ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 383, 2011-03-03 10:00

אלכס מילר: הכל נרשם, כל מה שאתם אומרים.

אלי ברדה: וזה בעצם מקביל לוועדת חינוך שמתקיימת בכנסת, אלא שהיא מתקיימת היום במגדל העמק.

אלי ברדה: אז זו ועדת חינוך פורמלית, כאחת הישיבות של הוועדה ולא איזה ביקור של חברים במגדל העמק.

אלי ברדה: דבר שני, ברמת תיאום הציפיות שלנו, מעבר לזה שאנחנו רוצים להציג באמת את העשייה שלנו במגדל העמק, אנחנו נציג גם את האתגרים שהעיר שלנו מתמודדת, האתגרים הייחודיים שלה, ונרצה שוועדת החינוך תסייע לנו לקדם את העניינים, כי אפשר לומר שמול משרד החינוך באפיק הפורמלי אנחנו קצת מתקשים לקדם את העניין ואנחנו נדבר על זה תוך כדי הסיור שלנו היום כאן.

אלי ברדה: אנחנו נתחיל עם מצגת.

אלי ברדה: היה חשוב לי שכל מנהלי בתי הספר יגיעו וגם ישמעו את ההתמודדויות שיש לשטח מצד אחד, אל המחוקק מצד שני, כשבתווך הגוף המבצע, משרד החינוך.

אלי ברדה: אנחנו נתחיל עם המצגת ונתעכב היכן שצריך.

אלכס מילר: בשביל הפרוטוקול אני צריך לפתוח את הישיבה.

אלכס מילר: אז קודם כל אני שמח שבאמת הצלחנו להתארגן ולהגיע למגדל העמק.

אלכס מילר: בעיקרון ועדת החינוך עושה מדי שבוע סיורים במקומות שונים בארץ, היום אנחנו אצלך, על פי בקשתך.

אלכס מילר: אני מאוד מעריך שאתם עושים עשייה מאוד יפה וגדולה, כאן באזור הזה, בכל מה שקשור למערכת החינוך ולשאר הדברים.

אלכס מילר: אני מברך אותך על כך, מברך על השותפים שיש לך כאן, גם סרגיי וכל מי שנמצא ומסייע לחיזוק העיר ולכל מה שאתם בעצם לקחתם כאג'נדה ואג'נדה חינוכית זה דבר מאוד חשוב ואני חושב שכל ראש עיר צריך לקחת את זה על עצמו ולהוביל את זה.

אלכס מילר: מבחינתנו מה שחשוב שבאמת תציגו לנו את הדברים הכלליים שקורים כאן בעיר, אבל יותר חשוב לי לשמוע מה הבעיות ובמה אנחנו נוכל לסייע.

אלכס מילר: כמו שציינת, חבר ועדת החינוך, ציון פיניאן, עושה תפקיד נוסף, תפקיד בכיר מאוד, הוא מרכז הקואליציה בוועדת הכספים, אני הייתי פעם שם, הייתי חבר ועדת הכספים, בגלל שעכשיו אני יושב ראש, אז את כל זמני אני נותן לחינוך, תרבות וספורט, אבל ציון, הוא יכול, בשיתוף פעולה, על אותם הנושאים שאולי נשמע כאן היום, לסייע בחיזוק העיר, דרך ועדת הכספים, ועדת החינוך, עם הקשר ההדוק שיש לנו עם שר החינוך.

אלכס מילר: אתם, כחלק ממפלגתו ואני כמישהו שנותן את ההיבט הפרלמנטרי ליוזמות שמוביל משרד החינוך.

אלכס מילר: אז כמו שציינתם, אנחנו נפתח, אתם תראו לנו מה קורה כאן ואני מאמין שבסיכום אנחנו נתייחס לכל אותם ההיבטים שתעלו כאן במשך היום.

אלכס מילר: שיהיה בהצלחה.

אלי ברדה: תודה ליושב ראש.

אלי ברדה: לי חשוב להסביר גם לחברים שוועדת החינוך, התרבות והספורט מורכבת מיותר חברים מאלו שהגיעו לכאן, כמו שאתם מבינים, ואנחנו מאוד מעריכים את אלה שהגיעו ומאחלים בהצלחה לחברי הכנסת האחרים שנבצר מהם להגיע.

אלכס מילר: בדרך כלל עצם העובדה שציון הגיע זה כבר מעלה אותנו בממוצע של חברי הכנסת שמשתתפים בסיורים.

אלי ברדה: אם הוא מעלה, זאת אומרת שזה ב-100%.

אלכס מילר: אין מה לעשות, העובדה שהממשלה שלנו מורכבת מקרוב ל-30 שרים וסגני שרים שהם גם חברי כנסת, כמובן שהכנסת מכילה ועדות בפחות של שליש מחברי הכנסת שצריכים להיות שם, אז אין מה לעשות.

ציון פיניאן: בוקר טוב לכולם.

ציון פיניאן: אני מברך את השיטה שהנהיג יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת מילר, לבקר ולראות את הדברים מקרוב, כדי להכיר את הנושאים מקרוב.

ציון פיניאן: אני בן בית במגדל העמק, לפני שבועיים הייתי פה בסיור עם נציגים, גם ממשרד החינוך, ואני מכיר ומוקיר גם את מערכת החינוך במגדל העמק, כי החצי השני שלי הוא ממגדל העמק, אז אני מכיר את זה מקרוב.

ציון פיניאן: אני מכיר גם את התוצאות ונעשתה בשנים האחרונות שהיא עבודת קודש בנושא של מערכת החינוך במגדל העמק ואנחנו גם עוקבים אחרי כל הנושא של הבגרויות וזה הולך ועולה וזה טוב מאוד, והחצי שנמצא אצלכם היה פעם טבריאני, ראש העיר, התחלפנו.

ציון פיניאן: אז שיהיה לנו דיון פורה ויום נעים.

אלי ברדה: האדם הוא תבנית נוף מולדתו.

אלי ברדה: חברים, אנחנו פותחים.

אלי ברדה: הפרופיל היישובי שלנו בפניכם.

אלי ברדה: שטח השיפוט שלנו אמור לגדול, 1,500 דונם זה תוספת שטחים שאנחנו אמורים לקבל מהמועצה האזורית עמק יזרעאל, זה בתהליך סיום ואני מקווה שזה יהיה בקרוב.

אלי ברדה: המצב הסוציו-אקונומי הוא עם כוכבית כי הוא התעדכן במרץ בשנה שעברה, והוא לא משקף את המציאות הכלכלית חברתית בעיר, שהיא יותר קשה, אשכול 4 ולא אשכול 5.

אלי ברדה: על הנייר זה אשכול 5, המציאות זה אשכול 4 ובתקציבים אנחנו מפסידים כ-10 מיליון שקלים בשנה בגלל השיפור הזה.

אלי ברדה: ברמת האוכלוסייה.

אלי ברדה: העיר קולטת עלייה, כ-30% אפילו פלוס עולים חדשים.

אלי ברדה: יש פה גם קהילה דתית חרדית משמעותית, מוביל אותה הרב גרוסמן, מחרה מחזיק אחריו הרב מנחם, הרב הספרדי, עם המוסדות שלו, ויש גם את מוסדות חב"ד ויש עוד דברים יותר קטנים שעוד לא הגיעו לשלב שהם יירשמו על השקף הזה, אבל הם בשטח.

אלי ברדה: ההתפלגות של העולים, בעיקר כמו שאתם רואים, מחבר העמים, אבל גם יש לנו מקווקז, מאתיופיה, מדרום אמריקה וכדומה, אבל מעל 10,000 עולים בעשור האחרון הם במסלול שגם השקף התרגש ממנו.

אלי ברדה: האתגרים שלנו, אנחנו קוראים להם האתגר החיצוני, זה מול המועצה האזורית עמק יזרעאל, היא מאתגרת אותנו בגלל ההרחבות בקיבוצים, היישובים הקהילתיים, הרצון שלה למשוך תושבים מפה לשם וגם כמובן מערכת החינוך הקיבוצית שפתחה את שעריה לתושבי העיר לכאורה, כל האזור, ואז הם מנסים למשוך תושבים מפה.

אלי ברדה: זה אופייני לכל הערים, במיוחד ערי הפיתוח, שחבוקים או חנוקים בקיבוצי ויישובי מועצות אזוריות.

אלי ברדה: האתגר הפנימי שלנו זה העניין של הרכב האוכלוסייה והדירוג הסוציו אקונומי, עם החידוש של חילוני-דתי, ותיק ועולה, אבל גם של מערכת החינוך העצמאית הפנימית, אותן מערכות חינוך שהזכרנו, של הרבנים של העיר, שלכל אחד מהם יש עמותה ומוסדות חינוך משלו.

אלי ברדה: הם מאתגרים אותנו מבפנים, במשיכה של התושבים אל מוסדות החינוך שלהם.

אלי ברדה: תלמיד שעובר מהממלכתי או ממלכתי דתי למגזר העצמאי, זה תלמיד שיצא מהמערכת שלנו ועבר למערכת השנייה.

אלכס מילר: יש לכם גם סמינרים כאן?

אלכס מילר: איפה הם לומדים?

אלי ברדה: הם בעיקרון מחוץ לעיר.

אלכס מילר: הם עושים את היסודי, חטיבת ביניים ואז יוצאים מהעיר.

אלי ברדה: יש להם עכגשיו גם חטיבה עליונה פה ורק ההכשרה למורים אחר כך היא החוצה.

אלכס מילר: לא, התכוונתי בסמינרים לחרדים.

אלכס מילר: החרדים עושים את התיכון שלהם בסמינרים.

אלי ברדה: זה מתחלק לכל מיני מגזרים.

אלי ברדה: יש שלהב"ת בתוך העיר שהיא נותנת מענה לבנות שיכולות להמשיך ללמוד פה גם את התיכון ויש בנות אחרות, שהולכות לבית יעקב.

רבקה וידר: נושא האפליה מוכר כאן במגדל העמק?

אלי ברדה: לא, אנחנו לא מכירים את זה.

אלי ברדה: אנחנו רואים את זה בצורה מאוד הוגנת, אין אפליה.

אלי ברדה: בתעשייה; העיר שלנו מהווה מוקד תעשייה אזורי, יש לה מספר אזורי תעשייה, המעמד שלנו הוא לחבר את התעשייה לחינוך ואת החינוך לתעשייה, ששתי המערכות הגדולות האלה, חינוך ותעשייה, לא יתקיימו ויחיו כקווים מקבילים שאין חיבור ביניהם.

אלי ברדה: אם נצליח לחבר את החינוך לתעשייה, זה אומר, מה שאומר בהמשך החזון החינוכי שלנו.

אלי ברדה: השאיפה שלנו לא להיות שואבי מים וחוטבי עצים בהקשר של להשתלב בשדרת הניהול של המפעלים ולהוריד פה את האבטלה.

אלכס מילר: אתם בתוך פיילוט של משרד החינוך לחיזוק הטכנולוגיות, טו"ב?

אלי ברדה: אנחנו בטו"ב (טכנאים ובגרות).

אלי ברדה: יש לנו תכניות לקשר עם התעשייה וגם פניות של טו"ב בבתי הספר.

אלי ברדה: שקף הרווחה פה לפניכם.

אלי ברדה: אני לא אפרט אותו, אבל הוא שקף משמעותי שמשקף את מה שאנחנו אומרים על הדירוג הסוציו אקונומי,4 או 5.

אלי ברדה: הנתונים פה הם משמעותיים.

אלי ברדה: נתח התקציב ברווחה הוא גדול, הוא כמעט 19%, אחוז אוכלוסייה גדול יחסית שמשתכר שכר מינימום ואחוז גבוה של משפחות או מטופלים מכלל האוכלוסייה מוכרים על ידי מחלקת הרווחה.

אלי ברדה: זה אתגר מאוד מאוד גדול כשאתה בא לקדם עיר, או בא לקדם את מערכת החינוך, כי נתוני הפתיחה הם מאוד גדולים, הפערים מאוד משמעותיים וההשקעה הראשונית היא גדולה מאוד.

אלי ברדה: לפני שאתה מתחיל לעשות את הצעד הראשון.

אלי ברדה: החזון שלנו הוא כמו שלפניכם, אנחנו רוצים שמערכת החינוך שלנו תצמיח בוגר איכותי, שיוכל לעשות שירות משמעותי בצה"ל, שיוכל להתקבל לפקולטה יוקרתית בטכניון וכדומה באקדמיה, עם זה הוא יוכל להשתלב בהיי טק כמהנדס וכהנדסאי, וכמובן להשתקע בעיר.

אלי ברדה: אם המעגל הזה של החזון מתקיים, והילד צומח בתוך מערכת החינוך ובסוף משתלב בתעשייה כאן ומשתקע בעיר, זו תמצית החזון שלנו.

אלי ברדה: זה אומר שדרך מערכת החינוך נוכל לחזק את העיר.

אלי ברדה: זה לא מעשה קסמים, זה לא קורה מהיום למחר, זה תהליך סיזיפי ארוך שנים, עם השקעה גדולה מאוד, וחרף הגזרות החוזרות ונשנות שהעולם הביא עלינו ושאנחנו גם יוזמים על עצמנו, ועברנו כמה גזרות כאלה בשנים האחרונות ולמרות הכל המשכנו לחזק את מערכת החינוך אצלנו ולא לפגוע בהשקעות הקודמות שלנו, אחרת כל התהליך היה נעצר או נסוג.

אלי ברדה: או שכל ההשקעה היתה יורדת לטמיון.

אלי ברדה: כמו שאמרנו, בתעשייה אנחנו רוצים לשמר את התעשייה שישנה כאן, רוצים להביא מפעלים חדשים וגם מצליחים להביא.

אלי ברדה: מפעל גדול כמו טרה של ציון זו הזדמנות לספר לכם שאני באופן אישי כמעט ארבע שנים עובד מול שרי התעשייה ושרי האוצר למיניהם וגרם ראשי ממשלה כדי שטאואר יקבל את המענק שמרכז ההשקעות הבטיח לו, ובגלל הרבה סיבות פחדו לאשר את זה ולאחרונה הצלחנו לאשר את זה, ממש בסוף השנה, לפני אישור התקציב, ולמרות שזה אושר ברמה של שר האוצר ושר התעשייה, המסחר ותעסוקה, ומרכז השקעות, התהליך הסופי מסתיים בוועדת הכספים.

אלי ברדה: בגלל שיש מלחמות בתוך ועדת הכספים, בין היושב ראש לאוצר, אז הוא קובע את סדר היום ויש הרבה דברים שהוא מוריד כדי להפעיל מנופים על הממשלה.

אלי ברדה: הפעלתי את ציון, וזו ההזדמנות לפרגן לו, כמרכז הקואליציה בוועדת הכספים, שיעלה את זה על סדר היום, למרות שזה לא היה על סדר היום, והוא הצליח להפעיל את הקסמים שלו שם וזה עלה וזה בוצע.

אלי ברדה: לכן אנחנו גם מחזקים מפעלים קיימים, כמו טאואר למשל או פלקסטרוניקס, גם מביאים נוספים.

אלי ברדה: אנחנו מחייבים ממש, ברמה של לחייב, כל מפעל פה להוסיף תו תקן חברתי למוצר שלו.

אלי ברדה: אנחנו אומרים לכל מפעל, אם אתה פה, אם ראש העיר עוזר לך מול מרכז ההשקעות או בכנסת או בממשלה, אתה תעשה משהו לקהילה.

אלי ברדה: משהו.

אלי ברדה: אנחנו יושבים איתו על המשהו שהוא רוצה לעשות והוא מתחבר לזה.

אלי ברדה: הנושא של איכות הסביבה גם הוא נושב מאוד חשוב לנו.

אלי ברדה: העיר ממוקמת סביב חורש ויער טבעי וריאות ירוקות, שחשוב לנו לשמר אותן.

