושאים של רווחה ובריאות.

חיים כץ: אוקיי, ואנחנו לא מקבלים את דעתכם ואנחנו נצביע.

סורל הרלב: מכיוון שהחלטת הממשלה קבעה שהגוף שיהיה פה בהתייעצות, יהיה תמיד ועדת חוקה, חוק ומשפט, לכן צריך לקבל החלטה מחודשת של ועדת השרים.

חיים כץ: אתה כנראה לא מבין איך מחוקקים חוק במדינת ישראל.

חיים כץ: הממשלה יכולה למשוך את החוק.

חיים כץ: בכל רגע נתון זה חוק ממשלתי.

חיים כץ: הם יכולים למשוך את החוק, אבל אני לא חותמת גומי של ממשלת ישראל.

חיים כץ: הוועדה הזאת דנה ומחליטה, ואני לא אתן לאף אחד לשנות את כללי הנוהל, למה לא מתאים להם בגלל שאני יו"ר הוועדה ואני לא נוח להם.

חיים כץ: אני יודע שבוועדות אחרות יותר נוח.

חיים כץ: אפשר להעביר בקלות.

חיים כץ: פתאום פה יש ועדה שמביעה את דעתה.

חיים כץ: הוועדה שיאושרו בה התקנות, תהיה ועדת העבודה והרווחה והבריאות של הכנסת.

חיים כץ: אנחנו נעבור להצבעה על סעיף א'.

חיים כץ: מי שזה מתאים לו, מתאים לו.

חיים כץ: אנחנו נעבור להצבעה.

חיים כץ: מי בעד, ירים את ידו.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: כל חברי הכנסת שיש להם זכות הצבעה בוועדה הזאת ונמצאים פה, הצביעו.

חיים כץ: סעיף א' אושר עם השינוי לוועדת העבודה והרווחה והבריאות.

אייל לב ארי: (ב) רשות ציבורית תמסור למשרד בכתב, עד 28 בפברואר בכל שנה, תמצית של כל זכות או הטבה לפי דין או הסכם, שנותנת אותה רשות ציבורית לאזרחים ותיקים ושל התנאים לקבלתן, נכון ליום 1 בינואר של אותה שנה, בשל הגיעם לגיל הקובע או לגיל מאוחר יותר.

אייל לב ארי: המידע שיימסר למשרד לפי סעיף קטן זה יהיה מידע כללי, המתייחס לכלל ציבור הזכאים, ויכלול גם פרטים בדבר האפשרות של הציבור לקבל מידע נוסף לגבי הזכות או ההטבה.

חיים כץ: יש למישהו הערות על הסעיף הזה?

חיים כץ: אנחנו מציעים לשנות את התאריך.

חיים כץ: במקום ה-1 בינואר, שיהיה ב-1 ביולי.

חיים כץ: 1 בינואר, התקציב אמור להסתיים עד ה-31 בדצמבר, ואם הוא לא מסתיים, הוא זז ל-31 במרץ, ואז יש לנו פסח וחגים והרבה שינויים חלים אחרי התקציב, בזכויות, ואם אחת לשנה, אני חושב שיולי הוא יהיה תאריך יותר טוב מאשר ב-1 בינואר, שהוא עלול להימצא כתאריך חסר.

חיים כץ: יש למישהו הערות פה על העניין?

חיים כץ: אז אנחנו נשנה אותו ל-1 ביולי.

אייל לב ארי: תאריך 1 ביולי, וזה נכתב עד 30 ביוני.

חיים כץ: כן.

חיים כץ: אחת לשנה.

חיים כץ: אנחנו נצביע על ב.

חיים כץ: מי בעד סעיף ב, ירים את ידו.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: כל חברי הכנסת שנמצאים, תמכו בסעיף ב והוא אושר.

