ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 387, 2011-03-08 11:30

אלכס מילר: בוקר טוב לכולם, אנחנו פותחים ישיבת ועדת חינוך.

אלכס מילר: אנחנו ממשיכים בסדר היום.

אלכס מילר: הנושא, תקנות פיקוח על בתי ספר (עקרונות למתן פטורים)(תיקון), תשע"א-2010.

אלכס מילר: אנחנו מקיימים את הישיבה לפני תקופה, אני לא זוכר מתי זה היה, ועדת חינוך לא קיבלה את הבקשה של משרד החינוך על הנושא של התקנות האלה.

אלכס מילר: ביקשנו לעשות שם איזה שהוא תיקון.

אלכס מילר: התיקון נעשה בהיבט שקשור לפטור בנושא הפדגוגי, הוצע לפי מה שאני מבין, אבל תיכף יציגו לנו את כל הנושאים האלו.

אלכס מילר: נמצא כאן איתנו מנכ"ל משרד החינוך, ד"ר שמשון שושני, שבעצם בא מטעם המשרד להציג את התקנות.

אלכס מילר: אנחנו נעבור עליהם, ואני מקווה מאוד, בעזרת השם גם נאשר אותם.

אלכס מילר: אז אדוני המנכ"ל, בבקשה.

שמשון שושני: אנחנו רוצים להקל על תהליכי רישוי שגורמים לעיכוב ולהתמרמרות רבה מאוד בקרב הבעלויות על בתי הספר, תהליך מאוד מסורבל שדורש, אדוני היו"ר, הוא דורש מעורבות של אישור בנושאים של בטיחות, בנושאים של בריאות ובנושאים הפדגוגיים.

שמשון שושני: אנחנו חושבים שיש חלק מן הנושאים, בעיקר בבעלות, ואני מדבר רק על הבעלויות, וכשאני מדבר על בעלויות, זה החינוך העל-יסודי, כי כל החינוך הרשמי, היסודי, חטיבות הביניים, כולו בבעלות המדינה שאיננה צריכה.

שמשון שושני: .. יחד עם השלטון המקומי את החינוך הרשמי, שאיננה צריכה לעבור את התהליכים האלו.

שמשון שושני: החינוך העל-יסודי הוא בבעלות של רשויות מקומיות ובעלויות אחרות.

שמשון שושני: מה שאנחנו מבקשים כדי לאפשר לנו לטפל בבעלויות אחרות, זה להכיל על הרשויות המקומיות שאחריותן היא גם על החינוך היסודי וחטיבות הביניים, לאפשר להם להפעיל את אותם ההליכים, גם על החטיבה העליונה.

שמשון שושני: כי נוצרו לפעמים מצבים אבסורדיים של חטיבת ביניים שהיא בבעלות החינוך הרשמי, בבעלות המדינה, המנהלת במשותף את מוסדות החינוך עם הרשות המקומית וחיה באותו מבנה עם החטיבה העליונה.

שמשון שושני: בחטיבת הביניים הכול תקין, היא ממשיכה לפעול.

שמשון שושני: העברת התקציבים של משרד החינוך לחטיבה העליונה איננה אפשרית, מפני שהחטיבה העליונה בבעלות הרשות המקומית, לא עברה את תהליכי הרישוי.

שמשון שושני: אז נוצר כאן מצב בלתי אפשרי, מצב אבסורדי.

שמשון שושני: ומה שאנחנו מבקשים בשינוי החקיקה כאן, לאפשר מצב שהרשות המקומית שמפעילה, שלה בדרך כלל מחלקת תברואה, שהיא דואגת גם לרישוי עסקים, יש לה מגעים עם תברואנים מוסמכים שיכולים לתת את האישור של הבטיחות, שהיא בדרך כלל גם אחראית על הבטיחות ועל תיקון הפגמים, אנחנו מבקשים שבנושאים האלו, לפטור אותה מלעבור את כל תהליכי הרישוי, וברור שמשרד החינוך איננו מוותר על ההליך הפדגוגי, כי עליו הוא מפקח כל השנה.

