ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 133, 2011-01-25 11:30

דני דנון: אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

דני דנון: היום הכנסת מציינת יום חגיגי, יום הגליל והנגב.

דני דנון: השר סילבן שלום שיזם את היום הזה עמל קשה.

דני דנון: אדוני השר רץ בין ועדות הכנסת ויש גם דיון במליאה.

דני דנון: ועדת עלייה, קליטה ותפוצות עוסקת ביום יום בנושא הנגב והגליל.

דני דנון: אנחנו קיימנו כאן דיון שקשורים, גם סיירנו בנצרת עילית, בעפולה, באשקלון, במקומות רבים אחרים היכן שיש ריכוזי עולים וחשוב לנו בהחלט לראות יותר עולים בנגב ובגליל.

דני דנון: שמענו גם מפי העולים שהלכו לגור במקומות האלו על המצוקות הקשות של דיור ותעסוקה בדרך כלל, מעכבים גם את העולים שבדרך.

דני דנון: נמצא איתנו ראש עיריית עכו, ברוך הבא, ויש עוד ראשי ערים שכנראה רצים אחריך אדוני השר, הם יגיעו בהמשך, הם נמצאים בבניין.

דני דנון: הנכס האמיתי הוא אנשים שעוסקים פה בתחום, ראשי ארגונים כגון נפש בנפש, אלה העולים עצמם, המשפחות של העולים שמגיעות ותורמות לחיזוק הערים.

דני דנון: בעצם כולנו עולים חדשים אדוני השר.

דני דנון: אני רוצה באמת לבקש ממך לפתוח את הישיבה.

דני דנון: בבקשה אדוני השר.

סילבן שלום: תודה אדוני היושב ראש.

סילבן שלום: אני באמת מודה לך על זה שהסכמת לכנס את הוועדה היום ולקיים דיון מיוחד יחד עם ועדות הכנסת האחרות.

סילבן שלום: אני מודה ליושב ראש הכנסת רובי ריבלין שנענה לרעיון ולהצעה, ואחרי אלפיים שנה, מה שנקרא בישראל המתחדשת יש לנו יום כנסת לנגב ולגליל.

סילבן שלום: אני בטוח שמעכשיו זה יהיה משהו קבוע.

סילבן שלום: לא יהיה יותר מצב שבו שלא יהיה יום נגב גליל.

סילבן שלום: היום הזה אנחנו עכשיו בונים אותו ולדעתי כמו שעשינו בעבר המשרד בועידת הגליל ובועידת הנגב שזה הפך להיות משהו קבוע, ועידת הצעירים, זה ייעשה מעתה ואילך.

סילבן שלום: הנושא של עולים הוא כמובן נושא מרכזי וחשוב באופן גורף.

סילבן שלום: לצערנו הרב לא מגיעים היום הרבה עולים כמו שהיינו רגילים אולי למספרים של לפני 20 שנה, וחזרנו לתקופה של מה שנקרא 73-89, אבל אנחנו רוצים שגם כשהם מגיעים ולא במספרים גדולים שלפחות חלק מכריע מהם יגיעו לנגב ולגליל.

סילבן שלום: החזון שלנו הוא להביא עוד 300 אלף תושבים חדשים לנגב ועוד 300 אלף תושבים חדשים לגליל בעשור הקרוב.

סילבן שלום: אני חושב שזה אפשרי.

סילבן שלום: האמצעי כמובן למימוש החזון הוא, גם לייצר את התנאים הנדרשים שם, גם לקלוט עולים ולעודד תושבים חוזרים להתיישב בנגב ובגליל.

סילבן שלום: דרך אגב, אני יצאתי לשם פעם אחת והעוזרים שלו, ושני ראשי המטה שלי יצאו לפעילות באזור צפון אמריקה, ואנחנו מלווים את המשפחות העולות מהיום הראשון לכניסתם לארץ, ואומרים להם איפה הם יגורו, מלווים אותם במציאת תעסוקה ודיור, בהרבה מאוד דברים.