אייל לב ארי: (ג) השר, בהסכמת שר האוצר ושר המשפטים, בהתייעצות עם שר הרווחה והשירותים החברתיים ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, יתקין תקנות לעניין אופן יידוע האזרחים הוותיקים על ידי המשרד בדבר המידע שנמסר למשרד כאמור בסעיף קטן (ב).

אייל לב ארי: יש לנו הערה לאופני היידוע.

אייל לב ארי: חסר לנו בעצם הדרכים ליידוע.

אייל לב ארי: פרסום בעיתונות, מוקד טלפוני.

חיים כץ: טוב, זה יהיה בתקנות.

חיים כץ: יש למישהו הערות על הסעיף הזה?

חיים כץ: התקנות יוגשו עד חצי שנה.

אייל לב ארי: אוקיי, ובלבד שיוגשו עד 6 חודשים מיום פרסומו של החוק.

חיים כץ: ואנחנו נצביע על סעיף ג.

חיים כץ: יש פה את סעיף 1, את ההגדרות של המשרד לאזרחים ותיקים, שלא הצבענו וההגדרה של השר, יבוא השר לאזרחים ותיקים.

חיים כץ: אז אנחנו נצביע גם על סעיף 1 וגם על סעיף ג.

חיים כץ: מי בעד, ירים את ידו.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: גם הסעיפים האלה אושרו.

חיים כץ: נעבור לסעיף ד.

אייל לב ארי: (ד) על אף האמור בסעיף קטן (ג) רשאי השר, בהסכמת שר האוצר ושר המשפטים בהתייעצות עם שר הרווחה והשירותים החברתיים ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, לקבוע כי במקרים חריגים, ידוע האזרחים הוותיקים בדבר מידע שנמסר למשרד כאמור בסעיף קטן (ב), יבוצע בידי הרשות הציבורית הנוגעת לעניין, באופן שיקבע: תקנות לפי סעיף קטן זה טעונות גם הסכמה של השר שבתחום סמכותו פועלת אותה רשות ציבורית.

חיים כץ: למישהו יש פה הערות?

חיים כץ: מה הבעיה שלנו?

אייל לב ארי: מה זה בעצם אותם מקרים חריגים?

אייל לב ארי: זה מונח מאוד עמום לנו.

אייל לב ארי: האם זה בעצם מקרים שבעצם יעיד יותר שהגוף שיעניק את הזכויות, יתן את המידע?

אייל לב ארי: תהיה הפניה בעלון מידע הזה באופני ידוע לפי סעיף קטן (ב) לאותה רשות שאמורה לתת את המידע על ההטבות והזכאות?

חיים כץ: ומה ששואל היועץ המשפטי את נציגי המשרד לאזרחים ותיקים, מה זה מקרים חריגים?

סורל הרלב: הכוונה במקור הייתה לקבוע שהכלל הוא שמי שמתקין את התקנות יהיה השר לאזרחים ותיקים, אבל חשבנו לאפשר מקרים מסוימים שבהם אולי יהיה יעיל יותר שאותה רשות הנוגעת בדבר תעשה את היידוע.

סורל הרלב: חשבנו מקרה למשל שבן אדם נמצא בבית חולים וכרגע רוצים לתת לו איזה שהוא יידוע אקטיבי במקום.

סורל הרלב: חשבנו שאלה המקרים, אותם מקרים חריגים, להשאיר את האפשרות, כאשר חשוב שיהיה ברור שהכלל הוא שהיידוע של כל האזרחים הוותיקים יתבצע על ידי המשרד לאזרחים ותיקים, אבל לשמור פתח למקרים חריגים שבהם זה יהיה יעיל יותר.

חיים כץ: מי ישלם את זה?

חיים כץ: אף אחד לא יעשה לך שום דבר בחינם.

חיים כץ: זאת אומרת, אם אתה לוקח את האחריות על המשרד לאזרחים ותיקים, יש סיכוי שהעסק יעבוד.

חיים כץ: אני ראיתי איך נלחמת על החוקה, למה יש הסכמות בממשלה.

חיים כץ: אם איזה עירייה תצטרך לממן, היא לא תשלם.