אלי ברדה: גם כשאנחנו באים להתפתח בתעשייה או במגורים, אנחנו לוקחים בחשבון את הנושא של חשיבה ברת קיימא, לקחת את כל נושא איכות הסביבה ולשמר אותה גם לדורות הבאים.

אלי ברדה: אנחנו מאמינים שביחד, שלושת העיגולים שאתם רואים פה; חינוך, איכות סביבה ותעסוקה-תעשייה, הם מעלים את איכות החיים והם האינסנטיב הזה שגורם לאדם להגיע לעיר או להישאר בעיר.

אלי ברדה: תושב, צריך לשמר אותו שיישאר בעיר, ותושב חדש – אם הוא עובד בתעשייה, בנצרת עלית או בעפולה, ואם הוא רואה שיש פה איכות סביבה ותעסוקה ומערכת החינוך היא טובה, אלה הגורמים שגורמים למוביליות של האדם לנוע ולהתמקם.

אלי ברדה: מבחינת נתוני מערכת החינוך ביישוב – אתם יכולים לראות שהמספרים בין המגזר העצמאי, בשורות למטה, לבין המגזר הממלכתי וממלכתי דתי, הולכים ונסגרים, משום שבארץ כולה מספר התלמידים בממלכתי ובממלכתי דתי מצטמצם לעומת מספר הילדים במגזר הדתי ולהבדיל אלף אלפי הבדלות במגזר הערבי.

אלי ברדה: אנחנו רואים את המספרים האלה, כמה גנים יש לנו מול כמה גנים שיש במגזר העצמאי?

אלי ברדה: לצערנו הרב אחוז הילודה הוא נמוך יחסית, החבר'ה הדתיים מקיימים היטב את מצוות פרו ורבו ועל כל גן שאנחנו סוגרים הם פותחים גן.

אלי ברדה: זו הסיטואציה ממש.

אלי ברדה: אנחנו מנסים לחזק את העיר בתושבים חדשים, פתחתי את השקף עם שינוי הגבולות המוניציפליים, התהליך הזה קצת תוקע אותנו או מעכב אותנו ואנחנו מחפשים גם את המענה לאתגר הזה של המספרים.

אלכס מילר: יש לך פרויקטים עם הצבא, עם אנשי קבע, משטרה?

אלי ברדה: לא ברמה של הפרויקטים של אנשי קבע שהם---

ציון פיניאן: יש לכם בנות שירות פה.

אלי ברדה: יש בנות שירות פה.

אלי ברדה: יש פה גרעין נח"ל ויש פה בנות שירות.

אלי ברדה: אבל מבחינת מה שחבר הכנסת מילר שאל, אין לנו שכונה של 'בנה ביתך' של יוצאי צה"ל או דרך משרד הביטחון.

אלכס מילר: יש לך פה את רמת דוד.

אלי ברדה: כן, אבל בגלל שרמת דוד היא עצמה קיבוץ ומימין ומשמאל יש את כל יישובי עמק יזרעאל, בדרך כלל הטייסים ואנשי הקבע גרים בעמק, אז הם אומרים 'מה זה משנה במגדל או בעמק, ביחד זה מגדל העמק'.

אלי ברדה: מספר בתי הספר שאתם רואים פה ביישוב, גם פה, בהקשר של הממלכתי והעצמאי, אתם יכולים לראות חמישה בתי ספר יסודיים שאחד מהם הוא ממלכתי דתי בלבד, שאנחנו מנסים לשמר אותו ממש בשיניים ולחזק אותו כדי שיהיה פה ממלכתי דתי.

אלי ברדה: לצערי הרב שרי החינוך מהממלכתי דתי לדורותיהם אף פעם לא עזרו בהקשר הזה.

אלי ברדה: ההיפך, חיזקו את ה...

אלי ברדה: אבל את זה כבר ההיסטוריה תשפוט.

אלי ברדה: חטיבות הביניים – יש לנו שתיים, אחת מהן עצמאית, 'יערת העמק'.

אלי ברדה: חטיבה עליונה אחת, יש לנו רק תיכון מקיף אחד, על שם רוגוזין.

אלי ברדה: יש לנו מתקן פסגות ויש לנו פה שבעה בתי ספר יסודיים, בהתפלגות של 4 ממגדל אור, אחד מנר הצפון, שתיים של חב"ד ובתי ספר על יסודיים בעצמאיים, שבעה של מגדל אור, אחד נר הצפון ואחד חב"ד.

אלי ברדה: יש פה שקף שמראה משנת 2000 עד היום, בעשור האחרון, מה קרה עם מספר הילדים שהלכו לקיבוצים.

אלי ברדה: אנחנו יכולים לראות שיש ירידה.

אלי ברדה: ככל שנתנו מענה ואלטרנטיבות והיינו אטרקטיביים יותר, אז התופעה הלכה והצטמצמה.

אלי ברדה: המספרים פה הם יפים, מ-224 ב-2000 ל-160 ב-2010.

אלי ברדה: יש פה ירידה לאורך השנים והמגמה הזאת נשמרת.

אלי ברדה: אני יכול לומר לכם פה, בגלל שזה שולחן מקצועי, אנחנו לא עושים רושם על אף אחד, זה חידוש של שני תהליכים, לא רק של תהליך אחד.

אלי ברדה: תהליך אחד זה שהמערכת שלנו התחזקה ונתנה מענים ופתרונות, ותהליך שני, שגם הקיבוצים הגיעו לרוויה שאמרו, 'לא רוצים לקלוט יותר'.

אלי ברדה: ככל שמספר היישובים הקהילתיים שלהם התחזקו ובאו תושבים, לא היו להם מספיק כיתות לקלוט והם די צמצמו את האפשרות להיכנס לשם.

אלי ברדה: אבל זה לא רק, ברוב הגינותי אני אומר לכם גם את החלק הזה, אבל אני מאמין שזה חיבור של שני הדברים; הראשון, זה האטרקטיביות שלנו, ואני אומר לכם שיש גם תושבים שעזבו את העיר פה ליישובי הסביבה והם ממשיכים להביא את הילדים שלהם לגני הילדים.

אלי ברדה: עשיתי אתמול סיור בגני הילדים ונדהמנו לראות ילדים מכפר ברותתתתתת ומעוד יישובים, מכפר החורש ועוד, שמגיעים למערכת שלנו.

אלי ברדה: רשות אחרת לא היתה מקבלת אותם, אבל אני, משיקולים שלי, הסכמתי לקבל אותם, יכול להיות שזה חלק משינוי של מגמה שיפיץ את עצמו בתוך היישובים שם.

אלי ברדה: קצת על ההישגים שלנו: כמו שאתם רואים, שני בתי ספר זכו בפרסי חינוך, 'יערת העמק' זכתה בפרס החינוך וגם בפרס למניעת אלימות של ההסתדרות.

אלי ברדה: אורט רוגוזין זכה בפרס החינוך של רשת אורט.

אלי ברדה: טיפוח הישגי הזכאות, גם זה עשינו, גם עלייה בזכאות, אבל גם באיכות של תעודת הבגרות.

אלי ברדה: לא הלכנו על 'כולם 3 יחידות', כדי שנעלה ל-80% או 90%, אלא גם היינו מוכנים לספוג עלייה מתונה יותר, אבל שאיכות תעודת הבגרות תהיה טובה יותר ותאפשר להם בסוף להיכנס לאוניברסיטה.

אלי ברדה: וכמובן שיפור ההישגים במבחני המיצ"ב באנגלית.

אלי ברדה: אנחנו יכולים לראות את זה בכל היישוב.

אלי ברדה: יש פה פרויקט משמעותי של 'שותפות 2000' שיחד עם משרד החינוך ועם הרשות המקומית שמו פה משאב שמסייע לשפר את רמת האנגלית.

אלי ברדה: ראינו אותו כאחד מעקבי האכילס של הבוגר שלנו בזכאות לתעודת בגרות והתחלנו את זה ביסודי כדי שהוא יגיע מוכן יותר ולא יהיה non readers.

אלי ברדה: אנחנו נעשה פה אתנחתא של שלוש דקות, ננסה להקרין לכם סרטון קצר.

אלי ברדה: במקום להעלות פה רקדניות שיופיעו פה לפניכם, נקרין לכם את הסרט.

אלי ברדה: היום אגב, יש מודעה בעיתון מי זכה בפרס החינוך השנה, הטקס יתקיים ביום ראשון.

אלי ברדה: (סרט).

אלי ברדה: זה נראה אמנם נוסטלגי, אבל זה טרי.

אלי ברדה: כאמור, אמרנו את זה, ראיתם, גם השנה שני בתי ספר זכו.

אלי ברדה: זה לא מופיע בסרט כי זה היה בשנה שעברה.

אלי ברדה: גיורא יוספטל ובית ספר איליי זכו בפרס החינוך.

אלי ברדה: איליי בפרס החינוך הארצי של הממלכתי דתי וחינוך מיוחד וגיורא יוספטל בפרס החינוך של המחוז.

אלי ברדה: איך עושים את כל זה?

אלי ברדה: ראשית, הקמנו מספר פורומים.

אלי ברדה: במבנה הארגוני שלנו קיים צוות החשיבה, זה הצח"ה שאתם רואים מצד ימין שעומד בראשו ראש העיר, מינהל החינוך של הפיקוח, הרווחה, קליטה, מתנ"ס ומנהלים.

אלי ברדה: לצד זה יש לנו צוות היגוי מורחב יותר עם בעלי התפקידים שאתם רואים פה.

אלי ברדה: גם בצוות ההיגוי ראש העיר, מינהל החינוך, המפקח, מנהלי בתי ספר, אגף הרווחה, אגף הקליטה, מתנ"ס, יושבים מספר פעמים בשנה.

אלי ברדה: זו במה באמת לדון בסוגיות החינוכיות והחברתיות שלנו בתוך המערכת ולראות איך אנחנו מתכננים ומבצעים, הן לטווח קצר והן לטווח רחוק בראייה הוליסטית יישובית מערכתית, כדי באמת לקדם את המערכת.

אלי ברדה: רק בתהליכים כאלה, מובנים, רצופים, שבהם כולם מעורבים וכולם שותפים אפשר להתגבר על קשיים, לתת מענה לאתגרים וכמובן ליצור איגום משאבים, שיתופי פעולה וסינרגטיות ככל האפשר.

אלי ברדה: ברמה הארגונית איך עשינו את זה?

אלי ברדה: אז כמובן ראש העיר הוא מחזיק תיק החינוך.

אלי ברדה: מאז שנבחרתי תיק החינוך נמצא אצלי והוא לא היה נושא למשא ומתן קואליציוני והחברים הבינו את זה כבר.

אלי ברדה: לקחנו את החינוך והעמדנו אותו בראש סדר העדיפויות הלכה למעשה.

אלי ברדה: זה לא סוג של הצהרה, משהו פופוליסטי, צריך לצקת בזה תוכן יום יומי, כי זה אף פעם לא נגמר.

אלי ברדה: עבודה במבנה, עבודה ארגונית, כפי שהצגנו בשקף הקודם וכמובן שיתופי פעולה מובנים בתוך הרשות, דרך ארבעת הרגליים של החינוך, הרווחה, קליטה ומתנ"ס.

אלי ברדה: בכל תהליך שאגף הרווחה בעיר יוביל, השותפים האחרים יימצאו שם.

אלי ברדה: תהליך שאגף הקליטה יוביל, השותפים האחרים יהיו שם.

אלי ברדה: המתנ"ס, כל השותפים האלה נמצאים שם.

אלי ברדה: כך גם בחינוך.

אלי ברדה: החינוך יוביל את נושא החינוך, אבל השותפים שם.

אלי ברדה: כדי להמחיש את ההשקעה הכספית של הרשות, אתם יכולים לראות בעמודה האחרונה את האחוזים של ההשקעה ברשות.

אלי ברדה: המפתח של ההשקעה, כמו שאתם יודעים, הוא 75% משרד החינוך ו-25% הרשות.

אלי ברדה: בפועל, כשאנחנו רואים מה משרד החינוך נתן לנו באותה שנה, לעומת ה שאנחנו השקענו לתוך המערכת, יש היפוך של המספרים ושל ההשקעה.

אלי ברדה: מגדל העמק משקיעה 51% והממשלה, משרד החינוך, 49%.

אלי ברדה: לא תמיד אנשי משרד החינוך אוהבים את זה, גם כשהמנהל הכללי של משרד החינוך היה פה והצגנו לו את זה, הוא ביקש ללמוד את זה.

אלי ברדה: שלחנו לו את כל הפרטים, את כל התדפיסים, את הכל, מרגע שלא שמעתי ממנו משוב, אני מקיש מכך שהוא קיבל את הנתונים.

אלי ברדה: אבל זו דוגמה אחת.

אלי ברדה: בעשר השנים שהצגנו פה איזה גזרות עברנו, איזה קיצוצים עברנו ולמרות הכל שמרנו על היקף השקעה של סביב ה-50%, שזה באמת אומר דרשני, ברמה של ההלכה למעשה, שהזכרתי מקודם.

אלי ברדה: הצלחנו להכניס תכניות ייחודיות למערכת החינוך.

אלי ברדה: היינו הראשונים שנכנסנו לדוברת, אחר כך הראשונים באופק חדש.

אלי ברדה: כל היישוב יימצא באופק חדש עכשיו, אנחנו נכנסים השנה לתכנית הלאומית לתקשוב, שכל מערכת החינוך שלנו, לפחות בהצהרה של משרד החינוך ביסודי, אנחנו ננסה להרחיב את זה גם לתיכונים, יהיו שם.

אלי ברדה: תכניות למצוינות של עתידים או אקדמיה, מופת, מרכז מצוינות, הרבה מאוד דברים שלא מגיעים אלינו ביוזמתם, זה שאנחנו מכתתים רגליים ומביאים אותם ליישוב, ובכלל קרנות אוהבות לעבוד במגדל העמק, יש פה פלטפורמה שמחויבת ושאם משקיעים פה משהו, ההשקעה שלהם מניבה פירות והם יכולים גם להציג את זה לראשי הקרן ולהביא דוגמאות של הצלחה במגדל העמק.

אלי ברדה: תכניות נוספות שישנן פה זה 'מוטב יחדיו', 'פותחים עתיד', 'הקיבוץ העירוני' של הקהילות החינוכיות, גם במגדל העמק 10-11 שנים.

אלי ברדה: היום זה טרנד כזה, באופנה, הוא מתפשט עכשיו לכל הארץ, אנחנו היינו מהראשונים שאימצו אותם פה ושילבו אותם בותך מערכת החינוך.

אלי ברדה: בחינוך הפורמלי וגם אחר הצהריים, הבלתי פורמלי.

אלי ברדה: 'פרויקט טייסת', בית ספר ניסויי ושולחנות עגולים עם ההורים, קוד אתי שהיישוב עשה ועוד...

אלי ברדה: אני לא מתעכב על כל התכניות כי אני לא רוצה לגזול את הזמן.

אלי ברדה: תכניות להעצמת הפרטים והתלמידים זה רצף המעברים שאנחנו נמצאים שם בתכנית הזאת.

אלי ברדה: יש תכנית של 'סיסמה לכל תלמיד', כיתת קטון זה כיתת הלפטופים, שכיתה ז', ח', ט', בבית ספר יערת העמק, לתלמידים אין יקלוט, יש להם לפטופ, מחשב נישא, איתו הם הולכים הביתה ואיתו הם באים ללימודים.

אלי ברדה: הקמנו את 'ההון האנושי-צעירים', מרכז צעירים במגדל העמק.

אלי ברדה: אבל הוא לא רק מרכז צעירים, כמו שהוא קיים בהרבה יישובים, אלא הוא גם מרכז הון אנושי, הוא עושה עוד פעולה של העצמת האוכלוסייה מהשמה בתעסוקה, הכשרה מקצועית והשכלה גבוהה.

אלי ברדה: וכמובן פתחנו השנה גם מגמת בגרות חברתית בתיכון שלנו.

אלי ברדה: עוד מענים שנתנו זה הארכת יום הלימודים.