סילבן שלום: כמובן שחלק מהם כבר יודעים לאן הם רוצים ללכת, חלק מהם גם כשהם מגיעים אז זה לא בדיוק מה שהם חשבו.

סילבן שלום: יש לפעמים גם תקלות, אבל הדברים בסך הכול נכנסים לתוך זרימה ולעבודה.

סילבן שלום: אנחנו רוצים כמובן לעשות זאת גם על ידי מתן תמריצים, תוספת תקציב לסבסוד שכר דירה, חינוך ותעסוקה.

סילבן שלום: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא עם משרד העלייה והקליטה, או המשרד לקליטת עלייה בשמו המחודש.

סילבן שלום: אנחנו עושים את זה ביחד.

סילבן שלום: בשנה האחרונה הגיעו, כאן ראיתי קרוב ל-4000 עולים.

סילבן שלום: בשקף אחר שנתתם לי ראיתי שהמספר המדויק הוא 4125 עולים.

סילבן שלום: זה כבר מעל 4000.

סילבן שלום: 4125 מתוך 16 אלף עולים בסך הכול בשנת 2010.

סילבן שלום: כך שבדיוק כשאמרתי שאנחנו עובדים בצורה מלאה וטובה עם המשרד לקליטת עלייה.

סילבן שלום: אנחנו עושים זאת.

סילבן שלום: בכל אופן, מעל 4000 מתוך 16 אלף.

סילבן שלום: אנחנו מדברים על מעל 25% מהעולים שבאו להתיישב בגליל ובנגב.

סילבן שלום: האמת צריכה להיאמר בעיקר בגליל, חלקם הקטן מאוד בנגב, אבל אפשר לנסות לעשות את זה גם בדרך הזאת.

סילבן שלום: אנחנו פועלים בשני פרויקטים מקבילים.

סילבן שלום: אחד, "בית ראשון במולדת" והתוכנית לעידוד העלייה והקליטה "נפש בנפש".

סילבן שלום: ארגון "נפש בנפש" עושה עבודה נהדרת.

סילבן שלום: כמו שאמרתי אני יצאתי לשם ממש לדבר עם העולים מארצות הברית.

סילבן שלום: נפגשתי איתם.

סילבן שלום: מוטי אתה היית בזה ב-20 מקומות.

סילבן שלום: הלך מישוב לישוב, דיבר, הסביר, הביא את החוברות, עשה כל מה שנדרש.

סילבן שלום: אנחנו מדברים שבמסגרת הפרויקט הזה הגיעו 226 עולים בשנת 2007, זה גדל ל-378 עולים לאחר מכן, ובשנה העוקבת זה גדל ל-401 עולים, ובשנת 2010 הגיעו 502 משפחות.

סילבן שלום: אפשר לראות כאן גם את ארצות המוצא שלהם, ואנחנו רואים שיש פעילות טובה, גם בעזרת המשרד לקליטת עלייה שמצליח להביא הרבה עולים מחבר העמים לעבור לנגב ולגליל, דוברי אנגלית, דוברי צרפתית, עולים מאמריקה הלטינית.

סילבן שלום: עכשיו יצאה לפועל בארגון "נפש בנפש" התוכנית שנקראת Go North, יסבירו אותה אולי אחר כך יותר טוב ממני נציגי ארגון "נפש בנפש".

סילבן שלום: אני לא אכנס לפרטים שלה.

סילבן שלום: אבל סך הכול עולים, אנחנו רואים בשנת 2008 היו מאה, בשנת 2009 היו 210 משפחות, ובשנת 2010 הגיעו 350 עולים.

סילבן שלום: אנחנו רואים שהמספרים הולכים וגדלים וזה כמובן דבר חשוב.

סילבן שלום: עכשיו אנחנו משרדי הממשלה נותנים תעדוף לעידוד עולים.

סילבן שלום: כמובן שזה לא בפעילות הרגילה שלנו.