חיים כץ: היא לא תעשה.

חיים כץ: בין ההוצאות הכספיות שלה, היא תעדיף לעשות משהו שהוא יותר פנימי, מאשר להודיע לאיזה זקן חולה ששוכב בבית חולים, ולשלוח לו את ההוראות עם שליח.

חיים כץ: גם לא יודעים באיזה מחלקה הוא בדיוק.

שי סומך: שי סומך ממשרד המשפטים.

שי סומך: התקנות הן באישור הוועדה.

חיים כץ: ברור לי.

חיים כץ: אתה חושב שאת המקרים החריגים צריך להוציא מנוסח החוק ולקבוע אותם בתקנות?

שי סומך: לא, אני חושב שצריך להשאיר את הנוסח, כי אם יהיה מקרה כזה ולמשרד לאזרחים ותיקים יהיה ברור שיהיה ידוע, אז הוועדה גם תסכים.

שי סומך: הכול לטובת האזרחים הותיקים.

שי סומך: לפעמים יותר יעיל למשל להגיע לבית החולים כשזה רלוונטי, מאשר.

שי סומך: .

חיים כץ: נראה לך שהם באמת יידעו בבתי החולים?

חיים כץ: אתה מבין מה שאתם מדברים?

חיים כץ: אני מקווה שאתה מבין.

חיים כץ: צריך להיות דיווח של הזקן שמאושפז או של מי שמאושפז.

חיים כץ: צריך לדווח למשרד לאזרחים ותיקים שהוא נמצא בבית חולים, או לחילופין לדווח מבית החולים למשרד לאזרחים ותיקים את כל הזקנים שנקלטו, את כל הזקנים, מתי הם שוחררו.

חיים כץ: זה משהו הזוי.

שי סומך: לא, זאת לא הכוונה.

שי סומך: היידוע יהיה ידוע של האזרחים הוותיקים לבית החולים.

שי סומך: נניח שתהיה יוזמה כזאת, אז כדאי שבחוק תהיה אפשרות כזאת.

שי סומך: זה לא יזיק, בוא נאמר.

לאה נס: אני יכולה לתת דוגמא, למשל מה שאנחנו עושים כבר עכשיו.

לאה נס: היום אנחנו מפיצים במחלקות בבתי חולים עלון למתאשפז, ואנחנו מפיקים עם משרד הבריאות על כל מיני זכויות והטבות שיש למתאשפז, האזרח הוותיק, עם כל מיני השלכות, ומחלקים.

לאה נס: כל מה שהיום נגיד מתאשפז, אדם בן 67, צריך יהיה לתת לו את העלון הזה במקום.

חיים כץ: ואישה בת 62.

לאה נס: אותו דבר, כמובן.

חיים כץ: איך אתם מחלקים את זה?

חיים כץ: הוא בא, פותח תיק, רואה תאריך לידה.

חיים כץ: אם יש התאמת תאריך לידה לגיל, נותנים לו עלון?

חיים כץ: לצערי, אבא שלי התאשפז בחודשיים האחרונים 3 פעמים.

חיים כץ: והוא בקושי בן 88.

חיים כץ: זה אזרח ותיק?

חיים כץ: אז למה הוא לא קיבל את החוברת?

לאה נס: החוק עוד לא עבר, חיים.

חיים כץ: אבל את אומרת שאת עושה היום.

לאה נס: חיים, עכשיו אנחנו מפיקים את החוברת.

חיים כץ: אתם תעשו, הבנתי.

חיים כץ: אוקיי.

חיים כץ: אוקיי, אז אנחנו נשאיר את המקרים החריגים בחוק.

חיים כץ: אנחנו נצביע על סעיף ד.

חיים כץ: מי בעד, ירים את ידו.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: כל חברי הכנסת שנמצאים פה, הצביעו בעד, ואנחנו ממשיכים הלאה.

אייל לב ארי: פרסום הודעה בדבר 15ב.