אלי ברדה: לפני שדוברת ולפני שהמדינה דיברה על יום לימודים ארוך, במגדל העמק הפעלתי יום לימודים ארוך, כחלק מתוך אותם אתגרים חיצוניים ופנימיים שלנו בתוך המערכת.

אלי ברדה: הכנסנו מפעל הזנה.

אלי ברדה: הרבה לפני שהמדינה דיברה על מפעל הזנה, הרשות הפעילה מפעל הזנה במגדל העמק.

אלי ברדה: אחר כך התחברנו לתכניות של המדינה.

אלי ברדה: מעונות, גני טרום חובה וגן חובה – הפעלנו אותם במתכונן קיבוצית, כדי שהחבר'ה לא יזלגו לקיבוצים ואחריהם גם אני מניח שאר האחים ושאר המשפחה.

אלי ברדה: אנחנו מפעילים פה מערכת שפתוחה מ-7 בבוקר עד 17:00 אחר הצהריים, כשאין חופשות, החופשות כמו בקיבוצים.

אלי ברדה: זה מסייע להורים עובדים בעיקר.

אלי ברדה: הסעות לבתי ספר, שאנחנו מממנים, בניגוד לנוסחה של משרד החינוך, כדי להקל ולסייע.

אלי ברדה: בשכר לימוד בגני טרום חובה באזורי שיקום שכונות, גם כן מקלים.

אלי ברדה: לכאורה, וזה השקף שאומר; אוקי, אם אתם רואים כל כך הרבה דברים ויש עשייה, אז מה אתם צריכים אותנו?

אלי ברדה: מה אנחנו יכוליםל עזור?

אלי ברדה: למרות הכל מגדל העמק היא עיר ייחודית.

אלי ברדה: זה שאנחנו הצגנו לכם עכשיו ככה בבריף מהיר את העשייה פה, היא עשייה שנתקלת בהרבה מאוד קשיים.

אלי ברדה: הקושי הפנימי זה הדירוג הסוציו אקונומי, איך אתה לוקח אוכלוסייה קשת יום ומביא את הילדים מאותה משפחה אל ספסל הלימודים וששני הילדים באותו שולחן לימודים יהיו בנקודת פתיחה אחידה, זה כבר אתגר בפני עצמו.

אלי ברדה: כל שכן לקחת אותם הלאה קדימה.

אלי ברדה: האתגר של הקיבוצים וההרחבות הקהילתיות הוא גדול ואנחנו גם מטעמים של טקטיקה לא מעצימים את השיח סביב זה, אבל מעדיפים לעשות בשקט סביב זה.

אלי ברדה: וכמובן מערכת החרדית העצמאית, היא קיימת בתוךהעיר, היא חיה איתנו פה במועצת העיר, הם חיים איתנו בתוך העיר, יש שיתוף פעולה מצד אחד, אנחנו שומרים על כללים של הרמוניה, של כבוד וכדומה, אבל מתחת לפני השטח מתקיימת תחרות.

אלי ברדה: המספרים וההיפוך של המספרים, של מספר המוסדות והתלמידים הם פונקציה של שני דברים.

אלי ברדה: אחד, באמת הילודה, ומצד שני ההתחזקות.

אלי ברדה: אנשים שומרי מסורת, עם קשיים כלכליים, יכולים בקלות להגיע לזרם העצמאי החרדי כי שם מבטיחים להם הכל בחינם, לא צריך תשלומים, כל ההסעות וכל זה, והוא, הורה שמתקשה, אומר 'מה נעשה?

אלי ברדה: אני הולך לאיפה שאני יכול לחיות'.

אלי ברדה: יש לנו כמה הצעות לחיזוק מערכת החינוך שלנו כדי לתת מענה לאתגרים.

אלי ברדה: אני אקדים ואומר שאנחנו הצגנו את זה במשרד החינוך, אנחנו נדחינו פעם ופעמיים ושלוש על ידי משרד החינוך.

אלי ברדה: הסיבות של משרד החינוך ברמה הפורמלית הן צודקות, יש מספר תלמידים, אפשר להצמיח או אי אפשר להצמיח.

אלי ברדה: אנחנו טוענים שצריך להסתכל על מגדל העמק לא דרך ראי המספרים, לא דרך הפריזמה של המספרים, צריך להסתכל על מגדל העמק גם דרך האתגרים שלה.

אלי ברדה: אם רוצים שכל המערך הממלכתי והממלכתי דתי יצטמצם וייסגר, אז אפשר להמשיך לעבוד ולהיצמד למספרים, אבל אם רוצים לבוא ולומר שמגדל העמק מתמודדת עם שלושת האתגרים שהזכרתי ואנחנו רוצים לחזק אותה ולא לתת לה לקרוס, חרף ההשקעה הגדולה שנעשית פה, צריך להצמיח פה בחטיבת 'יערת העמק' חטיבה עליונה ולבית הספר היסודי הממלכתי הדתי האר"י, להצמיד לחטיבת ביניים צומחת וברבות השנים גם חטיבה עליונה צומחת.

אלי ברדה: אם זה לא ייעשה, זה פוגע בתהליכים שלנו.

אלי ברדה: משרד החינוך צריך לבוא ולומר, 'אנחנו נשקיע פה יותר כסף כדי ליצור את האפשרות הזו, למרות שזה עולה כסף ולמרות שזה אולי לא עומד בראי המספרים הפורמלי, אבל צריך לעשות פה משהו', אחרת זה יילך ויצטמצם עד ש...

אלי ברדה: ואני לא רוצה להשלים את המשפט האחרון.

אלי ברדה: תכניות חדשות – אנחנו מול משרד החינוך.

אלי ברדה: יש לנו דלת פתוחה ואוזן קשבת שם, להיכנס לתכניות חדשות של המשרד לשיפור הישגים לימודיים ומצוינות.

אלי ברדה: אנחנו עושים את זה וממשיכים את המגמה הזאת.

אלי ברדה: הנושא של מוסדות החינוך בעיר יוצר מצב מאוד אבסורדי שבגלל שמערכת החינוך העצמאית או הקיבוצית מתחזקת, היא מקבלת בנייה חדשה.

אלי ברדה: מכיוון שהמערכת שלנו נחלשת, היא נשארת עם הבנייה הישנה, אז גם הבנייה הישנה לא מזמינה.

אלי ברדה: כל בתי הספר הם בני בין 50 ל-40 ו-30 שנה, של הממלכתי, ואולי שניים שהם בסביבות ה-20, אבל בתי הספר הישנים לא מזמינים והם גם לא בטיחותיים.

אלי ברדה: אנחנו הגשנו בקשה לשיפוץ והייתי עדין איתם ואמרתי ששיפוץ כזה יסודי, אנחנו מוכנים גם לעשות על פני שלוש שנים ולהשקיע 10 מיליון שקלים בסביבת לימודים מזמינה, מאתגרת, בטיחותית יותר, שגם יוצרת את הסוג של התחרות מול בית ספר חרדי חדש, שגם יש לו עוד אלמנט לשווק, לעומת בית ספר ישן שקירותיו מתקלפים והוא לא בטיחותי.

אלי ברדה: תכניות העשרה – בגלל כל הגזרות, אחד הדברים שעשינו והכי כואב לנו שעשינו אותם זה היה תכנית קר"ב.

אלי ברדה: הפסקנו את תכנית קר"ב ביישוב בגלל שזה נפל לנו על הגזרות הכלכליות.

אלי ברדה: היום אין העשרה לילדי מגדל העמק ברמה הפורמלית.

אלי ברדה: מי שרוצה, ההורה מממן, יש לו.

אלי ברדה: לילד שלהורה אין אפשרות לממן, אין לו העשרה.

אלי ברדה: זה עצוב לנו מאוד, כי קר"ב מורכב משליש רשות, שליש מדינה, שליש הורים.

אלי ברדה: ככל שלהורים היו פה קשיים לשלם את החלק שלהם, חלקה של הרשות גדל ואז ההורים שילמו 10%-15% והעירייה נאלצה לשלם גם את החלק שלהם, כי משרד החינוך לא מכיר את ההורים, הוא מכיר את הרשות, הוא בכלל מקצץ לנו מהכסף, הוא אמור להעביר לנו והוא לוקח מראש את הכסף שלו.

אלי ברדה: כשראינו שיש גזרות כלכליות וצריך לשמר תכניות חשובות, נאלצנו בזמנו לקצץ את קר"ב.

אלי ברדה: קיצוץ קר"ב נעשה, אגב, סביב המלחמה.

אלי ברדה: בעקבות המלחמה קיבלנו במשך שנתיים העשרה דרך הסוכנות היהודית ודרך התרומות של העם היהודי, אז לשנתיים היה לנו מענה כי קיבלנו את ההעשרה ואת ההעצהמ דרך התרומות האלה, אבל כשגם התרומות האלה הסתיימו נשארנו עם שוקת שבורה.

אלי ברדה: חיזוק המערך הטיפולי והאתר הרפואי במערכת החינוך.

אלי ברדה: יש פה בעיה מערכתית, זה לא רק של מגדל העמק.

אלי ברדה: לילדים יש הפרעות קשב וריכוז, יש הפרעות רגשיות, יש בעיות רגשיות.

אלי ברדה: המערכת לא מכירה בזה.

אלי ברדה: הילד הזה צריך להגיע לכיתה עם שלל הקשיים שיש לו וצריך לקדם אותו וקשה לקדם אותו כי יש לו בעיות שצריך לטפל בהן לפני או במקביל.

אלי ברדה: את הילד הזה קשה לקדם.

אלי ברדה: אז אנחנו פה ניסינו בשנה אחת או שתיים למצוא משאבים כדי לתת לילד הזה וראינו את השיפור ואת התגובה לטיפול הזה.

אלי ברדה: כשאין לנו אותו היום, אנחנו רואים איזה קושי יש לקחת ילד שצריך לקדם אותו וקשה לקדם אותו בגין העניין הזה משום שהמדינה לא מכירה בזה.

אלי ברדה: זה חומר למחשבה להמשך הסיור.

אלי ברדה: אתם תראו, זה בך הכל הנושאים שלנו.

אלי ברדה: השקף הקודם היה 'ובכן במה אפשר לעזור'.

אלי ברדה: העזרה צריכה לקחת את מגדל העמק...

אלי ברדה: אני מכיר את השוויוניות, מדדים, קריטריונים וכדומה.

אלי ברדה: אז לוקחים יישוב בצפון, מגדל העמק, יישוב בדרום, ואומרים, ניקח שני יישובים עם מאפיינים דומים, נעשה פיילוט ארצי ונבחן איך עוזרים להם להתמודד בצורה יצירתית עם האתגרים האמיתיים שלהם בשטח.

אלי ברדה: השקף האחרון.

אלי ברדה: אלה הנושאים.

אלי ברדה: מה שהיושב ראש יחליט, מצד אחד ישל נו את לוח הזמנים ואנחנו צריכים לעמוד בו, מצד שני קצת גלשנו, אבל אם מישהו רוצה עכשיו התייחסות, נעשה ברשותך מילת התייחסות לפני שתסכם.

אלכס מילר: האנשים מצטרפים אלינו גם בישיבה האחרונה?

אלי ברדה: לא.

אלכס מילר: אז בואו נעשה סיבוב קצר של מי שאולי לא יהיו איתנו בישיבה האחרונה של הסיכום, מי שרוצה להתייחס, ונמשיך הלאה.

אלכס מילר: באופן כללי, ממה שאני ראיתי, נמצא כאן משרד החינוך.

אלכס מילר: אתה מכיר את אותן הבקשות והדרישות?

חיים לק: כן, אנחנו שותפים.

אלכס מילר: ומה אתם א ומרים על אותם האתגרים שמציג כאן ראש העיר?

אלכס מילר: מה אפשר באמת לבוא ולעשות, ואם אנחנו מתעלמים מהמספרים היבשים, מבחינת הסיוע לשימור המערכת הציבורית.

חיים לק: פה צריך המון תמיכה כספית.

חיים לק: אנחנו, כמשרד, כמחוז, קשה לנו להתמודד עם הסוגיה הזאת.

חיים לק: אין לנו את האפשרויות ולא את המשאבים.

חיים לק: אני מדבר ברמת מטה.

חיים לק: התערבות זה כבר אחרת, כי אז יש את המשאב, ישנה תמיכה ויש גם את העברת הכספים המתאימה.

חיים לק: אין פה ספק שהעמדת מערכת החינוך והצבת אלטרנטיבות במערכת החינוך יכולה בהחלט לשנות את מערכת החינוך.

חיים לק: בנושא של תרבות, אין פה ויכוח, שהחלק המשמעותי---

אלכס מילר: תשמע, העניין הוא ברור מאוד.

אלכס מילר: אם אנחנו מסתכלים על המספרים היבשים---

חיים לק: אין הצדקה, נכון.

אלכס מילר: כשאתה בא ואתה רוצה לקחת אתגר אתגר, לפרוש את זה למשל לשלוש –ארבע שנים קדימה ולטפל באתגרים, הרי מה הכוונה?

אלכס מילר: הכוונה היא פשוטה מאוד, שר החינוך הצהיר ומצהיר מעל כל במה אפשרית שהוא רוצה לחזק את החינוך הציבורי.

אלכס מילר: ברגע שאין איזה שהיא מדיניות של תוספת משמעותית בחינוך ממלכתי כמובן שתהיה זליגה לחינוך העצמאי.

אלכס מילר: השאלה איפה אנחנו עומדים.

אלכס מילר: אני יודע מה קורה במקומות אחרים שאני ביקרתי ואני יודע שיש תכניות שכבר התחילו לעבוד.

אלכס מילר: איפה אנחנו יכולים ומה אנחנו יכולים לעשות כאן?

אלכס מילר: אם אפשר לעשות במשך התקופה הקרובה, שבועיים, שלושה, חודש, תכנית אלטרנטיבית של איך שאתם רואים בעצם את המנגנון הזה, מה צריך, איך אנחנו משמרים.

אלכס מילר: הכסף יכול לפתור בעיות, השאלה איך מנווטים אותו.

אלכס מילר: איפה אפשר לנווט כאן את הכסף שבמידה ומשרד החינוך מחליט לתמוך בעיר כדי להיאבק בתופעה של זליגת תלמידים לחינוך העצמאי, ומה צריך לעשות.

אלכס מילר: ברגע שעושים את התכנית הזאת וברגע שיש מספר לתכנית הזאת שאנחנו נדע כמה כסף זה הולך לעלות, תכנית מסודרת, מותאמת, לא משהו של ארץ הפלאות, אלא משהו מסודר שאתה אומר, הנה בבקשה, אני מקבל בלי שום קשר למספרים יבשים מבחינת הגדלה ומבחינת תכניות, מבחינת מחשוב ומבחינת כל דבר ודבר, התלמידים יישארו אצלי.

אלכס מילר: ברגע שיש את תכנית כזאת, אז אפשר, אני חושב, להתקדם בצורה הרבה יותר משמעותית.

אלכס מילר: מה שאני מציע, על הנושא הזה, שהוא נושא מאוד חשוב, כי הבעיה שקיימלת בחינוך הממלכתי קיימת בכל הארץ, כולנו מנסים להילחם בעניין הזה, אבל צריכה להיות תכנית אלטרנטיבית שמגישים אותה למשרד החינוך ואם יש צורך להילחם בתקצוב של התכנית הזאת, אז זה כבר מגיע למגרש שלנו ואנחנו נעשה את העבודה שלנו.

אלכס מילר: אני, ציון וכל החברים שלך שיש לך בכנסת.

אלי ברדה: ברשותך אני רוצה להגיד, חיים הוא ממש צוות העבודה שלנו והדברים שאנחנו גיבשנו זה בתיאום איתו, כי העלינו את זה למנהלת המחוז ומנהלת המחוז ענתה את התשובה הפורמלית שענתה.