נסים זאב: אני רוצה להבין, סליחה אדוני.

נסים זאב: הכוונה שלך שאפילו בשנה הראשונה של פתיחת בית הספר, לא יצטרכו לבוא- - --

שמשון שושני: לא, מה שאנחנו אומרים וכך כתוב במפורש, שרק לבתי ספר שהיה להם רישוי קודם, שעברו תהליך ראשוני של רישוי, ינתן הפטור לשנים הבאות.

נסים זאב: מה זה לשנים הבאות?

נסים זאב: כמה שנים?

שמשון שושני: אנחנו לא מגבילים.

שמשון שושני: לא מגבילים.

נסים זאב: אם יש ליקויים במהלך השנים, מבנה רעוע?

שמשון שושני: אז הרשות המקומית, כמו שהיא מטפלת בבית ספר יסודי, כמו שהיא מטפלת בחטיבת הביניים, תטפל גם באותו מבנה.

שמשון שושני: בדרך כלל זה בתי ספר שש שנתיים.

שמשון שושני: באותו מבנה חיים חטיבות הביניים וחטיבה עליונה, אז מה, הליקוי טוב לחטיבת הביניים ששם היא משוחררת, ולא טוב לחטיבה העליונה?

שמשון שושני: יחול על כל המבנה כולו.

נסים זאב: אוקיי.

אלכס מילר: אתה סיימת?

שמשון שושני: אני סיימתי.

אלכס מילר: רבותיי, הערות כלליות.

אלכס מילר: כן, בקשה.

שלמה ברילנט: אני מאיגוד מנהלי הישיבות.

שלמה ברילנט: לי חשוב רק להבהיר נקודה אחת.

שלמה ברילנט: אני לא חולק על זה שאם אפשר להקל על הליך הרישוי, אנחנו בעד להקל תמיד על הליך הרישוי גם אצלנו.

שלמה ברילנט: מה שחשוב הוא נקודה אחת מאוד פשוטה, שכל הזמן טוענים שהעיריות בעצם הן גורם מאוד אחראי שמטפל בדברים.

שלמה ברילנט: יש דו"ח של ה-מ.מ.מ מ-2006, וגם בדיון שהיה פה בוועדה לפני שנה אם אני לא טועה, שהשתתפתי בו, טענו העיריות שבעצם לא מטפלות בבטיחות, כי משרד החינוך לא מממן אותם.

שלמה ברילנט: היה לנו פה ויכוח שלם מי מממן את הבטיחות, אם משרד החינוך מממן את הבטיחות או העירייה מממנת, וה-מ.מ.מ של הכנסת קובע בעצם שהעיריות לא מטפלות.

שלמה ברילנט: אז אני לא מבין איזה היגיון, שבעצם החינוך היסודי לא מסודר ולא מתמודדים איתו במציאות היום, כי העיריות לא מטפלות.

שלמה ברילנט: באים ואומרים, אם העירייה אחראית, לא צריכים לדאוג לבטיחות ובריאות.

שלמה ברילנט: מצד שני, אני שמח לפחות לדעת שאנחנו, החינוך המוכר שאינו רשמי, בכל אופן בחלק החרדי, לנו משרד החינוך דואג ששום דבר לא יקרה, בטיחות, בריאות, פדגוגי, אפילו יותר בניה.

שלמה ברילנט: אנחנו צריכים להתווכח שנביא את ההיתר, כן חורג ולא חורג, ושלא בנו פרגולה ושלא יצרו מרפסת.

שלמה ברילנט: רק פשוט שזה יהיה בפני הוועדה, הדבר הזה, שאיפה שרוצים, באמת אפשר לפטור, אפשר להקל.