אייל לב ארי: בלי לגרוע מהוראות סעיף 15א, לגבי זכות או הטבה הנחה בדמי כניסה או כאמור בסעיף 15א(ב), שהיא הנחה שנותנת רשות ציבורית, בדמי נסיעה במקום כהגדרתה בסעיף 15א, בתשלום דמי כניסה או דמי נסיעה, הנראה לעין הציבור יקבע השר שבתחום סמכותו פועלת הרשות הציבורית, בהתייעצות עם השר, הוראות בדבר פרסום הודעה על ההנחה האמורה, במקום הנראה לעין הציבור.

אייל לב ארי: יש לנו כאן בעצם הערה שהיא יותר נוסחית לנוסח, שבעצם חובת הפרסום תחול לגבי זכאויות שניתנות לפי פרק ג, או שנותנת רשות ציבורית, סעיף 15א, ככל שהדבר לא נקבע בחוק או לפיו.

חיים כץ: ומה אומר משרד המשפטים?

סורל הרלב: יש גם דמי כניסה לאתרים שונים, ואז אתה בעצם מגביל את זה רק למוזיאונים.

חיים כץ: אני רוצה להרחיב, שייתן לנו מקסימום אינפורמציה.

חיים כץ: מקסימום אינפורמציה.

חיים כץ: כל אינפורמציה שהוא יודע לתת, שייתן אינפורמציה.

אייל לב ארי: לדעתי זה לא משנה את המהות, כי דמי כניסה או דמי נסיעה, הרי לכשעצמם מפורסמים והם נקבעים.

חיים כץ: זה לא משנה כלום, למה שאתה בא לגן ציבורי כזה של רשות הטבע והגנים, אתה מגיע, יש שלט גדול כמה זה עולה.

חיים כץ: כמה זה עולה לאזרח ותיק, כמה זה עולה לילד, כמה זה עולה לקבוצה.

חיים כץ: יחד עם זה, הוא רוצה לפרסם את זה.

סורל הרלב: אני רוצה שכשבן דם נכנס לרכבת או ילך לקנות כרטיס ברכבת, יהיה כתוב לו, הנחה לאזרח ותיק.

סורל הרלב: אנשים לא יודעים את זה.

חיים כץ: אבל זה לא מדבר על זה, החוק.

חיים כץ: אתה בחוק לא הולך לחייב את הרכבת לשים שלט בקופה, הנחה לאזרח ותיק.

סורל הרלב: זאת הכוונה.

סורל הרלב: לא רק רכבת.

חיים כץ: ואם נתת הנחה, תפרסם אתה.

חיים כץ: אל תחכה למשרד הגמלאים.

סורל הרלב: או לרשות ציבורית לפי מה שהגדרנו בחוק, שנותנת הנחה, תפרסם אותה, שידעו.

סורל הרלב: למה להחביא את זה?

חיים כץ: אתה מדבר על מקומות שהם בודדים, לא יותר מדי.

חיים כץ: הנחה בתחבורה ציבורית הוא לא יפרסם לך.

חיים כץ: הוא לא יכול לפרסם לך כשאתה נוסע באוטובוס.

סורל הרלב: לא, הכוונה איפה שקונים את הכרטיס.

חיים כץ: אנחנו בעד לנסות ולשפר את איכות החיים של האזרחים הוותיקים, גם באינפורמציה, גם על ידי חברות ממשלתיות שיתנו פרסום ושילוט.

חיים כץ: אין לי בעיה עם זה.

חיים כץ: אין לי בעיה עם זה.

חיים כץ: אנחנו נלך לניסוח בהרחבה.

חיים כץ: הוועדה תאפשר לכם אחרי זה תיקוני נוסח.

חיים כץ: אתם תשבו עם היועץ המשפטי.

חיים כץ: הכוונות ברורות.

חיים כץ: יהיה להם אפשרות לעשות תיקוני נוסח לפי רוח הדברים.