אלי ברדה: העלינו את זה למנהל הכללי של משרד החינוך, הבאנו אותו לביקור במשרד העמק, הרשות היחידה שהוא ביקר בה, אולי הראשונה או השנייה, היא מגדל העמק.

אלי ברדה: הצגנו לו גם את העניין ועוד פעם חזרנו לעניין של השוויוניות והקריטריונים ולמה להעדיף את מגדל העמק ואיך נסביר את זה ליועץ המשפטי ואיך נסביר את זה לחשב הכללי.

אלי ברדה: זה נושא שצריך לעלות כנושא למעקב המשך בוועדה ולהביא את המנהל הכללי של משרד החינוך ולעמת אותו מול הנתונים האלה.

חיים לק: אנחנו יכולים להעמיד תכנית, זאת לא הנקודה.

חיים לק: יש לנו חשיבה ויש לנו גם את האלטרנטיבות, מה שברור פה, צריכה להיות השקעה והשקעה עם מחויבות של הממשלה או משרד החינוך לתמיכה רב שנתית, לא תמיכה חד שנתית, כי בסופו של דבר אם לא תהיה תמיכה רב שנתית כזאת, כל הנטל הכספי יהיה על הרשות והרשות לא תעמוד בזה.

אלכס מילר: מה העלות של התכנית?

חיים לק: מיליונים.

חיים לק: על פי מספרים מיליון וחצי לשנה רק הנושא של פתיחת חטיבה עליונה נוספת.

אלכס מילר: אוקי, תוך כמה זמן אתה יכול לעמוד בפתיחת חטיבה עליונה?

אלי ברדה: ב-1 לספטמבר.

אלי ברדה: גם מבחינת מקום אין לנו בעיה.

אלכס מילר: איפה הם לומדים עכשיו?

אלי ברדה: הם לומדים במגדל העמק, אבל יש לנו שתי חטיבות, אחת עצמאית ואחת שהיא מובנית בתוך התיכון.

אלי ברדה: זו שבתוך התיכון צומחת לתיכון מחטיבת הביניים, והעצמאית, התלמידים מסיימים שם ואז הם עוברים לבית ספר אחר לתיכון.

אלכס מילר: תעבירו לי את התכנית.

אלי ברדה: חברים, אנחנו רוצים להספיק, כתבו לי פתק שהילדים מחכים לנו.

אלי ברדה: התייחסות ממנהל והתייחסות מחבר מועצה, אבל בקצרה.

אלי ברדה: מישהו מהמנהלים רוצה?

מיכל אברכהן: באופן מוכח אפשר להוכיח שהתלמידים לומדים הרבה יותר טוב והם יכולים להגיע לכל מקום שהם יכולים לחלום, אם הם מקבלים חינוך והעשרה משמעותית וכרגע אנחנו עומדים מול תחרות בבתי ספר שמגיעים אליהם זרמים וכספים מכל כך הרבה מקומות.

מיכל אברכהן: אני יכולה להוכיח את זה גם בתוצאות.

מיכל אברכהן: מוזיקה, דרמה, אמנות, טיולים, איכות סביבה, תעשייה, אנחנו נותנים את הכל ויש לזה קבלות.

מיכל אברכהן: אבל צריך לתת את זה מערכתית, כשבמוסדות מקבילים אליי כאן ביישוב נותנים מוזיקה ונותנים את כל הדברים האלה, אני מול תחרות קשה.

מיכל אברכהן: אני יכולה לעמוד בה, אבל אני באמת על יישוב שלם.

מיכל אברכהן: לכן העובדה שכרגע אין קר"ב זה בעוכרנו.

מיכל אברכהן: ילד שיושב, תיתן לו 10 שעות למידה, הוא לא יפיק תועלת משום דבר, אם סוגרים אותו בחדר, אבל תיתן לו למידה משולבת על 9-8 שעות ביום, הוא ילד הכי סקרן, הכי נלהב וגם נותן תוצאות בהתאם ואני יכולה להראות את זה.

מיכל אברכהן: דבר נוסף, החשיבה פורצת תחומים, אנחנו לא קובעים לה שום דבר.

מיכל אברכהן: הציגו פה את העניין של...

מיכל אברכהן: באמת התפיסה היא שמדד טיפוח הוא לא תירוץ ולמרות הכל נעשה פה, אבל הוא כן מקום כשצריך לרמוז על טיפולים רגשיים.

מיכל אברכהן: במגדל העמק זה חסר.

מיכל אברכהן: אני יכולה להעיד על 400 ילדים מתוך 410 שהם מצוינים ואני יכולה להראות שהזזתי אותם מפה לפה, אני עדיין מודאגת מאותם 10 או 20 שלא הצלחתי וכשאני חוזרת לעשות שיעורי בית למה לא הצלחתי, אני יודעת שהמענים האמיתיים זה כבר לא קשור, לא לילד ולא למסגרת אלא על הרגש ולטיפול של עובדים מקצועיים, שאני לא צריכה משפחות לעמוד בתור חצי שנה, אלא פה עזרה.

מיכל אברכהן: ואני בטוחה, עם כל הגאווה שלי באותם 400 שהצלחתי, אותי מטרידים אותם 10 ואיתם אני הולכת.

מיכל אברכהן: ולכן יש פה שני אפיקים משמעותיים שאם אנחנו נשקיע בבסיס שם הרווחתי את הילדים הלאה, ולא צריך פעולות מתקנות בתיכון.

יעקב ליצמן: הייתי רוצה, בהמשך למה שאמר המפקח, להכניס בנושא של הממלכתי דתי לסדר העדיפות את חטיבת ביניים.

יעקב ליצמן: כלומר לממלכתי דתי אין חטיבת ביניים, בכלל לא, הילדים שלנו לומדים בעפולה והם מקבלים שם הרבה פעמים אפליה, בגלל שהם לא תלמידי עפולה.

יעקב ליצמן: היום אני אומר לכם שאני מסוגל לשכנע את כל ההורים של כיתה ו' שימשיכו ללמוד בכיתה ז' ואין שום בעיה לעשות את הדבר הזה, להעלות את הכיתה באופן מיידי.

יעקב ליצמן: אני מוכן לרתום את כל מי שצריך לנושא הזה ולשכנע.

יעקב ליצמן: היום, מבית ספר האר"י הולכים חצי או 30% או 40% ליהודה, וכל השאר הולכים פה לאולפנה וחלק מהילדים הולכים לבתי ספר ממלכתיים רגילים.

יעקב ליצמן: אין לי בעיה עם ממלכתי רגיל, אבל אני חושב ששם כן אפשר להצמיח חטיבה באופן מיידי ומלא.

חיים לק: עם 3 כיתות בשכבת גיל?

אלי ברדה: לא במכה אחת.

יעקב ליצמן: כיתה ז', אחר כך כיתה ח', אחר כך כיתה ט'.

חיים לק: זו בעיה, כיתה אחת בשכבת גיל.

אלי ברדה: אני רוצה שנחזור ללוח הזמנים.

אלי ברדה: קודם כל תודה לכל מי שהגיע, אנחנו עכשיו עוברים לבתי הספר לפי התכנית.

אלי ברדה: (ביקור בביה"ס ממ"ד האר"י).

אלי ברדה: מה שלומכם?

אלי ברדה: אתם יודעים מי האורחים פה?

אלי ברדה: חשוב שתדעו.

אלי ברדה: נמצאים איתנו חברי ועדת החינוך של הכנסת מירושלים ויושב ראש הוועדה, חבר הכנסת אלכס מילר, וחבר הוועדה, חבר הכנסת ציון פיניאן, יחד עם הצוות של משרד החינוך ושל העירייה.

מורה מחנכת: אנחנו מובילים בבית הספר איזה שהוא שינוי בנוגע לאיכות הסביבה.

מורה מחנכת: התפקיד שלי הוא כאן די משני, אני מאחורי הקלעים, יש את הנציגות של הבנות הבוגרות של בית הספר, הקבוצה מורכבת מתלמידי כיתות ה'-ו' שהם המובילים במנהיגות הירוקה של בית הספר וכאן אתם רואים דוגמה של שיעור שאנחנו עושים בימים מרוכזים וכל פעם מטמיעים שינוי אחר בבית הספר, עושים כל מיני מהלכים.

מורה מחנכת: שירה תוכל להסביר לכם, כנציגת הילדים.

מורה מחנכת: בבקשה.

תלמידים: הכדור בידיים שלנו.

תלמידים: אנו, קבוצת התלמידים של ה'-ו' התחלנו ללמד את ההורים שינוי בנושא איכות הסביבה.

תלמידים: ...

תלמידים: במסגרת הפעילות אנו עובדים...

תלמידים: מעלים רעיונות חדשים.

תלמידים: ...

תלמידים: להיות עצמאים ואחראיים ולדעת.

תלמידים: ..

תלמידים: לפי הגיל המתאים.

תלמידים: אנו ...

תלמידים: ככל האפשר...

מורה מחנכת: זה מצעד הילדים ועכשיו אנחנו נמשיך את הפעילות שהבנות מפעילות.

מורה מחנכת: בבקשה.

מורה מחנכת: אני אסביר מה עשינו.

מורה מחנכת: הם עשו ערב פתיחה בצורה מסודרת, סיעור מוחין, עשו פתיחה מאוד מעניינת ונתנו את כל הקטע התיאורטי וכרגע זה היישום של מה שהם למדו היום.

מורה מחנכת: המשחק מורכב ממשימות ושאלות, כל קבוצה מתקדמת לפי מה שהקוביה מראה וכל המשימות והשאלות, אלה תוצרים רק שלהם.

מורה מחנכת: ממש הם.

מורה מחנכת: אני רק אחר כך בדקתי שהכל בסדר והן מקסימות ועובדות יפה ובעצם המשימות והשאלות הן על החומר שנלמד היום.

מורה מחנכת: בבקשה.

מורה מחנכת: תגיעו לשאלה ונראה איך זה עובד.

תלמידה: איזו סוללה יותר ידידותית וחסכונית לסביבה, הרגילה או הנטענת?

תלמידה: הסבירו.

מורה מחנכת: הרגילה, דיברנו עליהן היום.

תלמידה: הנטענת.

תלמידה: בגלל ש...

המורה מחנכת: הסוללות הנטענות, אלו שאנחנו יכולים להשתמש בהן מספר פעמים, כי?

תלמידה: כי מטעינים אותם כמה פעמים ואז זה.

תלמידה: ..

מורה מחנכת: יפה מאוד.

אלכס מילר: יפה, כל הכבוד.

עופר בן שבת: תודה, אנחנו מכאן נמשיך לכיתה ב', לראות שיעור מולדת שהוא כל השנה.

אלי ברדה: רגע, נשאיר לילדים האלה מזכרת, לא כל יום מגיעה אליהם הוועדה.

אלי ברדה: (סיור בכיתה נוספת).

עופר בן שבת: זה המקום לשני דברים, אל"ף, להודות לראש העיר על כיתת המחשבים החדשה, ובי"ת, לספר לראש העיר שזכינו, לפני שבועיים קיבלנו את ההודעה, במקום שלישי בארץ בשילוב במחשב בהוראה בבית הספר.

עופר בן שבת: מכיתה א' אנחנו משלבים את ההוראה במקצוע מולדת כמקצוע.

עופר בן שבת: לאורך כל שש השנים נלמד באמצעות המחשב, המורות יושבות ומכינות את השיעורים ביחידות מבעוד מועד והתלמידים, כל שיעורי המולדת באמצעות המחשבים בבית, בבית הספר, משנים את מיקום הלמידה, את זמן הלמידה ואת היכולת.

עופר בן שבת: כל אחד מתקדם בקצב אישי.

עופר בן שבת: המורה, אם את רוצה לספר לנו קצת ואחר כך נשמע כמה ילדים.

חגית ביטון: את שיעור מולדת אנחנו עושים לפי תכנית הלימודים של 'חיים יחד בארץ ישראל', שם אנחנו מכינים להם את השיעור מבעוד מועד במחשב, עושים מליאה.

חגית ביטון: קודם סיימנו את המליאה, עכשיו תחילת השיעור ואז הילדים עובדים במשימה במחשב, שומרים אותה, יש לכל אחד את הסיסמה שלו ואת האתר שלו בפורטל של 'סיסמה לכל תלמיד'.

עופר בן שבת: בכיתה ב'.

חגית ביטון: מקבלים גם הרבה משימות לבית, לאו דווקא בשיעורי מולדת.

חגית ביטון: הם מקבלים שיעורי בית גם דרך האתר, ההורים גם שותפים מאוד לפעילות.

חגית ביטון: כיתה ב' היא בין הכיתות המובילות.

חגית ביטון: ..

עופר בן שבת: יש כאן מהתלמידים שרוצים לספר לנו, איך עדיף ללמוד את מולדת, באמצעות המחשב, או מקצועות רגילים ללא מחשב.

ינון: אני אוהב באמצעות המחשב, בגלל שלפעמים כשאני כותב מתעייפת לי היד ו...

ינון: ולפעמים אני תמיד עושה שגיאות וזה, אבל במחשב מתקנים את זה מהר, ואני יותר מבין את המחשבים.

עופר בן שבת: אתה יותר מבין על מחשבים?

ינון: כן.

עופר בן שבת: תודה, ינון.

תלמיד: אני אוהב חשבון, כי כל פעם זה של המחשב יש רעש והעיפרון גם יותר טוב, אבל זה קצת מעצבן כי הוא כל פעם נשבר.

תלמידה: גם אפשר לשחק במחשבים, כי המורה נותנת לנו קצת לשחק והיא נותנת לנו גם ליהנות מהמשחקים.

עופר בן שבת: אז באמת הלמידה, במשפט אחד, זה איזה שהוא אג'ו-גמינג, התלמידים חושבים שהם גמינג, אבל יש גם את האג'ו.

עופר בן שבת: אם אנחנו לוקחים את העולם האמיתי שלהם ורואים תלמיד כיתה ב' ובדקנו את זה מול שנה שעברה, שהם לא למדו מולדת באמצעות המחשב, הההישגים מקצה לקצה והמבחנים הרבה יותר קשים.

עופר בן שבת: החיסרון של הדבר הזה, הרבה עבודה של המורות.

עופר בן שבת: מורות עובדות שעות.

עופר בן שבת: כדי לשבת ולהכין שיעור אחד מתוקשב, זה זמן לשלושה שיעורים פרונטליים רגילים, אבל הלמידה היא למידה אישית, התלמידים מתקדמים בקצב ובזמן שלהם וכיתה ב' זה הכיתה שהאתר שלהם הוא המוביל בבית הספר.

אלי ברדה: מה שחשוב קודם כל לומר לצוות, וגם לילדים, ששני חברי כנסת מוועדת החינוך של הכנסת באו לראות את העיר ולראות אתכם.

אלי ברדה: חבר הכנסת אלכס מילר הוא יושב ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט בכנסת וחבר הכנסת ציון פיניאן הוא חבר הוועדה ויש לו עוד תפקידים בכנסת.

אלי ברדה: מה שחשוב להגיד לכם זה שבמגדל העמק נכנסנו לתכנית התקשוב הלאומית שתתחיל במרץ, אני מקווה שבספטמבר הקרוב אנחנו כבר נראה את התוצאות, יהיה מחשב לכל חמישה תלמידים, כל הפעילות האינטר אקטיבית באמצעות הוראה מלווה במחשב תקבל קפיצה משמעותית בכל מערכת החינוך כמערכת, לא בית ספר או כיתה, למורים יהיה לפטופים, שדרוג משמעותי מאוד של העניין.

אלי ברדה: חשוב גם להוסיף שבשלוש השנים האחרונות רכשנו בין 450 ל-500 מחשבים דרך תכנית של 'מחשב לכל תלמיד', שהרשות צריכה להשתתף במימון, וחילקנו מחשבים לילדים בבית.

אלי ברדה: ילדים שאין להם אפשרות, הורה שאין לו אפשרות וזכאי להיכנס לתכנית הזאת, משלם 270 שקלים ובעצם מקבל, אחרי שלושה חודשי למידה והכשרה על המחשב, מחשב חדש הביתה.