שלמה ברילנט: כנראה אם אתה פרטי, דרך אגב, זה לא קשור לזה, אבל בכל אופן אני מדבר על החלק שלי, וגם אני מבין שגם הרשתות האחרות שלא מהמגזר החרדי, אבל שם צריכים להקפיד איתם עד קוצו של יוד הכי קטן שיש, דברים שבכלל לא כתובים בחוק, שמא אין לו היתר בניה לחלון שהוא פתח, אז שיביא את הציר מהאדריכל.

שלמה ברילנט: אבל בחלק של העיריות, יוצאים מתוך הנחה שהעיריות פרפקט.

אלכס מילר: אוקיי.

אלכס מילר: כן, חבר הכנסת זאב.

נסים זאב: אדוני היו"ר, מה שקורה עד היום או עד השנים האחרונות , זה פשוט קטסטרופה, התעללות בכל מה שקשור לבתי הספר המוכר שאינו רשמי.

נסים זאב: בית ספר אחד במבנה אחד כפי שאמר ד"ר שושני, יכול להיות חטיבת ביניים וחטיבה עליונה.

נסים זאב: אני אומר לך, באותו מבנה יש שני בתי ספר: אחד מוכר שאינו רשמי, ואחד הוא ממלכתי או ממלכתי-דתי, לא משנה.

נסים זאב: לחלק אחד יש רישיון באופן אוטומט, והשני, אין לו, כאילו זה לא אותו בניין, אנחנו נמצאים בעולם אחר.

נסים זאב: למה לעשות איפה ואיפה?

נסים זאב: אם מדובר בבתי ספר מוכרים שאינם רשמיים ואנחנו יודעים ששליש לפחות מבי הספר הם כאלה, ומדובר במבנים תקינים, אני יודע שלאחרונה אמרו שזה אחת ל-5 שנים.

נסים זאב: אז אני רוצה לדעת האם באמת המגמה לחדש רישיון אחת ל-5 שנים ביסודי ובעל-יסודי?

נסים זאב: זה מאוד חשוב לי.

נסים זאב: ואם כן, למה לעשות איפה ואיפה, בבתי ספר שהם ממלכתיים, ואני בעד להקל, אם יש רישיון עקרוני, לאפשר לכלל בתי הספר, ואי אפשר לבוא ולומר טוב, למגזר הזה אפשר להקל, למגזר אחר אפשר להכביד.

נסים זאב: אגב, למה זה כל כך חשוב?

נסים זאב: אני אגיד לך גם מה ההבדל, ואני שהיו"ר ידע.

נסים זאב: בואו נצא מתוך הנחה שיש מבנה עירוני שהוא לא תקין, וממשיכים ללמד שם.

נסים זאב: אתה חושב שהמשכורות לא עוברים בזמן דרך משרד החינוך, למורים ולמורות?

נסים זאב: ודאי שכן.

שמשון שושני: זה פשוט לא נכון.

נסים זאב: אני מכיר את העובדות.

נסים זאב: אני לא מכיר את הנהלים.

נסים זאב: אני תוקף את הנהלים.

נסים זאב: אבל אני אומר לך מתוך ידיעה, ולא סתם אני אומר לך.

נסים זאב: כאשר מדובר במוכר שאינו רשמי, אז פתאום החליטו שצריך עוד שירותים אחד.

נסים זאב: שנה שעברה לא ביקשו.

נסים זאב: היו נגיד מספר שירותים מסוים, פתאום החליטו שצריך עוד תא אחד נוסף, עוד איזה ברזייה אחת, וכל עוד שזה לא מתבצע הלכה למעשה, מעכבים את השכר שזה עובר דרך אותה עמותה, שהיא אחראית לתת את המשכורת למורים.

נסים זאב: זה פשוט שערורייה, ואני רוצה שזה יהיה הוא הדין לגבי גני הילדים.

נסים זאב: גני ילדים, כאשר המורות, הגננות, המחנכות, לא משנה, הן נמצאות תחת החסות של העיריות, הרשויות המקומיות, אני חושב שדינן צריך להיות שווה.