חיים כץ: אנחנו נצביע על 15ב.

חיים כץ: מי בעד 15ב, ירים את ידו.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: 15ב אושר.

אייל לב ארי: הוספת תוספת 3.

אייל לב ארי: אחרי סעיף 18 לחוק העיקרי יבוא: ראשונה ותוספת שנייה תוספת הראשונה (פסקה (4) להגדרה "רשות ציבורית" שבסעיף 15א(א) בית דוד בן-גוריון, כמשמעותו בחוק דוד בן-גוריון, התשל"ז-1976 יד ושם, כמשמעותו בחוק זכרון שואה והגבורה-יד ושם, התשי"ג- 1953.

אייל לב ארי: (4) יד יצחק בן-צבי, כמשמעותו בחוק יד יצחק בן-צבי, התשכ"ט-1969.

אייל לב ארי: (5) לשכת עורכי הדין, כמשמעותה בחוק לשכת עורכי הדין, התשכ"א- 1961.

חיים כץ: מה זה באמת נוגע ללשכת עורכי הדין?

אייל לב ארי: זאת השאלה שלי.

חיים כץ: איזה הנחה הם נותנים שם?

סורל הרלב: דמי חבר, לרשום הנחה לגיל 65 ומעלה.

סורל הרלב: הנה דוגמא להנחה.

אייל לב ארי: (6) האגודה "מגן דוד אדום בישראל", כמשמעותה בחוק מגן דוד אדום התש"י-1950.

חיים כץ: פה יש הנחות.

חיים כץ: פה זה חשוב מאוד שהמבוגרים ידעו את זה.

אלי יפה: במגן דוד אדום אין הנחות.

חיים כץ: אין הנחות?

אלי יפה: על פי חוק.

אלי יפה: אצלנו אין עניין של ותיקים.

סורל הרלב: אולי אין הנחות, אבל יש משמעות גם כשאין הנחות, ולכן גם כשנקבל תשובה שאין הנחה לאזרחים ותיקים, זה מידע שחשוב שהציבור ידע אותו.

אלי יפה: אז למה מגן דוד אדום?

אלי יפה: כל מדינת ישראל.

סורל הרלב: נרשמו פה כל התאגידים שיכולים להיות רלוונטיים.

אלי יפה: אני חושב שמכיוון שאין, ועל פי חוק אין, וכנסת ישראל קבעה שאין, אז אין מה לכתוב במגן דוד אדום, שידעו שאין הנחות.

אלי יפה: זה נראה לי לא לעניין.

אלי יפה: אתה רושם את כל הגופים שלא נותנים הנחות?

אייל לב ארי: לא, אדוני.

אייל לב ארי: רשמנו פה את כל הגופים, התאגידים על פי חוק וחברות ממשלתיות.

חיים כץ: אנחנו באים בצורה חיובית, ואתה צריך לגרום שכולם, שירצו להיות בחוברת בגלל שהם נותנים הנחות, ואתה לא מפרסם את מי שלא נותן הנחות.

חיים כץ: יש גם איזה תיאטרון שלא נותן הנחות, אז תכתוב, בית לסין לא נותן הנחות?

חיים כץ: כן, גבירתי.

צביה שיף: הרבה מהמקומות פה לא נותנים זכויות.

צביה שיף: אנחנו לא יכולים לדעת מי נותן זכויות ומי לא.

צביה שיף: בדיוק אחת הבעיות הייתה, שכשאנחנו התחלנו לעבוד במשרד ליידע את האזרחים הוותיקים, לא ידענו מי נותן זכויות, כי לא כל הגופים נותנים את זה.

צביה שיף: אנחנו הפוך, הכנסנו לכאן כל גוף שיש לו פוטנציאל איך שהוא, נגיעה, לתת זכויות שהוא יהיה רשום.

צביה שיף: מי שנותן זכויות, יידע.

חיים כץ: אין כאלה דברים.

חיים כץ: תעשו במשרד לאזרחים ותיקים, תעשו בדיקה.