אלי ברדה: כולל אינטרנט, כולל הכל.

אלי ברדה: מחשב רגיל, אבל ב-270 שקלים.

עופר בן שבת: שלא יהיה מצב שילד יאמר 'אין לי אפשרות ללמוד', כי הלמידה היום היא למידה מתוקשבת.

אלי ברדה: וזה בנוסף למרכז להב"ה שקיים ביישוב שהוא פתוח לכל האוכלוסייה.

עופר בן שבת: אנחנו נמשיך לנקודה האחרונה.

עופר בן שבת: (כיתה נוספת).

עופר בן שבת: ...

עופר בן שבת: לספר למה אנחנו כאן.

עופר בן שבת: במסגרת הקיצוצים ואין לנו תכנית קר"ב, אז כמובן אין את החינוך המוזיקלי ואין משהו של הנשמה היתרה, ובכל זאת, למרות כל הקשיים, תלמידים לא יכולים לוותר על זה ובמסגרת שנת השפה העברית הכנו, יחד עם המורה, מיזם מאוד מאוד מעניין של למידת השפה דרך השירים.

עופר בן שבת: אנחנו בשעות הפרונטליות בכיתות א'-ב', למרות שהמחנכת היא לא מורה למוזיקה, ברצון האישי ויש לה כישרון, התלמידים לומדים שירים שמתוכם נגזרים אחר כך בשיעורי השפה המלים, המשמעויות ואנחנו נראה את זה עכשיו.

עופר בן שבת: (שיר).

אלי ברדה: תודה.

אלי ברדה: האנשים הטובים היום שהשיר מדבר עליהם זה חברי הכנסת שהבאנו אותם לפה.

עופר בן שבת: המשמעות, זה שהם שרים מאוד יפה, זה ברור וידוע ואנחנו רואים, השאלה מה הם למדו מהשירים, המורה שולי.

המורה שולי: מי רוצה להגיד לי איזו מלה חדשה הוא למד מאחד השירים?

תלמידים: סכר – קיר שחוסם את המים.

תלמידים: מה עיר הבירה של רוסיה.

המורה שולי: זה היה בשיר אחר.

תלמידים: אשד – מפל מים.

תלמידים: מסים זה כסף שמשלמים למדינה.

אלי ברדה: גם לעירייה.

תלמידים: מטר, גשם.

אלי ברדה: יפה.

אלי ברדה: תודה.

אלי ברדה: אנחנו חייבים לרוץ.

אלי ברדה: אני רוצה לתת לכם מזכרת מהביקור של חברי הכנסת, אז אנחנו נצטלם איתכם.

אלי ברדה: (סיור בבי"ס 'יערת העמק')

תלמידה: שלום.

תלמידה: כמו שאתם רואים, אנחנו לומדים במחשבים, בתוך השיעורים אנחנו לומדים במחשב.

תלמידה: מצד ימין יש את סרגל הכלים שבו המורים מכניסים את קבצי הוורד ועוד דברים.

תלמידה: בנוסף יש גם קישורים לאתרים מומלצים, כמו האקדמיה ללשון העברית וספר הלימוד.

תלמידה: החודש יש לנו את הכוכב הלשוני שיושב פה איתנו והוא הכין מצגת לפירושי מלים.

תלמיד: מישהו יודע מה החידוש לדיסק-און-קי?

ראש העיר: זיכרון כיס.

המורה: ניסיון יפה.

המורה: מישהו מהילדים?

מורה: הכסן נייד, נכון.

תלמיד: מישהו יודע מה החידוש.

תלמיד: ..

קריאה: מצבע.

המורה: זאת התשובה הבאה.

תלמיד: מישהו יודע מה החידוש לטוש או לורד?

אלי ברדה: אני אמרתי את זה בניסיון הקודם, מצבע.

תלמיד: מישהו יודע מה הוא החידוש ל...

מורה: זאת היתה טעימה קצרה.

ציון פיניאן: יש לי שאלה.

ציון פיניאן: למה בחרו במלים האלה?

המורה: על זה אין להם תשובה, התשובה אצל האקדמיה ללשון עברית.

המורה: המשקל הוא משקל מקטל.

ציון פיניאן: מה מציין משקל מקטל?

המורה: כלים ומכשירים.

המורה: זה חומר של כיתה ט', הם רק היו צריכים לחפש את החידושים של האקדמיה.

המורה: הם רק מכירים את השורש, שורש צב"ע למצבע, השורש דג"ש למדגש.

תלמיד: עכשיו אנחנו באתר הכיתה שלנו, כיתה ח'2 ו...

תלמיד: כמו למשל...

תלמיד: שיעורי בית, לוח מבחנים, ויש לנו גם את הפורום שלנו, בפורום אנחנו יכולים להכניס מצגות וקבצים וגם המורה יכולה להכניס קבצים ושאלות לשיעור חינוך, כמו למשל שאלה בנושא האינטרנט, שדיברנו על זה בשיעור הקודם.

תלמיד: בשיעור לשון עשינו פרסומות לבית הספר.

תלמיד: רוב הילדים הציגו את הפרסום, כמו למשל אלכס.

קריאה: כל תלמיד כתב פרסומת?

המורה: כן.

המורה: במסגרת שיעורי לשון למדנו על טקסט שכנוע, על אמצעי שכנוע, ובכיתה הזאת אפשר היה לעשות מצגת כיתתית עם פרסומות והתלמידים פרסמו את בית הספר.

תלמיד: במסגרת שיעורי הלשון אנחנו עסקנו באמצעי שכנוע וכל תלמיד היה צריך להכין שקופית.

תלמיד: יש פה כמה סוגים של אמצעי שכנוע, כמו משפט... שמות תואר כמו מתקדמות ו... ומלה טעונה חיובית כמו חלום.

תלמיד: כולם זה גם אפקט העדר, שכולם יכולים ורוצים לקבל.

תלמיד: אני הוספתי פה גם תמונות כמו של שיעור ספורט ושאנחנו נהנים בכיתה, שכל תמונה, כמו שאומרים, שווה אלף מלים.

תלמיד: שנת הלימודים הנוכחית היא שנת השפה העברית, בעקבות זה החלטנו לעשות עבודת חקר ופה המורה העלתה לנו קבצים לעבודת החקר ונתנו לנו עבודה.

לייה גולן: מה אתם חוקרים?

תלמידה: אנחנו חוקרים על פרסומות משלוש תקופות; תקופת התחייה, מלפני קום המדינה, אחרי קום המדינה ובתקופתנו.

תלמידה: זו פרסומת מתקופת התחייה, מלפני קום המדינה.

תלמידה: אפשר לראות שלא היה צבע, היה רק שחור-לבן, שפה גבוהה, לא היו תמונות.

תלמידה: זו פרסומת מאחרי קום המדינה, שבתקופה הזו היה חשוב אחדות העם.

תלמידה: התחילו להשתמש בתמונות.

תלמידה: ..

תלמידה: וזו פרסומת בתקופתנו.

תלמידה: יש צבעים.

תלמידה: פה פחות שפה תקינה, יש פה סלנג, החופשה של הלייף, זה לא בעברית, זה בלועזית.

מורה: למה השמות בלועזית?

תלמידה: בגלל ההשפעה של האמריקאים על החברה הישראלית.

מורה: תודה רבה.

מורה: תודה לכל התלמידים.

מורה: אנחנו מזמינים אתכם להסתובב קצת בין התלמידים, אם אתם רוצים לראות עבודות.

לייה גולן: אין לנו זמן.

לייה גולן: תודה, תיהנו.

לייה גולן: אנחנו נמשיך.

לייה גולן: (כיתה ח'3)

מורה: ...

מורה: שהיתה נבחרת של נאס"א, כל מיני תמונות.

מורה: ופה יש לנו כל מיני דברים של ילדים על מולקולות של נוזל, של גז, של מוצק וכל מיני דברים כאלה.

מורה: ועכשיו נעלה למעלה לראות את הדגמת כיתות מופת את המחשבים.

אלי ברדה: שלום לכולם, איזה כיתה זו?

תלמידים: ח'3.

אלי ברדה: היינו ב-ט'2 בפעם הקודמת, לא?

אלי ברדה: בביקור הקודם.

לייה גולן: אז זה היה ט'4.

אלי ברדה: אז הגיע התור של ח'3.

אלי ברדה: אז נמצאים איתנו פה חברי ועדת החינוך, התרבות והספורט בכנסת.

אלי ברדה: יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת אלכס מילר, וחבר הוועדה, חבר הכנסת ציון פיניאן, יחד עם נציגי משרד החינוך וצוות הוועדה וצוות הרשות.

אלי ברדה: אז שלום לכם.

מורה: שלום, בוקר טוב.

מורה: אתם מתארחים כרגע בשיעור מדעים של כיתת ח' מופת.

מורה: כל ראש קבוצה לוקח מגש ותיכף טלי תסביר קצת.

מורה: את רוצה קצת לספר מה אנחנו לומדים במדעים?

תלמידה: אנחנו בשיעורי מדעים לומדים על חשמל.

תלמידה: היום אנחנו לומדים ניצול, על השפעת אורך המוליך, על השפעת עוצמת הזרם, אנחנו נשתמש במוליכים של חום ניקל ואחרי שנעשה את הניסוי אנחנו ניכנס לאתר ונרשום דוח ניסוי.

מורה: נכון.

מורה: בדרך כלל יש תכנית חדשה, אני לא יודעת כמה מכירים פה מבחינת תכנית הלימודים.

מורה: כל נושא מדע וטכנולוגיה עבר שדרוג מלפני שנה בתכנית הלימודים, התכנים השתנו, הדרכים השתנו.

מורה: מלבד תכנים אנחנו עובדים יותר על מיומנויות והספק של ידע כדי להתאים את עצמנו למבחנים של הפיז"ה הבין לאומיים.

מורה: חל שינוי, שדרוג, עצום מבחינת התכנים, כרגע יש קצת בעייתיות מבחינת הספרים, עדיין לא יצאו ספרים שתואמים את תכנית הלימודים החדשה.

מורה: הפיקוח כל הזמן בקשר איתנו ומעדכן אותנו בחוברות, כך שאנחנו כל הזמן משתלמים ולומדים בעצמנו את התכנית והילדים לומדים במקביל איתנו את התכנים.

מורה: למשל חשמל זו תכנית שיצאה כבר מזמן, היא חזרה השנה ואנחנו מתאימים את עצמנו לתכנית הזאת, תוך כדי אלתורים ותוך כדי שינויים עד שייצאו ספרים מהפיקוח.

מורה: מה שקורה זה שבדרך כלל אנחנו עובדים במקביל גם עם ניסויים וגם עם המחשב.

מורה: זה החדר שנכנסים לעבוד עם המחשב.

מורה: מישהו רוצה לספר קצת מה היתרון של המחשב?

מורה: אני אעלה תיכף את אתר המדעים.

תלמידה: היתרון במחשב זה שאפשר לראות גם את הדברים שאנחנו עושים וגם המורה מדריכה אותנו וגם זה חוסך לנו פעמיים...

תלמידה: כיף לעשות עבודות במחשב ולהתנסות ולבדוק את עצמנו ואם אנחנו טועים, אז יש גם הסבר וזה נותן---

המורה: זמין.

המורה: כלומר אם יש איזה שהוא קושי, באמת הרבה פעמים הם לא מספיקים בכיתה, אז יש להם את האפשרות להיכנס בבית, להשלים את מה שלא הספיקו בכיתה וכמובן המורה זמינה, שזה הרבה יותר נח.

המורה: אם יש שאלה, אפשר לענות עליה.

המורה: אני אראה לכם בגדול את אתר מדעים.

המורה: האתר עצמו בנוי מאתר של דף הבית, שבו יש רובריקות שמתעדכנות פעם בחודש.

המורה: הצוות יושב ביחד ומעדכן כל מיני דברים.

המורה: מאז אופק חדש יש לנו יותר זמן לשבת בישיבות צוות, יש לנו שעתיים קבועות למערכת עם מנחה מחוזית, יש לנו מנחה מחוזית שמגיעה לשבת עם הצוות ובאמת כל הזמן להיות מעודכנים לפי תאריכים, נותנים לנו מבדקים.

המורה: כלומר מאוד מאוד יש ביקורת ובקרה על התכנים שעוברים ומדי חודש וחצי מבדקים של הפיקוח לראות האם אנחנו עומדים בהספק ואיך התלמידים ואיפה צריך לתקן, משובים, חזרה, כל הדברים האלה אנחנו באמת עושים תוך כדי לימוד, יחד עם המנחה.

המורה: יש לנו בעצם פה סרטונים שהילדים רואים.

המורה: כל מורה מנהלת אתר כיתה.

המורה: למשל עכשיו אנחנו בכיתה ח'3, כל מורה מנהלת את האתר שלה, היא יכולה להכניס קבצים, סרטונים שמעניינים, היום הכל בצבע והדגמה, הכל חי יותר, הכל הרבה יותר מעניין.

המורה: יש פורום, יש קבצים, אתרים מומלצים, הגשת עבודות וכולי.

המורה: בעצם האתר הוא מאוד מאוד פעיל, לכל אחד מהילדים יש סיסמה, הילדים נכנסים, מעדכנים.

לייה גולן: תודה לח3 ותודה לשמרית.

לייה גולן: בשנה שעברה אנחנו היינו מקום ראשון במחוז למדעים, מכובד בארץ.

לייה גולן: אנחנו נשתדל בדקות שנותרו לנו לספר לכם על בית הספר שלנו.

לייה גולן: בית הספר שלנו באופן יחסי הוא בית ספר חדש שזכיתי, כאיש חינוך, להקים אותו לפני 19 שנים, בשנת 92'.

לייה גולן: אנחנו בעצם פורצי הדרך של הניהול העצמי, היינו שמונה בתי ספר בארץ שפתחנו את תכנית הניהול העצמי.

לייה גולן: בזכות ההתפתחות שלנו כתבנו יוזמה חינוכית פדגוגית, 'מחשב-מחברת', שביקרתם בה, בכיתה של המחשבים הניידים.

לייה גולן: כמובן קיבלנו בתכנית הראשונה, בשנה הראשונה, תמיכה ממשרד החינוך ומהרשות.

לייה גולן: לאחר מכן נגמר תקציב משרד החינוך ונאלצנו כל הזמן לחפש מממנים, כשמטעם התעשייה ראש העיר הצליח לשכנע אותם, כך היתה לנו כיתת טאואר וכיתת מפעלי חמצן וכל מיני כיתות, אורנג', עד שבשנת 2005 מכון דוידסון, מכון וייצמן, שמע עלינו והתלהב ומאז כיתת 'מחשב-מחברת', נקראת כיתת כתו"ם, כיתת תלמידים ומורים עם מחשבים והם מפעילים את התכנית הזאת בכל הארץ.

לייה גולן: היום יש 2,500 תלמידים שעובדים לפי השיטה שלנו.

לייה גולן: ב-2002 הוספנו את כיתת מופת, הכיתה שראיתם, שמתגברת את לימודי המדעים, בעיקר מתמטיקה ופיזיקה, וכיתת ספורט מתגברת את לימודי הספורט, אתלטיקה קלה בעיקר.

לייה גולן: היום הם בתחרות, לא כל התלמידים בבית הספר.

לייה גולן: הצטרפנו ל'סיסמה לכל תלמיד' יחד עם כל היישוב, וכפי שראיתם, יש לנו פורטל מפואר ויש אתרי מקצוע בכל מקצועות הלימוד.

לייה גולן: ב-2008 הצטרפנו לרפורמה, אופק, ואנחנו בין המרוצים מאוד מהרפורמה החדשה.

לייה גולן: אנחנו מאמינים שאין גבול ליכולת, המוח הוא שריר, אפשר לאמן אותו, להגיע ל'מיצוינות', למיצוי הפוטנציאל ולמצוינות.