נסים זאב: זאת אומרת, אם אנחנו הולכים, זה צריך להיות הכלל יחול על כולם, ואם לא והם רוצים לבדוק בציציות, צריך לבדוק וצריך לחשוש, ואשרי אדם מפחד תמיד.

אלכס מילר: כן, הרשות המקומית.

אתי אלוני: אני רוצה רק, א', לברך.

אתי אלוני: זה הייתה בקשה שלנו למנכ"ל.

אתי אלוני: היה פה דיון מאוד גדול לפני מספר חודשים בכנסת, בדיוק על הסרבול וחברת מרמנת וכל הויה דלורוזה שהרבה מאוד מנהלים עוברים.

אתי אלוני: היה פה אדון רן ארז שאמר שיש הלנה וכו', ואני חושבת שזה נפל על אוזניים קשובות ויש פה רצון של המנכ"ל ושל המשרד, להעביר, ומדובר על בעלויות שונות.

אתי אלוני: אתה לא רוצה לקחת אחריות ברגע שאתה לא הבעלים, ואנחנו כרשויות מקומיות, מדובר על העל-תיכוני, אנחנו הבעלים של מרבית בתי הספר שהם אינם רשתות או אינם גופים אחרים, ואנחנו בהחלט, מאחר ויש לנו ראיה עירונית ברשות מסוימת כוללת, והוא כבר עושה את הכול, אז הייתה בקשה שלנו גם לפשט את התהליכים, ושזה יעבור באמת אלינו.

נסים זאב: והיא עמותה שמוכנה לקבל על עצמה את האחריות של המבנה.

נסים זאב: את כרשות רוצה, אומרת, אני מקבלת על עצמי.

נסים זאב: אני גם מקבל על עצמי.

נסים זאב: אם חסר לי ברזייה לשירותים אחד, אני מוכן לקבל את זה על עצמי.

נסים זאב: אז אני יכול לעשות את זה בעוד חודשיים-שלושה.

אלכס מילר: שמענו והמנכ"ל התייחס.

אלכס מילר: הוא הבין אותך היטב.

אלכס מילר: גבירתי, סיימת?

אתי אלוני: כן.

אלכס מילר: זה מה שרצית להעלות?

אתי אלוני: בשלב זה כן.

אלכס מילר: אוקיי.

אלכס מילר: כן אדוני.

יהונתן ספרא: יהונתן ספרא, מנהל אגף החינוך בעיריית בני ברק.

יהונתן ספרא: מר שושני אולי זוכר את המפגש של ראש העיר יחד איתנו בקיץ האחרון.

יהונתן ספרא: אנחנו העלינו את הנושא הזה והבקשה שלנו היא ייחודית לעיריית בני ברק, להוסיף עוד שתי מילים בהצעה לתיקון: גני ילדים שהגננות הן עובדות הרשות המקומית, מאותה סיבה, מאותו היגיון.

יהונתן ספרא: מר שושני ודאי זוכר שבמצגת הראינו אשכול גנים.

יהונתן ספרא: יש שם גם גנים מוכר שאינו רשמי בבעלות העירייה.

יהונתן ספרא: זה צריך רישיון וזה לא.

יהונתן ספרא: אותו היגיון של חטיבות ביניים, חטיבה עליונה, אנחנו מבקשים להוסיף את שתי המילים האלה.

אלכס מילר: בנושא הזה אני לפני שהמנכ"ל יתייחס לזה, אני אעלה את הסוגיה הזאת.

אלכס מילר: מה שאני חושב שצריך לעשות, מכיוון שהנושא הזה כמו שציינת, הוא הובא בפניי לפחות רק אתמול, ומבדיקה קצרה אני הבנתי שיש קושי להעלות את זה כחלק מהתקנות במסגרת של הדיון היום.