חיים כץ: אתם עובדים לא נכון.

חיים כץ: אתם עובדים לא נכון.

חיים כץ: יכול להיות שאת חושבת ככה, אבל את טועה.

חיים כץ: תעשו עבודה, תרשמו את התנאים שיש להם, לא את מה שאתם רוצים שיהיה להם.

חיים כץ: תרשמי את מה שיש להם, לא את מה שאת רוצה שיהיה להם.

צביה שיף: אבל בחוברת זה מה שיש.

צביה שיף: זה אבל בחוק.

צביה שיף: בחוק אתה רק אומר מי יידע אותנו, לא את האזרח הוותיק.

צביה שיף: הם לא צריכים ליידע את האזרח הוותיק ולא בחוברת.

צביה שיף: זה לא יהיה רשום.

צביה שיף: רק בחוק.

צביה שיף: ביום שהוא ייתן זכויות לאזרח הוותיק, הוא יידע אותי.

חיים כץ: תקשיבי, את כל יום תצלצלי אליו, תגידי לו, ביולי אני מפרסמת את החוברת.

חיים כץ: אתה נותן הטבות?

חיים כץ: יגיד לך לא.

חיים כץ: לא תרשמי בחוברת שום דבר.

חיים כץ: תרשמי רק את מי שנותן לך הטבות.

חיים כץ: אני לא יכול לכפות עליהם ליידע אותך.

חיים כץ: אני רוצה שאת תיפני אליהם.

חיים כץ: אם את הולכת ליידע את הרשויות, תשמעי מה אני אומר לך, ימשכו לך את החוק 800 פעם.

חיים כץ: יבואו אליכם 200 מתנגדים.

חיים כץ: 200 מתנגדים יהיו לך לחוק הזה.

חיים כץ: 200 מתנגדים.

חיים כץ: כל רשות תתנגד.

חיים כץ: לא רוצים לשים פקיד שידבר איתך.

חיים כץ: אני מצלצל, את איננה, אני שולח לך, הדואר לא עונה, לא רוצה.

סורל הרלב: אדוני נותן דוגמא מצוינת, שלשכת עורכי הדין, שעד אתמול לא ידענו שהם נותנים הנחה, ורק אחרי חיפוש מאוד- - -

חיים כץ: בסדר, מצוין, אז תעשה את העבודה.

חיים כץ: תחפש.

חיים כץ: אוקיי, הבנו אותך.

לאה נס: אדוני היו"ר, אני חושבת שבכל אופן זה שאנחנו מחפשים ודורשים אחר ההטבות, זה גם מהות החוק.

לאה נס: אבל אני חושבת שעדיין אנחנו צריכים לבקש מהרשויות והגופים שנותנים שירות לאזרח הוותיק, ליידע אותנו שנוכל ליידע את האזרחים.

חיים כץ: אבל אתם לא צריכים אותם בשביל זה.

לאה נס: אנחנו גם צריכים אותם.

חיים כץ: לא, לא.

לאה נס: אני חושבת שאנחנו צריכים אותם כדי שהם גם ירגישו חובה ליידע אותנו בדבר זכויות.

לאה נס: מדוע לא?

לאה נס: כמו שאני צריכה לשים פקידה, גם אותה רשות שלא משנה מי היא, היא צריכה לדעת שפעם בשנה יש לה שינוי בחוקים שלה, בהטבות שלה, כן, היא תודיע לנו, למשרד שאמון על אזרחים ותיקים, לידע אותם.

לאה נס: זה חלק ממהות החוק.

לאה נס: אני חושבת שבהחלט זה גם חובתה, כמו שזה חובתנו.

לאה נס: זה מה שאנחנו רוצים בחוק.

לאה נס: לא בגלל שאנחנו לא רוצים לעבוד.

אברהם מיכאלי: אם אני היום לא אטיל עליהם את החובה, אני בחיים גם לא אדע מה קורה בכל משרדי הממשלה.