לייה גולן: קודם כל אנחנו בונים לכל תלמיד תכנית אישית על פי אבחונים, על פי מבחנים, על פי בדיקה של כל אחד ואחד, על פי הישגים לימודיים, על פי התנהגות, וכל אחד מקבל את מה שהוא זקוק לו על מנת להשתפר ולהצטיין.

לייה גולן: זה בא לידי ביטוי בתגבורים, במרכז למידה, בשעות פרטניות, וכך אנחנו מגיעים למיצוי הפוטנציאל ולמצוינות.

לייה גולן: מצוינות יש בהרבה מאוד תחומים.

לייה גולן: עכשיו יש תכנית אמירים, אז יש גם כתבים צעירים, גם שילוב של מקצועות עם מצוינות, מצוינות מתמטית, מצוינות במדעים, חשיבה מדעית.

לייה גולן: החינוך האישי זה אחת מהמתנות של אופק חדש.

לייה גולן: כבר שלוש שנים אנחנו מפעילים את החינוך האישי.

לייה גולן: מי מהתלמידים רוצה לספר על החינוך האישי?

תלמידה: התכנית החלה לפני שלוש שנים, הרעיון המרכזי הוא שבכל כיתה יש שתי קבוצות ובכל קבוצה מחנכת אחת.

תלמידה: בשיעור יושבים במעגל ומעלים נושא לדיון ודנים בו.

תלמידה: השיעור הזה מתקיים פעמיים בשבוע, בדרך כלל זה בשעות הבוקר וכל תלמיד מקבל יחס אישי וחם מהמחנכת.

תלמידה: המחנכות מקיימות שיחות אישיות עם כל תלמיד וכל תלמיד מקבל יחס אישי ומספר למורה על החוויות והבעיות שעברו עליו במהלך השבוע.

תלמידה: עם זאת זו הזדמנות שהם יתקרבו אחד לשני וזה ניתן להם פעם בשבוע.

תלמידה: מעבר לכך, המחנכות מקיימות ביקורי בית, שבאים לתלמידים לבית ובודקים את מצב המשפחה ואת המצב עם ההורים.

תלמידה: יש גם חוזה אישי שהתלמיד מציב לעצמו מטרה ומנסה להגשים אותה.

לייה גולן: תודה.

לייה גולן: אם יש לכם שאלות, בבקשה.

לייה גולן: אנחנו מנסים, אם כן, להתאים את הלמידה למאה ה-20 וברור שכיתת כתו"ם זו אחת הדרכים להתאים את הלמידה למילניום החדש.

לייה גולן: (סרט).

תלמידים: (מציגים: ילד עם מחשב-ילד עם עיפרון ומחברת).

תלמידים: זה נראה כאילו אני משחק וצופה בסרטים, אבל כך אני לומד, זאת השיטה החדשה.

תלמידים: וואי, נגמרו לי הדפים.

תלמידים: לי לא יכולים להיגמר הדפים, המחברת שלי דיגיטלית והולכת איתי תמיד.

תלמידים: וואי, עכשיו נשבר לי החוד.

תלמידים: לי לא יכול להישבר החוד.

תלמידים: אין לך עיפרון, אתה בכלל עובד עם מחשב.

תלמידים: תקשיב, עכשיו יסבירו לנו על כיתת כתו"ם.

רן-תלמיד: אנחנו כיתת תלמידי 'מחשב-מחברת', כתו"ם.

תלמיד: בשנה שעברה חווינו.

תלמיד: ..

תלמיד: רצינו כבר לקבל את המכתב עם התשובה 'התקבלת', ועכשיו נספר לכם איך זה ללמוד בכיתת כתו"ם.

תלמיד: אנחנו באים כל יום לבית ספר ולומדים באמצעות מחשב נייד שהולך עמנו ממקום למקום.

תלמיד: כך הלמידה הפכה להרבה יותר מעניינת.

תלמיד: אנחנו רואים מצגות וקבצים ששולחים לנו ושיעורים מעשירים אנחנו כיתה מיוחדת ושונה, לדוגמה הלוח החכם מאפשר לנו למידה חכמה ופשוטה.

תלמיד: בעזרת המחשב אנחנו עובדים גם בבית, בדיוק במקום בו עצרנו בשיעור.

תלמיד: הלמידה לא נפסקת.

תלמיד: .. גם חלק מהמבחנים אנחנו עושים במחשב ומגישים הרבה עבודות.

תלמיד: אנחנו משקיעים יותר המורים שלנו יותר מחוברים אלינו ואנחנו יכולים לשמור איתם על קשר ורבלי כל הזמן.

תלמידים: אני בכיתה ח'3, כיתת מופת.

תלמידים: כיתת מופת זו כיתה שמתמקדת בעיקר בפיזיקה ומתמטיקה ובאמצע כיתה ז' התלמידים מתחילים ללמוד מתמטיקה ופיזיקה ברמה מאוד גבוהה.

תלמידים: זאת אומרת שבכיתה רגילה ובכיתת מחשבים מתחילים ללמוד חומר שמה שתלמידי כיתת מופת בפיזיקה לומדים רק בכיתה ט'.

תלמידים: ב-י' כשמסיימים יכולים ללכת במסלולים מורחבים של מתמטיקה ופיזיקה.

תלמידים: בכיתת מופת אנחנו מקבלים השקעה...

תלמידים: המורים עוזרים לנו הרבה בלימודים, יש לנו למי לפנות.

תלמידים: לא כל אחד יכול להתקבל לכיתת מופת, דואגים לערוך מבחנים ומיפוי, לראות שמי שמתקבל באמת מתמטיקה ופיזיקה זה צד שהוא רוצה לחזק, בגלל זה גם אנחנו כולנו נבחרנו לכיתה הזאת, ובסופו של דבר כל מי שנמצא ב'יערת העמק' יגיע לבגרויות מאוד גבוהות, אבל לנו יש את האפשרות להגיע לבגרות של 5 יחידות במתמטיקה ופיזיקה, מה שלא בטוח שכולם יזכו לזה.

תלמידים: בגלל זה זה גם נורא עוזר לנו להיות בכיתה של מופת, עם 8 שעות שבועיות של מתמטיקה וחומר מתקדם בפיזיקה.

תלמידים: בכיתת מופת, כמו שאמרו, הנושאים מתמטיקה ופיזיקה הם מורחבים והם נותנים לנו אפשרות להגיע למסלולים אקדמאים.

תלמידים: נבחרנו לכיתת מופת על ידי מבחנים שעשינו ובכיתת מופת יש ילדים שמתעניינים בנושא...

תלמידים: אני אוסיף שאנחנו מקבלים הרבה תמיכה ועזרה כך שגם אם אנחנו מתקשים באיזה שהוא חומר, תמיד המורה שמחה לעזור לנו.

תלמידים: יש למי לפנות.

לייה גולן: ספורט.

לייה גולן: יש נציגים מספורט?

לייה גולן: רוצה לספר לנו?

תלמיד: בהתחלה לא הבנתי כל כך מה זה כיתת ספורט, עד החודש הראשון, והבנתי שזה כיף, במיוחד למי שמתעניין בספורט ולמי שעוסק בזה.

תלמיד: היום לדוגמה, כמו שלייה כבר אמרה, יצאו כמה ילדים לתחרות אתלטיקה קלה.

תלמיד: לפני חודש וחצי יצאו לריצה של 2,000 מטר.

תלמיד: הכיתה בנוסף לכיתה רגילה, בנוסף לזה יש שעתיים ספורט.

אלי ברדה: ובמה אתה מתמחה?

תלמיד: כדורסל.

לייה גולן: הבנות של אמנות ונסיים.

תלמידים: אנחנו בכיתה ז'3 אמנות ופעמיים בשבוע, שעתיים בסוף היום, יש לנו אמנות עם מורה שעוזר לנו ואנחנו מציירים כל מיני ציורים ויש לנו תחרויות.

תלמידים: היתה לנו תחרות של 'עתיד בטוח', ששלחנו ציורים.

תלמידים: בנוסף לזה אנחנו גם מציירים על הלוקרים, דמות שכל הכיתה בחרה.

תלמידים: עכשיו אנחנו עובדים על ציור...

תלמידים: אנחנו עובדים בגואש וחימר.

תלמידים: אני רוצה להציג לכם שני ציורים שבנות מהכיתה ציירו.

לייה גולן: נסיים עם מועצת התלמידים, בבקשה.

תלמידים: מועצת התלמידים בעצם היא גוף שמייצג את כל התלמידים בבית הספר והוא מענה לתלמידים.

תלמידים: כולנו נבחרנו בבחירות דמוקרטיות בכיתות ומאז שנבחרנו היו לנו כמה מטרות שהיה לנו חשוב מאוד להגשים.

תלמידים: הפעולות שאנחנו בעיקר עושים, השנה לפחות, זה למניעת אלכוהול ולמניעת אלימות.

תלמידים: אני כבר שנה ברציפות ואני רוצה להיות שם ואני רוצה להיות שם גם בשנה הבאה, כי בעצם לא רק שאנחנו עוזרים לעצמנו להיות מנהיגים יותר טובים וללמוד על זה, אנחנו גם עוזרים לאחרים, כמו כל העניין של מניעת אלימות וגם היה לנו פרויקט גדול שהחלטנו שאנחנו משנים את הצלצול.

תלמידים: כמה שניסינו והתאמצנו, בסוף שינינו אותו לצלצול של 'האח הגדול'.

תלמידים: במשך השנה במועצה יש בחירות דמוקרטיות ליושב ראש של מועצת התלמידים.

תלמידים: השנה יעל אבירם נבחרה, שהיא כעת בטיול.

תלמידים: נפגשים פעמיים בשבוע... עשינו בהפסקה פינה של מוזיקה, הרגשות תלמידים ו...

תלמידים: בעצם מועצת התלמידים זאת בחירה של תלמידים, בחירה למנהיגות ואנחנו בעצם מייצגים את תלמידי בית הספר בדברים שהם רוצים לשנות והם מפנים אלינו, בגלל זה שינינו את צלצול בית הספר.

תלמידים: תלמידים רצו לשנות אותו ובשיתוף פעולה עם הנהלת בית הספר הצלחנו לשנות.

אלי ברדה: כל הכבוד.

קריאה: דבר אחד הכי חשוב לך.

תלמידה: שחקנית.

קריאה: חשבתי חברת הכנסת.

תלמידה: וגם עורכת דין.

תלמידה: (ביה"ס אורט רוגוזין)

אלי ברדה: ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת מבקרת במגדל העמק.

אלי ברדה: נציגי הוועדה הם יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת אלכס מילר, וחבר הוועדה, חבר הכנסת ציון פיניאן, יחד עם צוות של משרד החינוך וצוות של הוועדה.

אלי ברדה: אנחנו בסיור במגדל העמק ובאנו לראות, להתרשם ולראות איך אפשר לעזור, בשורה התחתונה.

אבי אבירם: תשבו.

אבי אבירם: נמצאים איתנו פה תלמידי י', שבתקופה האחרונה עסוקים מאוד בנושא של להיות אזרח והיום לכל שכבת י' יש פעילות סביב הנושא של להיות אזרח, כי ב-13 לחודש הם מגיעים לכנסת ושם בטקס באודיטוריום של הכנסת מקבלים תעודת זהות, ואלה החברה שיגיעו לשם.

אבי אבירם: כיתה אחת, נמצאת פה כיתה י'9, המחנכת שלהם היא במקרה גם מורה לאזרחות.

אבי אבירם: אז אולי תספרו מה עשיתם היום, מה היה לכם פה היום.

תלמידים: למדנו על איך אנשים צריכים להתנהג בחברה דמוקרטית ואיך הם מתנהגים באמת ואיך אפשר לשנות את זה.

אבי אבירם: מישהו עוד רוצה להגיד מה עשיתם היום?

תלמידה: למדנו על הזכויות של האזרח וראינו סרט שמראה איך אפשר בקלות להיסחף לקבוצה דיקטטורית, לדוגמה.

אבי אבירם: אתם רוצים לשאול אותם משהו?

תלמיד: גם קראנו על מקרים שקיימים בחברה ואיך אנחנו בתור אזרחים, מה אנחנו היינו עושים כנגד זה.

אלכס מילר: אני יכול רק להגיד שאני מאוד מתרגש להיות באורט כי אני בעצמי בוגר אורט, אמנם בתל אביב, אורט סיגלובסקי, אם שמעתי.

אלי ברדה: גם אני מתרגש, כי אני בוגר פה.

אלכס מילר: אתה בבית, אני אורח.

אלכס מילר: אבל מה שחשוב לציין זה שאתם באמת נמצאים במשפחה טובה שהיא כפולה, קודם כל משפחת אורט וכמובן משפחת מגדל העמק.

אלכס מילר: אז אני מברך אותך, ראש העיר, באמת על הכח שאתה נותן כאן, וכמובן אתכם על הכניסה לחיים הבוגרים.

אלכס מילר: קבלת תעודת זהות זו אחריות, אם למדתם על הזכויות, אני מקווה שגם למדתם על החובות שיש לכל אזרח וזה דבר חשוב מאוד וכך אנחנו מברכים אתכם על הכניסה לחברה שהיא החברה הבוגרת ושתוכלו גם להשפיע.

אלכס מילר: המבחן הראשון שאתם תעמדו זה בטח יהיה המבחן של הבחירות המוניציפליות, בגיל 17 אתם יכולים כבר להצביע.

אלכס מילר: אחר כך המבחן השני זה הבחירות לכנסת, מגיל 18.

אלכס מילר: אז אני מאחל לכולכם הצלחה גם כמנהיגים צעירים בעתיד וגם כאלו שנכנסים לעולם שהוא עולם לא פשוט ועולם עם הרבה אחריות, במיוחד במדינה שלנו שהיא מדינה שלא משעמם בה.

אלכס מילר: זה בטוח.

אלי ברדה: אני רק רוצה שאלה אחת, מי שיכול בקצרה להציג דילמה סביב הערכים שאני אומר אותם עכשיו; סבלנות וסובלנות, זכויות הפרט, חופש הדיבור, זכויות יסוד.

אלי ברדה: מישהו יכול למצוא דוגמה ולהסביר דילמה ושלפעמים בעצם הערכים האלה, גם אם אנחנו לא מסכימים עם מישהו, אבל עצם הזכויות האלה מאפשרות לנו לקבל את השונה, את האחר, את המיעוט, את הדעה האחרת.

תלמיד: על הפייסבוק ומה שקרה לילד שהתאבד.

תלמיד: עשו קבוצת סיוע של ער"ן שהראתה שאחוז הילדים שנפגעים בפייסבוק עולה ושרוב הסיכויים שלהם להתאבד גם עלה.

תלמיד: כך זה משפיע איכשהו על המסלול של הנושא הזה.

תלמיד: (כיתה אחרת):

מורה: כיתה ז' לוקחים חלק בתכנית העמקה של מורשת בשיתוף עם הרוח היהודית, שותפות 2000 והרשות.

מורה: יש את התכנית המותרת ממשרד החינוך אבל אנחנו הלכנו עם זה צעד אחד קדימה ובנינו תכנית משותפת עם הגורמים שציינתי קודם, כאשר המטרה היא להעמיק ולהביא אותם למקום שהערכים שמיוצגים בארון הספרים היהודי ובכלל הופכים לערכים אוניברסליים שפוגשים אותם בחיי היום יום שלהם.

מורה: הרלוונטיות היא הדבר היותר משמעותי ויותר חזק.

מורה: אז הם ישתפו אתכם קצת בתכנית הזו ואלה התוצרים שלהם, מה שהם עושים, תוך כדי למידה יש גם למידה חווייתית וכמובן ציורים שהם עושים וכולי.

מורה: לפני שאתה ממשיך, אתם נמצאים עכשיו בחדר ההנצחה של בית הספר, נופלי בית הספר לדורותיהם ואנחנו בעצם באמצעות הפעילות שאנחנו עושים בחדר הזה הילדים נחשפים לכל התכנים של הזדהות עם הנופלים של בית הספר.