אלכס מילר: בכך אני פונה למשרד החינוך, אחרי שאנחנו נאשר תקנות מתקופה של חודשיים-שלוש, לעשות בדיקה על הנושא הזה ולהביא מסקנות.

אלכס מילר: עכשיו אני פונה אליכם, לעיריית בני ברק.

אלכס מילר: אני לא אעלה את המסקנות כל עוד אני לא אקבל מכם הודעה שהבעיה שהייתה לנו קודם כאן בוועדת חינוך, אולי נפתרה ואולי עדיין לא, עם כל הנושא של הבנות החרדיות ושילובם בסמינרים.

אלכס מילר: אז אנחנו נעשה אתכם סיכום, שיבוץ.

אלכס מילר: אתם צריכים לתת לנו דיווח על פי בקשה שהייתה בישיבה לפני כחודש עם כל הנושא של השיבוץ איפה הדברים עומדים.

אלכס מילר: תעשו את המאמץ האחרון לתת את המענה הכללי שדרוש שם אצלכם בעיר, וברגע שאנחנו נקבל מכם את הדיווח ונקבל מסקנות של ועדת החינוך, אני אשקול להעלות את הסוגיה הזאת על סדר היום בלי שום קשר אם יהיו תקנות או לא יהיו תקנות, אבל המסקנות כן.

אלכס מילר: הסוגיה הזאת, משרד החינוך יתייחס אליה בצורה מקצועית, כי עצם העובדה של הכנסה של הנושא הזה עכשיו, יכול לפתוח מישורים נוספים שאולי אתם לא מודעים אליהם, אבל לפחות אני שמעתי שאכן יש השלכות רוחב בהכנסה של הנושא הזה עכשיו בתקנות ללא בדיקה וללא סידור של הנושא הזה בצורה מקצועית.

אלכס מילר: זה לא שתי מילים, זה בטוח.

אלכס מילר: זה צריך להיות הרבה יותר מסודר ומורחב, וברגע שזה שתי מילים, זה פותח את זה בצורה רחבה ביותר ויש כאלו שינצלו את זה לכיוון הלא, הייתי אומר, חיובי שבדבר.

אלכס מילר: זה מבחינתי, ואם יש עוד מישהו שרוצה להתייחס בהיבט הכללי לפני שהמנכ"ל יתן התייחסות לכל הדברים שהעליתם כאן.

אלכס מילר: אם לא, אז בקשה אדוני.

שמשון שושני: אנחנו מאוד נוטים להקל ולא להכביד בהליכי הרישוי, אבל אחר כך אם חס ושלום יקרה משהו, מי שאחראי על הנושא הזה, זה שר החינוך ואנוכי, כמנכ"ל, כי אני חותם על הרישיון.

שמשון שושני: בכל השנתיים האחרונות שאני בתפקיד, אני מנסה לפשט את תהליכי הרישוי.

שמשון שושני: יש לנו נטייה כרגע לבתי ספר שעמדו שנים בכללים המתבקשים, לתת אישור ל-5 שנים.

שמשון שושני: זה עניין פנימי שלנו.

שמשון שושני: בניגוד לרשויות המקומיות, עמותות תצטרכנה לקחת אנשים מוסמכים.

שמשון שושני: הבעיה המרכזית על פי החוק, היא הבריאות.

שמשון שושני: על פי החוק, בלי אישור בריאות, אי אפשר לקיים בית ספר.

שמשון שושני: אפשר לקיים בית ספר, ואני תלוי כאן במשרד הבריאות, אם הפדגוגיה פחות טובה.

שמשון שושני: על הבטיחות, זה גם עניין של המשרד.

שמשון שושני: הבריאות זה נושא שעומד בפני עצמו.

שמשון שושני: משרד הבריאות היה מוכן ללכת איתנו, עם הרשויות המקומיות בגלל נושא מרכזי שיש קציני בריאות ברשויות המקומיות, שנלך להקלות, ויתקנו אותי חבריי אם אני טועה, שנלך להקלות לשנים מרובות יותר שניתן את הרישיון.