אברהם מיכאלי: אני מבין את ההיגיון.

חיים כץ: כן גבירתי.

מירב יוסף: מירב יוסף, הרשות לשירותים.

מירב יוסף: גם מכוח חוק אנחנו לא נותנים הנחות.

מירב יוסף: אז מה אתה רוצה שאני אשלח?

מירב יוסף: שאנחנו לא נותנים הנחות?

לאה נס: אם את נותנת, תשלחי.

חיים כץ: סליחה, גברת.

מירב יוסף: אבל יש חוק, כמו שמגן דוד אמר.

מירב יוסף: יש חוק.

מירב יוסף: למה שאני אשלח לכם?

חיים כץ: את לא צריכה לשלוח אם את לא נותנת הנחות.

מירב יוסף: אם ישנו את החוק, אני אתן.

חיים כץ: אוקיי.

חיים כץ: ברוח הדברים, גופים שנותנים הנחות, למרות שהם מתוך הנחה שמי שנותן הנחות, גם רוצה לדווח שהוא נותן הנחות.

חיים כץ: הוא נותן הנחה, הוא רוצה שידעו שהוא נותן הנחה, כי הוא נחמד עם האנשים.

חיים כץ: בחוק אתה תנסח יחד עם המשפטים והאוצר והנוגעים האחרים בעניין, וגם אזרחים ותיקים, שהם יוזמי החוק.

חיים כץ: תנסחו את זה שגופים, בטח ממשלתיים שנותנים הנחות, יעבירו הועדה למשרד לאזרחים ותיקים על גובה ההנחות, על שינויים בהנחות, לפחות לפי החוק, חודש או חודשיים לפי פרסום החוברת, שאזרחים ידעו ממי הם מקבלים הנחות, לפחות ממי הם מקבלים הנחות.

חיים כץ: לפחות.

חיים כץ: הגופים שלא נותנים הנחות, לא יפורסמו פה שמותיהם.

חיים כץ: רק מי שנותן הנחות, יפורסם שנותן הנחות.

חיים כץ: כל מי שבעתיד ייתן הנחות, ייכנס לרשימה המעודכנת כל שנה.

חיים כץ: אפשר לעדכן את ההנחה.

חיים כץ: אנחנו מאוד נשמח שמד"א יחליט שהוא מספיק עשיר ונותן הנחות, וייכנס.

אייל לב ארי: בעצם מה שאמור להיות כרגע בתוספות לפי רוח הוועדה, זה רק כרגע הגופים שנותנים הנחות בפועל.

אייל לב ארי: הגופים הציבוריים בנוסף לגופים שמנויים בהצעת החוק.

אייל לב ארי: אפשרות נוספת, זה בעצם להוסיף בתוספת גופים נוספים בצו שיקבע השר, באישור הוועדה.

סורל הרלב: זה כבר קיים.

אייל לב ארי: גוף אחר שהוא גוף מבוקר.

אייל לב ארי: ככל שהוא בעצם לא גוף מבוקר מכל הגופים האלה, אי אפשר יהיה להוסיף אותו.

סורל הרלב: אתה רוצה להוסיף גוף שהוא לא מבוקר?

אייל לב ארי: לא.

אייל לב ארי: ככל שבעצם הגופים פה, חלקם אינם גופים מבוקרים שיימחקו, אם הם לא מבוקרים, סורל הרלב גוף מבוקר זה הגדרה מאוד מאוד רחבה.

אייל לב ארי: אתם מסתפקים באופציה הזאת?

אייל לב ארי: בסדר.

אייל לב ארי: אז יש אפשרות לשנות כיום את התוספת ולהוסיף גופים נוספים שיתנו הנחות.

חיים כץ: אוקיי, תמשיך בהקראה.

אייל לב ארי: (7) המוסד לביטוח לאומי, כמשמעו בחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995.