מורה: מה אתם לומדים, מה אתם עושים?

מורה: מה עשיתם מתחילת השנה, מה זה תרם לכם?

משה בראון-תלמיד: אנחנו לומדים ברוח יהודית, בעצם לדעת, אנחנו כל פעם מוסיפים על סמל יהודי כלשהו, אנחנו בעניין הדגל, לומדים מה הוא מסמל, איך שהוא מוליך את האדם מלפניו.

משה בראון-תלמיד: גם למדנו על כל מיני מקומות בעולם, על הדת שלנו.

מורה: מישהו רוצה לספר על מה שעשינו בבית הכנסת?

אופיר -תלמיד: אנחנו מעמיקים בסמלים יהודיים ומנסים להסתכל על הסמלים האלה לא כמובן מאליו.

אופיר -תלמיד: כמו שלמשל יש את המזוזה, שלמדנו עליה והבנו למה היא תלויה בצד של הדלת ולמה יש את העניין של הנשיקה.

מורה: הסתבר לנו שהרבה תלמידים שמנשקים מזוזה ואין להם מושג למה הם עושים את זה, אין להם מושג מה כתוב בתוכו.

מורה: זה משהו שאנחנו רוצים להעביר.

אליהו-תלמיד: אנחנו למדנו על כל הסמלים היהודיים ואיך שזה מתקשר אלינו ולאיזה סמלים אנחנו מתחברים באופן אישי ומה זה מוסרי אצלנו, בתור בני אדם.

אליהו-תלמיד: היינו בבית כנסת, למדנו שם על כל המאפיינים של בית הכנסת ומה הם מסמלים בבית הכנסת וגם הכנו מזוזה ועיטור סמלים שאנחנו חושבים שהם הכי חשובים לנו.

אלי ברדה: שאלה אחרונה, למה צריכים ללמוד את כל זה?

תלמיד: כי זו המסורת שלנו, זה אנחנו, בזכות זה אנחנו כאן, בזכות זה אנחנו קיימים.

תלמיד: כל הדברים האלה שאנחנו עושים פה, אנחנו בעצם מכירים את עצמנו ואת הדת שלנו יותר טוב ואת ארץ ישראל בכלל.

אלי ברדה: יפה, אלה השורשים שלנו, בלי שורשים אפשר לעקור אותנו לכל מקום ועם השורשים אנחנו יכולים להישאר פה גם בימים קלים וגם בסופות וימים קשים.

אלי ברדה: אז כל הכבוד לכם ויישר כח.

אבי אבירם: כשנכנסתם לבית הספר בעצם מה שראיתם זו פעילות שאנחנו מאוד עסוקים בה בתפיסת העולם שלנו, זה בעיקר הנושא הערכי.

אבי אבירם: כל התחום הערכי בתוך בית הספר הוא מאוד משמעותי מתוך אמונה שתלמידים בוגרים שיגיעו לתעודת בגרות איכותית מלאה יהיו בוגרים איכותיים למדינת ישראל, בזכות אותם ערכים שאנחנו נקנה להם בשש השנים שהם נמצאים בתוך בית הספר.

אבי אבירם: מה שאנחנו בחרנו להראות היום, מעבר לפעילות הזאת, זה.

אבי אבירם: .. את הנתונים אני לא אציג, כי ראיתם אותם גם בשקף של ראש העיר, אז אין צורך, מה שאני כן רוצה להדגיש זה שכשאנחנו מדברים על בית הספר, בית ספר של אורט, בית ספר שיש בו מגמות טכנולוגיות ואלה המגמות הטכנולוגיות שנמצאות בבית הספר, חלקן בחזית הטכנולוגיה של מדינת ישראל.

אבי אבירם: מר אלי ברדה דיבר על פרס החינוך שקיבלנו על פיתוח תכניות לימודים, אז אחת התכניות שנמצאת עכשיו בתהליך סיפוח אלקטרו אופטיקה, תכנית לימודים שנלמדת פה בתוך בית הספר, ייצאו אותה כבר לארצות הברית וזו תכנית שהמורים שלנו פיתחו פה ורשת אורט אימצה את זה.

אבי אבירם: בית הספר היחיד בארץ שמלמד את התכנית הזאת הוא פה במגדל העמק ואנחנו מקווים שאחר כך זה יתפתח לשאר בתי הספר.

אבי אבירם: אלה המקצועות ההומניים שנלמדים בבית הספר.

אבי אבירם: חבר הכנסת מילר דיבר על הנושא של תעודת הבגרות.

אבי אבירם: כשאנחנו מדברים על תעודת בגרות, אנחנו רואים את התוצאות של בית הספר שלנו במגדל העמק, פה בבית הספר התיכון רוגוזין, זה לא של העיר, זה של רוגוזין, ואנחנו רואים שיש עלייה, ירידה, ברוב הפעמים זה עלייה, מגמה של עלייה ודיברתם על זה, אבל אחד הדברים שאנחנו שמים דגש מאוד מאוד חזק, וזה מה שהיינו רוצים שתשמע מהתלמידים, זה נושא של איכות תעודת הבגרות.

אבי אבירם: כשאנחנו מדברים על תעודת בגרות אנחנו יודעים שתלמיד זכאי לתעודת בגרות במדינת ישראל אם יש לו 21 יחידות עם ציון 55, 3 אנגלית, 3 מתמטיקה.

אבי אבירם: זאת תעודת בגרות לכל דבר במדינת ישראל, איתה אי אפשר להתקבל לשום מוסד להשכלה גבוהה והפרסום שיוצא כל שנה במאי, שכל המדינה רועשת וגועשת, זה הנושא של כמה בית הספר זכאי.

אבי אבירם: אני לא מזלזל בזה, זה מאוד חשוב ואנחנו עסוקים גם בזה ואנחנו רואים את התוצאות, אבל דבר שהוא מאוד משמעותי לנו זה השקף הזה.

אבי אבירם: אנחנו בבית הספר עסוקים באיך אנחנו מגדילים את כמות התלמידים שהם זכאים לתעודת בגרות.

אבי אבירם: מבחינתנו לא פחות מ-4 יחידות אנגלית, לא פחות מ-4 יחידות מתמטיקה ולפחות שני מקצועות מורחבים.

אבי אבירם: ההתפלגות שאתה רואה פה אלה הן ארבע השנים האחרונות בבית הספר.

אבי אבירם: מצד שמאל זה תשס"ז ועד השנה האחרונה.

אבי אבירם: מה שאנחנו רואים פה זה כמה תלמידים בוגרי בית הספר שזכאים לתעודת בגרות, זה כל השקף הזה, בתוכו כמה תלמידים זכאים לתעודת בגרות רגילה, שזאת לא תעודת בגרות שדיברתי עליה לפני דקה וכמה תלמידים זכאים לתעודת בגרות איכותית מורחבת בתחומי המקצועות ההומניים, טכנולוגיים ומדעיים ריאליים.

אבי אבירם: ואנחנו רואים, למשל אם נסתכל על מה שקורה בבגרות הריאלית המורחבת, אותם תלמידים שמגיעים אחר כך דרך מופת עתידים ללימודי העתודה, אנחנו רואים מה קרה בארבע השנים האחרונות כשזו השנה האחרונה וכמות התלמידים שהם בוגרים שמקבלים תעודת בגרות איכותית.

אבי אבירם: מה שנשמע מהתלמידים פה, נמצאים איתנו תלמידי האקדמיה, זו אחת הכיתות המורחבות שלנו שביחד עם הרשות המקומית ועם קרן רש"י ותכנית אקדמיה מייעדים לתלמידים בעצם הגשמת החזון של הרשות המקומית, אלי דיבר על החזון הזה במפגש שהיה.

אבי אבירם: אני הייתי רוצה לראות בוגר בית הספר שמסיים תעודת בגרות איכותית, מתגייס לצבא ליחידה מובחרת, או ממצה את היכולות שלו, או לעתודה, הולך לתואר ראשון ומסיים את הלימודים.

אבי אבירם: בתכנית אקדמיה זה המסלול של כל הילדים האלה.

אבי אבירם: כלומר בית הספר מסיים את הקשר איתם כשהם בוגרי תואר ראשון, כולל מימון הלימודים הגבוהים.

אבי אבירם: אולי נשמע אתכם, אולי אסתי תאמר כמה מלים.

אבי אבירם: אסתי היא מרכזת התכנית, משפט וחצי לפני שניתן לילדים.

אסתי כהן: אני מובילה את התכנית הזאת.

אסתי כהן: אני קוראת לתכנית הזאת זכייה במפעל הפיס, כי כל ילד שזוכה להתקבל לכיתה הזאת, ואנחנו מקבלים בעיקר תלמידים שיש להורים שלהם בעיות כלכליות, מקבל, פרט לנושא של עזרה בלימודים אם הוא זקוק, בעיקר בתחומים שבית הספר שלנו רואה אותם כחשובים ביותר וזה איך לעצב אנשים איכותיים, אזרחים טובים במדינה הקטנה שלנו.

אסתי כהן: אני יודעת שכולם מוגבלים בזמן, אז אני מעדיפה שהתלמידים ידברו, בסוף שאלות, כי על התכנית הזאת אפשר לדבר הרבה ומי שמוביל אותה זה אנשים איכותיים שאכפת להם מכל ילד ולא רק מהסוף, הציונים, מי עבר, מי לא עבר.

אסתי כהן: פשוט גוף מדהים.

אסתי כהן: אז נתחיל.

עידו סעדה-תלמיד: אני בכיתת אקדמיה, בכיתה י', השנה התחלתי את הכיתה הזאת ורשמתי כמה מלים ואני רוצה להקריא לכם אותן.

עידו סעדה-תלמיד: אקדמיה בשבילי זה תמיכה בלימודים, אקדמיה בשבילי זו השקעה ועזרה לאורך כל הדרך.

עידו סעדה-תלמיד: אקדמיה בשבילי זה משפחה אוהבת ותומכת.

עידו סעדה-תלמיד: אקדמיה בשבילי זה תגבורים בכל המקצועות שאני מבקש.

עידו סעדה-תלמיד: אקדמיה בשבילי זה אוכל שמוגש בימי לימודים ארוכים.

עידו סעדה-תלמיד: אקדמיה בשבילי זה אסתי כהן שעוזרת תמיד בכל דבר.

עידו סעדה-תלמיד: אקדמיה בשבילי זה תורמים שאכפת להם מהלימודים שלי.

עידו סעדה-תלמיד: אקדמיה בשבילי זה הצלחה בעתיד.

עידו סעדה-תלמיד: אקדמיה בשבילי זה התנדבות בקהילה.

עידו סעדה-תלמיד: אקדמיה בשבילי זה מתנה.

יניב-תלמיד: אני אקרא משהו שחן כתבה, אבל היא יותר מדי ביישנית בשביל להקריא את זה.

יניב-תלמיד: אקדמיה היא מפתח לחיים אחרים ויותר טובים.

יניב-תלמיד: הצלחה, להתחיל מאפס בלי לפחד מהחיים שלפעמים הם גדולים עלינו.

יניב-תלמיד: באקדמיה מקנים לנו עוד ערכים ועוזרים לנו כדי לממש את יעדינו והצלחותינו.

משי ענבל-תלמידה: גם אני כתבתי כמה מלים על האקדמיה.

משי ענבל-תלמידה: אקדמיה בשבילי זה המקום שבו אני יכולה לממש את שאיפותיי, מקום בו אני מקבלת עזרה כשצריך.

משי ענבל-תלמידה: אני יודעת שהאנשים המעורבים הם לא רק מורים שלי אלא כמו משפחה.

משי ענבל-תלמידה: למרות העליות והירידות בלימודים במשך השנה אני תמיד מקבלת את התמיכה והחיזוק.

משי ענבל-תלמידה: מכל המורים, המחנכת שלי היא הכי קרובה אליי, בכל התקופה שאנחנו מכירות למדתי להתחבר אליה ואני יודעת שאני יכולה לסמוך עליה תמיד.

משי ענבל-תלמידה: אני שמחה מאוד שהיא זו שתלווה אותי במשך שלוש השנים האחרונות בבית הספר.

משי ענבל-תלמידה: אני מרגישה ורואה את ההשקעה של בית הספר בכיתה הזו.

משי ענבל-תלמידה: תחושת הלמידה והחינוך היא ברמה שאני מתחברת ואוהבת.

משי ענבל-תלמידה: אקדמיה מכינה אותי לבגרות בצורה הכי טובה שאני יכולה להיות, אני בטוחה שאצליח לסיים את הלימודים עם בגרות מלאה ואיכותית והכל יהיה בזכות הצוות הנהדר שמלמד ומשקיע בי.

משי ענבל-תלמידה: הפגישות עם החונכים עוזרות לי מאוד.

משי ענבל-תלמידה: לי אישית החונכת עוזרת ובזכותה אני מצליחה ללמוד מספיק טוב למבחנים.

משי ענבל-תלמידה: חוץ מפגישות שקשורות ללימודים, אני מחוברת אליה רגשית ואישית, אנחנו מעבירות את השיעור בכיף וזה רק גורם לי לחכות לפגישה הבאה.

משי ענבל-תלמידה: מה שנותר לי לומר היא רק מלה אחת ואחרונה והיא תודה.

יובל מעתוק-תלמידה: האקדמיה בשבילי זה מקום של הצלחה.

יובל מעתוק-תלמידה: בכל יום אני מודה מחדש ומחמיאה לעצמי, איזה יופי שהגעתי לכאן.

יובל מעתוק-תלמידה: זה כיף להיות שם, בכיתה אקדמאית, אתה חי בידיעה שיש מי שדואג לך, שאתה לא סתם תלמיד, שיש באמת אנשים שדואגים ורוצים את ההצלחה שלך.

יובל מעתוק-תלמידה: הדאגה היא פשוט עצומה, איך שדואגים לנו, לתלמידים, זה כמו משפחה אחת גדולה.

יובל מעתוק-תלמידה: יש לנו טיולים לבד, מקומות שלוקחים רק אותנו ואני הכי אוהבת להיות ככה, מיוחדת, והכי חשוב ומה שאני הכי מעריכה זה שהאקדמיה שמה דגש גם על ההתנהגות, על העזרה לאחר, וכל שבוע, ובאופן קבוע אני הולכת להתנדב באקי"ם.

יובל מעתוק-תלמידה: ועוד משהו אחרון לסיום, אני נורא אוהבת לראות את החיבה שיש לאסתי כהן אלינו, שהיא כל הזמן באה ומביאה לנו דברים ודואגת לנו.

יובל מעתוק-תלמידה: היא פשוט מסורה לכל תלמיד ותלמיד בבית הספר ששייך לתלמיד.

נסים וייצמן-תלמיד: אני לומד בכיתה י"א אקדמית.

נסים וייצמן-תלמיד: אני קצת מתרגש, אז אני אקרא מהדף.

נסים וייצמן-תלמיד: בחרתי לדבר על נושא החונכת האישית שמקבל כל תלמיד בכיתת אקדמיה.

נסים וייצמן-תלמיד: יש לי סטודנטית תלמידת אקדמיה לשעבר, אנחנו נפגשים פעם בשבוע ואני מקבל ממנה עזרה בכל המקצועות שאני מתקשה בהם.

נסים וייצמן-תלמיד: במקביל אני מקבל ממנה מוטיבציה ועצות ללימודיי בעתיד ועד כמה הלימודים מעניינים ומהנים.

נסים וייצמן-תלמיד: בשיחות בינינו אני בעיקר לומד ממנה מה משמעות הנתינה וכמה זה חשוב ומשמח, גם את הנותן וגם את המקבל.

נסים וייצמן-תלמיד: לסיום אני רוצה להודות ולאחל לה בהצלחה וכוחות לתמוך בעוד תלמידים.

דין אזולאי-אקדמאי: אני בכיתה אקדמיה, י"ב7.