שמשון שושני: זה יחייב את אותן בעלויות לשכור קציני בריאות מוסמכים ומוכרים על ידי משרד הבריאות כדי להביא את האישורים המתאימים, כך שנוכל להאריך את הרישוי שניתן לבתי הספר.

שמשון שושני: יש משהו שצריך להוסיף על זה?

שמשון שושני: כך שגם בעניין הזה תהיה פריצת דרך.

אלכס מילר: האם אדוני מקבל את מה שאני ציינתי בעקבות הבקשה של בני ברק, על הנושא של גני ילדים?

שמשון שושני: אנחנו נבדוק את הבקשה.

שמשון שושני: זה מקרה ייחודי במדינת ישראל שבו רשות מקומית מפעילה גני ילדים ומעסיקה את הגננות.

שמשון שושני: אנחנו לא לקחנו את זה בחשבון.

אלכס מילר: אז מה שאנחנו נסכם זה דבר כזה, שתוך 3 חודשים אתם נותנים את המסקנות וכנראה שאתם גם תעבירו את התקנות.

אלכס מילר: אני כבר אומר לך אדוני המנכ"ל, אני אקבל ממך, ממשרד החינוך, דיווח על הנושא של השיבוץ.

אלכס מילר: ברגע שאתה מודיע לי שבעצם הנושא הזה לפחות בבני ברק, ואני גם יודע שבירושלים אנחנו בהתקדמות יפה מאוד, ושם זה ממש מדובר על בודדים, נשתפר ואתם בעצם מבחינת

אלכס מילר: כם מודיעים לי על כך שהנושא הזה בבני ברק נפתר.

אלכס מילר: אני אעלה את הנושא הזה לדיון של ועדת חינוך וכנראה שנאשר גם אותם.

שמשון שושני: רק אעיר הערה ליו"ר.

שמשון שושני: היום יש לי פגישה עם מנהלי הסמינרים החרדיים.

שמשון שושני: אני מאוד מקווה שיימצא פתרון.

אלכס מילר: אוקיי, בסדר גמור.

אלכס מילר: אז אני נתתי לך לא להיום.

אלכס מילר: נתתי לך 3 חודשים לכל הסיפור הזה, מעל ומעבר.

נסים זאב: אני בדיוק מדבר על אותם בתי ספר ש-30 שנה, כל שנה משרד הבריאות צריך לחדש להם.

נסים זאב: כל שנה.

שמשון שושני: אדוני, אתה לא צריך לשכנע את המשוכנעים.

נסים זאב: בוודאי העמותה היא אחראית.

נסים זאב: אם יש תביעת נזקים, היא תביעה גם כן נגד העמותה.

שמשון שושני: תנסה למצוא פתרון לבעיה.

שמשון שושני: תאמין לי שלא היה פה פשוט, ואנחנו מתקדמים.

נסים זאב: אתה יכול להסביר לי מה ההבדל בין עמותה שיש לה מבנה חדש, עומדת בכל הכללים, לבין, תסלח לי, מבנה עירוני זקן, ישן, והיא יכולה להמשיך לקבל את הרישיון לנצח.

שמשון שושני: התשובה היא אחת, שהרשות המקומית היא רשות ציבורית.

שמשון שושני: על פי החוק, מנהלת במשותף את מוסד החינוך יחד עם משרד החינוך, והעמותה היא גוף שאיננו גוף ציבורי אלא גוף פרטי.

אלכס מילר: אני יכול להעלות לכאן סוגיה שהיא דרך אגב סוגיה שהיא מאוד מוזרה לי.

אלכס מילר: אנחנו כאן אישרנו חוק בקריאה ראשונה על הנושא של המינוי מנהל, על כל מה שקשור לחינוך מוכר ולא רשמי, ואת הסוגיה הזאת העלו בפנינו גם חבר הכנסת זאב וגם חברי כנסת אחרים, שמה קרה, פתאום בעמותה מי שצריך לבוא ולהתערב במינוי מנהל, זה משרד החינוך.