אייל לב ארי: (8) מרכז להנצחת זכרו של יצחק רבין, כמשמעותו בחוק המרכז להנצחת זכרו של יצחק רבין.

אייל לב ארי: (10) מרכז להנצחת זכרו של מנחם בגין, ולחקר המאבק הציוני לעצמאות ישראל, כמשמעותו בחוק להנצחת זכרו של מנחם בגין, התשנ"ח-1998.

אייל לב ארי: (15) רשות השידור, כמשמעותה בחוק רשות השידור, התשכ"ה-1965.

אייל לב ארי: (16) רשות לשירותים ציבוריים – חשמל, כמשמעותה בחוק משק החשמל, התשנ"ו- 1996.

אייל לב ארי: (17) הרשות לשמירת הטבע והגנים הלאומיים, כמשמעותה בחוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, התשנ"ח-1998.

אייל לב ארי: תוספת שנייה (פסקה (5) להגדרה "רשות ציבורית" שבסעיף 15א(א)) (3) ח.ל.ד חברה ממשלתית עירונית לשיקום דיור ופיתוח בע"מ.

חיים כץ: נותנים?

רונית גדלייאן: ח.ל.ד מנהלת את הדירות שיכון הציבורי באזור פתח תקווה.

רונית גדלייאן: כמו כן שקמונה, חלמיש, עמידר.

רונית גדלייאן: כל אלה הן חברות משכנות שמנהלות את הדיור הציבורי, ויש כל מיני הטבות שנותנים.

חיים כץ: אוקיי, אז הם ישנם.

חיים כץ: בסדר גמור.

אייל לב ארי: (4) חברה לשיקום ולפיתוח הרובע היהודי בע"מ.

אייל לב ארי: (5) חלמיש חברה ממשלתית, עירונית לדיור ולשיקום ולהתחדשות שכונות בת"א יפו בע"מ.

אייל לב ארי: (6) עמידר החברה הלאומית לשיכון בישראל.

אייל לב ארי: (8) שקמונה חברה ממשלתית עירונית לשיקום הדיור בחיפה בע"מ.

אייל לב ארי: (9) חברת החשמל בישראל בע"מ.

אייל לב ארי: חסר הטלפון, שבעצם הנחה לזכאים קיימת למי שיש לו קו טלפון של חברת בזק, שמקבל השלמת הכנסה, שהוא זכאי בעצם למחצית מדמי השימוש הקבועים.

קריאה: בזק חברה פרטית.

חיים כץ: כן.

שי סומך: המשרד לאזרחים ותיקים יכול מיוזמתו לפרסם את ההנחה של בזק.

חיים כץ: נכון.

חיים כץ: אתם יכולים לפרסם את זה לבד.

אייל לב ארי: (13) רכבת ישראל בע"מ.

אייל לב ארי: (19 החברה לפיתוח עכו העתיקה בע"מ.

אייל לב ארי: (20) הקרן למורשת הכותל המערבי.

אייל לב ארי: (23) החברה לפיתוח מזרח ירושלים בע"מ.

אייל לב ארי: (24) בית התפוצות בע"מ.

אייל לב ארי: (25) מוזיאון ישראל.

חיים כץ: אוקיי.

חיים כץ: אנחנו נצביע על החוק כפי שהוקרא, כולל תוספת ראשונה והשנייה.

חיים כץ: מי בעד, ירים את ידו.

חיים כץ: הצבעה בעד – פה אחד הצעת החוק אושרה תודה רבה.

חיים כץ: החוק אושר בוועדה להכנה לקריאה שנייה ושלישית, ואני מבקש רוויזיה.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: אחרי הרוויזיה אתם יכולים להגיד את כל מה שאתם רוצים.

חיים כץ: עכשיו יש לך זמן להגיד את כל מה שאת רוצה.

רבקה לוייפר: אנחנו שומרים את הזכות להסתייג מהשינויים שנעשו.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: תביאי את ההסתייגות כתובה.

חיים כץ: עשינו רוויזיה, יש לך זמן.