דין אזולאי-אקדמאי: אני כבר שלוש שנים בתכנית ורציתי לספר לכם על ההתחלה שלי, קצת באתי ולא ידעתי מה זה אקדמיה, מה הדרישות ואיפה אני עומד בכל המערכת הזאת.

דין אזולאי-אקדמאי: גיליתי להפתעתי שיש המון תמיכה מצד אסתי, מצד הפרויקט כולו.

דין אזולאי-אקדמאי: זה פרויקט שמשלב גם ערכים ובתחום הלימודי זה מאוד עזר כי היו תגבורים והיה את החונך שנמצא צמוד אליי, במקצועות שקשה לי כמובן.

דין אזולאי-אקדמאי: מבחינה חברתית אני מרגיש גם צורך גם כשאני מקבל אני נותן וחשוב לי להיות בולט בדברים החברתיים בבית הספר, כמו מועצת התלמידים או אם זה מוזיקה בהפסקות או אם זה משהו אחר.

דין אזולאי-אקדמאי: בשנה הבאה אני מתגייס, אני שואף למובחר כמובן.

דין אזולאי-אקדמאי: לא ידעתי מה אני הולך לעשות אחרי הצבא, לא ידעתי שיש לימודים אחרי, לא התייחסו לזה כל כך בכיתה ט', בכיתה י' הגעתי וזה פתח בפניי את האפשרות לראות אם יש הצעות והעלה את המוטיבציה.

מורה: תסיים את החלק הזה הילה, שהיא בוגרת התכנית והיא גם בוגרת בית הספר והיא עכשיו חזרה כחונכת.

מורה: בבקשה, הילה.

הילה שרון-בוגרת: יש לי מעט דקות אבל אני אשמח להעביר מספרים ואני בטוחה שישמחו לפרט הרבה יותר כי בדקה או שתי דקות אי אפשר להסביר את כל המשמעות של התכנית הזה ואת כל הרבדים שבה, אז זאת רק הצצה לתכנית.

הילה שרון-בוגרת: אני סטודנטית שנה ב', סמסטר ב', באוניברסיטת חיפה, פסיכולוגיה וספרות ומאוד נהנית מכל רגע.

הילה שרון-בוגרת: אני אתמצת את ההיי לייט של התכנית.

הילה שרון-בוגרת: אפשר להגיד שהיא כמו נס, לדעתי, אפילו נס גדול מאוד.

הילה שרון-בוגרת: היא נדירה, כמו כל הנסים שיש, לצערנו, והייתי שמחה אם היו עוד הרבה תכניות כאלה והיו משקיעים בה יותר, והיא מורכבת מהצוות המובחר שיש, הכי שיש, הכי מובחר שיש, לדעתי, החל מאסתי וכל הדרגים וכל השלבים.

הילה שרון-בוגרת: אני בתכנית מסוף כיתה ט', כשהתקבלתי לתכנית ואני כבר לקראת סוף התואר הראשון, לקראת סוף התכנית.

אלי ברדה: את המחזור הראשון?

הילה שרון-בוגרת: לא, אני המחזור השלישי, אם אני לא טועה.

מורה: יש לנו כבר בוגרים שסיימו את הלימודים.

הילה שרון-בוגרת: בלי התכנית הזאת אני לא הייתי מגיעה לרמה שהגעתי, בכל מיני תחומים, ומאוד מאוד חשוב שמכיתה י', כשהתקבלתי לתכנית, אני זוכרת שתדהר, אחד מהאנשים המרכזיים בתכנית, אמר שנתינה זה חשוב לא פחות מקבלה ובאמת זה היה כמו עמוד תווך, איזה שהוא מעבר לחיים גם הרבה יותר בוגרים וגם להבין שנתינה זה לא פחות חשוב ואפילו יותר חשוב ואני הולכת עם המוטו הזה בכל הדרך שלי באוניברסיטה, אני גם תורמת לתלמידים, לסטודנטים, גם לחניך שלי ויש לי עוד חניכה בי"ב, מסיימת עוד מעט, ולמדתי המון מהאנשים שנמצאים בתכנית וזאת משפחה אמיתית, באמת, בעיקר הדברים הטובים שיש במשפחה.

הילה שרון-בוגרת: אני מקווה שתקשיבו יותר ותמצאו את הזמן או את האופציה לשמוע יותר על התכנית כי יש הרבה הרבה מה לספר עליה והיא מאוד מיוחדת ואני מאוד שמחה שאני חלק ממנה.

הילה שרון-בוגרת: וזהו, שיהיה לכם יום טוב.

אבי אבירם: תודה להילה.

אבי אבירם: התלמידים רוצים להעניק לך קצת יותר מידע על התכנית, כדי שתלמד, שיעורי בית.

אבי אבירם: אנחנו בבית הספר נותנים שיעורי בית.

אבי אבירם: יש גם דיסק וגם חומר.

אבי אבירם: אסתי, תודה.

אבי אבירם: אנחנו ניפרד מהתלמידים של האקדמיה ותודה לאסתי.

אסתי כהן: מי שירצה לשמוע עוד על התכנית, בשמחה.

אבי אבירם: אני חושב שהתכנית היא חשובה מאוד ובזכות הרבה תורמים שמאפשרים את זה הילדים האלה יגמרו תואר ראשון.

אבי אבירם: רוב התלמידים והבוגרים שלנו עומדים בזה.

אבי אבירם: הדבר האחרון שרצינו להציג זה הנושא שלצערי מדינת ישראל מדברת עליו המון המון המון אבל הרבה לא נעשה.

אבי אבירם: אחד הדברים, שאלת על קשיים ובעיות.

אבי אבירם: אני אומר, במקרה הזה בזכות הרשות המקומית באופן מלא, הדחיפה של ראש העיר והאמירה של ראש העיר לנוער בסיכון, זה ש-100% מילדי מגדל העמק, זכותם לסיים את מערכת החינוך של מדינת ישראל.

אבי אבירם: אנחנו שומעים כל הזמן על אחוז נשירה ואיך מטפלים בנוער בסיכון ואחוז הנשירה במדינת ישראל רק הולך וגדל, לצערנו.

אבי אבירם: אחד הדברים שאנחנו חרתנו על דגלנו, אגב הרבה שנים בבית הספר, זה שכל תלמידי מגדל העמק צריכים לסיים את הלימודים שלהם, גם ם המחיר, ואני מודה על זה לראש העיר, על התמיכה והגיבוי, גם עם המחיר של ירידה באחוזי זכאות לבגרות.

אלי ברדה: אנחנו נלחמים על כל ילד.

אלי ברדה: אם הייתי מנשיר אותם, הייתי מציג זכאות יותר גבוהה לבגרות באחוזים.

אלי ברדה: אם אני משאיר אותם, אני מסתכן בפגיעה בסטטיסטיקה, אבל לא היה אכפת לנו שהסטטיסטיקה תיפגע ושהחבר'ה האלה יסיימו 12 שנות לימוד.

אבי אבירם: ובאמת לטובת העניין, למרות "המחירים", אני חושב שהם פחות משמעותיים, נמצאים איתנו ציון ואברהם, שהם תלמידי י"ב.

אבי אבירם: הם תלמידים שהיצירות שנמצאות מאחוריכם הן עבודות שלהם.

אבי אבירם: הילדים האלה, יש להם צבירת יחידות לבגרות, אחת מהמגמות שלהם זה אמנות.

אבי אבירם: היצירה של אברהם נבחרה להיות מוצגת ממש תוך שבועיים בבית ציוני אמריקה בתל אביב.

אבי אבירם: הם עושים עבודה מדהימה, אז אולי תספרו לנו, למה שאני אספר?

ציון: אנחנו תלמידים מי"ב2, עם המחנך.

ציון: סתם באים לבית ספר, אין מה לעשות, ציורים, זה מרגיע אותנו באמת.

ציון: באים בבוקר---

ציון פיניאן: מי מכם בסיירת יוסף שילוח?

ציון: אני.

אבי אבירם: אני קיבלתי את זה כמתנה, בסוף השנה אני אקבל את זה, אחרי התערוכה.

ציון: היתה מחשבה על איך לצייר, איך לצבוע, קצת מעביר לך את כל מה שעובר בערב, בבית, בחוץ.

אבי אבירם: אבוש (אברהם), אתה רוצה לספר?

אבי אבירם: קדימה, נו.

אברהם: מה אני אגיד?

אבי אבירם: תספר קצת עליך, תספר מי אתה.

אברהם: אני אברהם.

אבי אבירם: למה בחרת זמרים?

אברהם: כי אני שומע את המוזיקה שלהם.

מורה: למה אתה שומע את המוזיקה?

מורה: למה תופק?

אברהם: כי הוא זמר טוב.

מורה: על מה הוא מדבר?

אברהם: הרבה דברים.

אבנר: אברהם ביישן.

אבנר: לפניכם הוא ביישן.

אבי אבירם: אבנר הוא מרכז המגמה.

אבנר: התחלתי לעבוד איתו בכיתה י"א, בעצם לקחתי את החינוך על הכיתה והילד היה קצת מפורק, לא מצא את עצמו, היה הולך מכות בחצר, הלך מכות עם השומרים, היה קופץ מהגדרות.

אבנר: בסך הכל הוא ילד טוב, ברגע שהוא התחיל לצייר, הבן אדם התיישר, הוא בא, ובאמת הפרויקט שלו של י"ב מוכן, הוא יקבל על זה 2 יחידות בגרות, ומעבר לזה יש לו כבר תיק עבודות, לפחות עשר עבודות מוכנות.

אבנר: אני חושב שהוא חווה פה הצלחה, גם מבחינת הקטע המקצועי וגם האישי ואני מאמין ש...

אבי אבירם: שהוא נועד לגדולות.

אבי אבירם: אתם רוצים לשאול שאלה את?

אלכס מילר: רק נאחל לכם בהצלחה, חברים.

אבי אבירם: הם כבר הצליחו.

אבי אבירם: בגלל שלא היה לנו זמן להרחיב, הכנו לחברי הכנסת חוברת קצת על בית הספר.

אבי אבירם: תוכלו לקרוא את כל הנתונים.

אבי אבירם: זה מזכרת מבית הספר, אז באמת תודה רבה על הביקור ואני חושב שזה מאוד חשוב שאתם פה.

אלכס מילר: אנחנו צריכים לסכם.

אלכס מילר: אז ראשית, קודם כל אני באמת רוצה להודות גם על הסיור האחרון כאן באורט, מדהים מה שאתם עושים כאן, אני חושב שההשקעה שלכם, גם באופן כללי בילדים, וגם כל מה שקשור לנשירה וכל מה שקשור לסוגיות הקשות ביותר שכל המדינה חשופה אליהן וכל אחד צריך למצוא את הדרך שלו להתמודד, אני חושב שהדרך שמצאתם היא דרך שהיא באמת ראויה לציון ואני מברך אתכם על כך.

אלכס מילר: באופן כללי מכובדי ראש העיר, הסיור היה מאוד מרשים, אין ספק שיש לא מעט דברים שניתן לעשות, להשקיע, הדרך היא טובה, הדרך היא מצוינת, אני מתכוון גם לפנות לשר החינוך ולמנהל הכללי של משרד החינוך על כל אותן התכניות שהעליתן בפניהם ואתם מחכים לתשובות, אם זה הפיילוט שדיברת עליו, שאני חושב שזה פיילוט מצוין בכל מה שקשור להצלת החינוך הממלכתי והממלכתי-דתי בכך שבאמת תהיה השקעה, אם זה בצפון או בדרום, אבל שיהיה פיילוט מסודר וכך שבאמת תוכלו לקבל את כל אותם המשאבים הנדרשים בשביל להשאיר את הילדים במסלולים ממלכתיים וממלכתיים דתיים ושלא יעברו למסלולים שהם מסלולים עצמאיים.

אלכס מילר: בנוסף לכך, באותן השאלות שיש, אותן השאלות, אם זה בינוי ואותם הדברים שביקשתם, אני צריך שתעבירו לי את זה בצורה מסודרת, כל מה שפניתם, כל מה שביקשתם ואנחנו נוסיף את כל הדברים האלה לסיכום הישיבה ונעביר בצורה מסודרת למשרד החינוך ואני מתכוון בעוד תקופה קצרה לעשות ישיבת מעקב בכנסת כבר, לראות אם לפניות שלנו, כאשר אנחנו מפנים אותם ביחד איתכם, יש תשובות ומה התקדם.

אלכס מילר: זהו.

אלכס מילר: אני חושב שרק לברך ולהודות לך וכמובן שיש לך אותנו, את כל ועדת החינוך.

אלכס מילר: אני מקווה שהדברים האלה, שקשורים לחינוך ילדי ישראל, לתרבות וספורט, הם בקונצנזוס, אין לנו שם קואליציה ואופוזיציה, אבל כמובן שצריך לחזק וצריך לתת פה יד וכתף לכל אותן היוזמות שאתם עושים כאן.

אלכס מילר: זה מבחינתי

אלי ברדה: אני, כמארח, רוצה להודות לוועדה, לאלכס יושב ראש הוועדה, לציון, שהצטרף, לצוות הוועדה, כמובן למפקח המתכלל שהוא גם נציג משרד החינוך היום, לראש מינהל החינוך, לצוות שלי.

אלי ברדה: בסך הכל חשוב שהשורה התחתונה תבהיר שאנחנו באים ממקום של עוצמה ואומרים שיש פה אפשרות לקחת את מגדל העמק כדוגמה ולמנף אותה כסיפור הצלחה.

אלי ברדה: אנחנו לא נכשלים ולא מתבכיינים בהקשר הזה, אנחנו פשוט רוצים להמשיך להשתפר ואנחנו נתקלים בכוחות איתנים, ממש איתני טבע, שמונעים או חוסמים אותנו מלעשות את זה ואנחנו לא רוצים להפסיד את היכולות הטובות שיש פה ואת הרצון פה.

אלי ברדה: תכנית אקדמיה, שאתם שמעתם, היתה תכנית שאני הבאתי ליישוב.

אלי ברדה: היינו חמישה יישובים ראשונים כשהגיעו למגדל העמק, כשהתחילו בכיתה ט' להגיד לחבר'ה האלה, 'אתם תתחילו לחשוב אקדמיה, לא בגרות, אתם חושבים אקדמיה' וכך אנחנו רואים את התהליך הולך ומתרחב ואת השיפור בהישגים.

אלי ברדה: גם פה אתם יכולים לראות מהילדים.

אלי ברדה: לילדים יש פוטנציאל, חיזקנו את האמונה העצמית שלהם ואת הביטחון העצמי שלהם ביכולות שלהם, הבאנו להם צוות מורים נהדר, הבאנו להם תכנית טובה, שמנו להם את הכל ביחד וזה מצליח.

אלי ברדה: לכן יש פוטנציאל, יש רצון, צריך רק לעזור, במיוחד לאלה שעוזרים לעצמם, להמשיך להצליח.

אלי ברדה: אז תודה.

קריאה: צוות המורים מקומי?

אלי ברדה: רובם.

אבי אבירם: אצלנו בבית הספר 60% הם גם בוגרי בית הספר, אני בוגר בית הספר, אלי בוגר בית הספר, כמעט כל צוות ההנהלה, חוץ ממנהל חטיבת הביניים, כולם בוגרי בית הספר.

אלכס מילר: ומה שעוד חשוב להוסיף זה שראיתי, גם בבית הספר הקודם שביקרנו, את השילוב ואת המענה שנותן כאן מופת.

אלכס מילר: דומני שרק אתמול או שלשום עשינו ישיבה בוועדת החינוך על הנושא של המחוננים ונושא המצוינות במערכת החינוך שמופת באמת מובילה פה תכניות מדהימות ואני חושב שגם על כך מגיעות לך ברכות, יש ראשי ערים שלא יודעים לנצל את העוצמה הזאת, גם של מופת וגם של תכניות אחרות וצר לי על כך, אבל לפי מה שאני רואה כאן, לקחתם את כל הדברים הטובים ודווקא אצלכם זה מצליח ויפה מאוד.

אלי ברדה: תודה לכם.