אלכס מילר: אני מציע שחבר הכנסת זאב, אם אנחנו מדברים על איזה שהוא הקלות שצריך המשרד לתת לאותן עמותות שאתה מדבר עליהן, שמנהלות בתי ספר, צריך להיות במקביל.

נסים זאב: אין דבר כזה, אדוני היו"ר, שמנהל ביתר ספר נבחר במוכר שאינו רשמי, בלי הסכמת משרד החינוך, ושגם שר החינוך יודע מזה.

אלכס מילר: אני מציע שגם את הנושא הזה יהיה חלק מהפתרון הכללי, ואנחנו צריכים לסיים את הסאגה עם הנושא של מינוי מנהלים.

אלכס מילר: יש פה איזה שהוא היבט שמעלה חבר הכנסת נסים זאב, שאתם תבדקו אותו במקביל עם הבקשה של בני ברק.

יעקב פרידברג: רק להוסיף על מה שאמר המנכ"ל, בהתייחס למה שהעלית, חבר הכנסת זאב.

יעקב פרידברג: הסיבה שאנחנו חשבנו שמבקשים את הפטורים הללו, זה בעיקר בגלל שרשות מקומית היא גם גוף שלטוני, לא רק ציבורי.

אלכס מילר: ברגע שזה שלוקח אחריות לא נמצא, אז אנחנו באיזה שהיא בעיה.

אלכס מילר: נפתור את זה.

נסים זאב: ברגע שעמותה לוקחת אחריות, האחריות עליה.

נסים זאב: בשביל זה יש ביטוח.

נסים זאב: בשביל זה כשאני נתבע כעמותה, היא נתבעת ראשונה.

אלכס מילר: אני אשאל אותך שאלה.

אלכס מילר: אם קורה עכשיו מצב, וקורה משהו בעמותה הזאת, באים אלינו כאן ואז אני מחפש את האחראים.

אלכס מילר: למי אני מגיע?

נסים זאב: אדוני היו"ר, אולי אין לך מושג, אבל אני מנהל בכל זאת 31 שנה מערכות חינוך.

נסים זאב: אין דבר כזה.

נסים זאב: כשיש איזה שהוא נזק מסוים, ילד נפגע, הוא תובע את העמותה.

נסים זאב: כאשר באותה שנה יש רישיון, יש בריאות, יש בטיחות.

אלכס מילר: ואם העמותה בגירעון תקציבי?

נסים זאב: אבל יש לך את הביטוח.

נסים זאב: מה זה קשור לגירעון?

נסים זאב: יש ביטוח.

נסים זאב: אני אגלה לך יתרה מזאת, העמותות, כשתובעים אותם, יש שני ביטוחים, תתפלא לשמוע.

נסים זאב: מנסים לקחת גם מהביטוח של משרד החינוך וגם מהביטוח של העמותה.

נסים זאב: זאת אומרת, הגוף הכלכלי והחשש מפני תביעה, והיו לי מקרים כאלה שתבעו שני ביטוחים.

שמשון שושני: אדוני היה עסקן, ראש עירייה.

נסים זאב: נכון.

שמשון שושני: ומנהל מוסד חינוכי מפואר במשך שנים.

שמשון שושני: לכן אני מציע, לפחות נגמור את הפרשה הזו של רשויות מקומיות, ואחר כך נמשיך הלאה.

נסים זאב: אין לי בעיה.

נסים זאב: אני סומך עליך.

אלכס מילר: צריך להתקדם, רבותיי.

אלכס מילר: בקשה, מירב.

מירב ישראלי: תקנות פיקוח לבתי ספר, עקרונות למתן פטורים(תיקון).

מירב ישראלי: בתוקף סמכותי לפי סעיפים 2(ב) ו-37 לחוק פיקוח על בתי ספר, לאחר התייעצות עם ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: תיקון הפתיח.

מירב ישראלי: בפתיח לתקנות פיקוח על בתי ספר, עקרונות למתן פטורים.

מירב ישראלי: להלן התקנות העיקריות: אחרי התשכ"ט-1969 יבוא: להלן החוק.

מירב ישראלי: הוספת תקנה- (א) אחרי תקנה 1 בתקנות העיקריות, יבוא: עקרונות למתן פטור לבית ספר של רשות חינוך מקומית.

מירב ישראלי: ניתן לפטור בית ספר של רשות חינוך מקומית כהגדרתה בחוק לימוד חובה, התש"ט-1949, שמתקיימים בו כל התנאים המפורטים להלן: מתכולת סעיפים: 5,6 9.3 עד 6 בפרק ב' לחוק.

מירב ישראלי: הסעיפים הרלוונטיים הם אלה: סעיף 5, שמעבירים העתקים מהבקשה לרישיון ומקבלים אישור של רשות חינוך מקומית, שכאן זה רשות החינוך המקומית עצמה והוועדה לתכנון ובניה של הרשות המקומית.

מירב ישראלי: סעיף 6 זה אישור רשות בריאות.

מירב ישראלי: סעיף 9.3 זה בנוגע למבנה בית הספר והגישה אליהם, החצר, מספר הכיתות וחדרי הלימוד, הספח והשירות.

מירב ישראלי: 9.4 זה תנאי בטיחות.

מירב ישראלי: 9.5 ריהוט וציוד.

מירב ישראלי: 9.6 בסיס כספי לקיום בית הספר.

מירב ישראלי: זה הסעיפים שמהם בעצם אפשר לפטור.

מירב ישראלי: אי אפשר לפטור מהסעיפים שהם בעצם פדגוגיים.

מירב ישראלי: לבית הספר היה רישיון לפי החוק בשנת הלימודים הקודמת לשנה שבה נתבקש הפטור, ומתקיימות בו כל הוראות החוק.

מירב ישראלי: מנהל מחלקת החינוך ברשות המקומית הצהיר כי במבנה מתקיימות כל הוראות הזאת.

מירב ישראלי: זאת אומרת, בפסקה 1 יש בדיקה לפי הסייפא, ומתקיימות בו כל הוראות החוק-יש בדיקה עצמאית, אני מבינה, של משרד החינוך, ובנוסף לזה יש גם דרישה של התצהיר?

אלכס מילר: כן.

אלכס מילר: מי שאחראי בפועל על נושא של הבטיחות, זה מנהל אגף חינוך, שהוא מצהיר.

אלכס מילר: אם במידה והוא הצהיר הצהרה שגויה, אז יש בעיה.

מירב ישראלי: בית הספר מנוהל ומוחזק על ידי רשות החינוך המקומית.

מירב ישראלי: מבנה בית הספר בבעלות או בחזקת רשות החינוך המקומית.

מירב ישראלי: עובדי ההוראה בבית הספר מועסקים במישרין על ידי הרשות החינוך המקומית.

מירב ישראלי: בית הספר מיועד לכיתות ט' עד י"ב, או י' עד י"ב.

מירב ישראלי: תחילה תחילתן של תקנות אלה, 30 ימים מיום פרסומן.

אלכס מילר: אני רוצה להצביע על התקנות בכפוף להחלטות שקיבלנו בנוגע לבני ברק ולבקשה של נסים זאב על כל הנושא הזה, שייבדק תוך 3 חודשים ואנחנו נקבל מסקנות, וכמובן הסייגים שלי שאני העליתי אותם בנושא של שיבוצים.

אלכס מילר: רבותיי, מי בעד התקנות?

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: הצבעה בעד – פה אחד התקנות אושרו מי נגד?

אלכס מילר: אין.

אלכס מילר: נמנע-אין.

אלכס מילר: התקנות אושרו.