סילבן שלום: המשרד לקליטת עלייה פועל בכיוון זה ברור, אבל אני אומר משרדי הממשלה האחרים, אנחנו נותנים תעדוף לעידוד עולים להתיישב בנגב ובגליל, מסבסדים את זה.

סילבן שלום: הגדלנו את סל הקליטה.

סילבן שלום: בסל הקליטה הם מקבלים עוד 1000 דולר, עוד סבסוד בשכר דירה.

סילבן שלום: מעבר לעניין של אלף דולר ולסבסוד בשכר דירה נותנים הנחה בארנונות, הקלות למי שפותחים עסקים, גם לילדים בחינוך, לגני ילדים, כל הדברים האלה.

סילבן שלום: מי שמגיע לנגב ולגליל זכאי לכל אותן הטבות ואז יש לו אפשרות לקחת את זה מול מה שהוא מקבל ברעננה, כשהוא הולך לרעננה או לירושלים, או תל אביב או מקומות אחרים, הוא יכול לראות את ההבדל .

סילבן שלום: פעילות הסוכנות היהודית בשל קושי בגיוס תקציבים של העדפה של חיזוק העם היהודי בתפוצות עומדת בסכנה של המשך פעילות בעניין הזה לצערנו, והפעילות מול העולים מתבצעת בארצות המוצא על ידי הסוכנות היהודית, חלק על ידי ראשי ערים.

סילבן שלום: אנחנו רואים כאן את שמעון לנקרי ראש העיר עכו שהוא ממש מגויס לעניין הזה ועושה עבודה נפלאה בעכו.

סילבן שלום: העיר שלו מתפתחת בצורה דרמטית, עיר שבאמת היתה על סף, אני לא רוצה להגיד את המילה אפילו.

סילבן שלום: היום יותר ויותר אנשים מגיעים לעכו, רוצים להגיע, מוקמות שכונות חדשות בעיר, באים עולים, ואני מברך אותך כמובן על הדבר הזה.

סילבן שלום: מספר העולים בשנת 2010 היה 18,796.

סילבן שלום: אנחנו מדברים על 4126 עולים שהגיעו לאזורי הנגב והגליל, ויש כל הזמן גידול שאנחנו רואים אותו גם באחוזים.

סילבן שלום: אתם יכולים להבחין, הגענו ל-22% מהעולים היום שהגיעו ומספר האחוזים הולך וגדל מתוך סך העולים, העולים שמתיישבים בנגב ומתיישבים בגליל.

סילבן שלום: בחיבור, בערך מוחלט הגענו כמובן ל-4126 עולים שזה דבר מבחינתנו חשוב.

סילבן שלום: כמו שאמרתי ברצון לייצר העדפה לעולים המתיישבים בנגב ובגליל אז כמובן ישנה תוכנית ממשלתית לבנייה ציבורית בגליל ובנגב, סבסוד שכר דירה, הנחה בארנונה, תמיכה לילדי בתי הספר, מענקי מחקר למדענים עולים, חיבור תוכניות מסע של הסוכנות היהודית עם מרכזי הצעירים בגליל ובנגב, חידוש מענקים לעסקים חדשים, בניית בתים להשכרה ביישובים קהילתיים על ידי ,"נפש בנפש" וחיבור לתעסוקה שיש סבסוד של מפעלים שמעסיקים עולים.

סילבן שלום: כל הדבר הזה כמובן מביא להגשמה של היעד המרכזי שלנו שזה חיזוק הנגב והגליל.

סילבן שלום: בזה נוכל להביא לשינוי אמיתי.

סילבן שלום: אנחנו עוסקים בהמון דברים.

סילבן שלום: היינו בבוקר בועדת החינוך אז דיברנו על אוניברסיטה בגליל, אחרי שהקמנו בית ספר לרפואה, חלק ממצב של יצירת תשתית אדירה שתייצר שם גם פארק תעשייה גדול שיהיה מבוסס על מוצרים ביו רפואיים וכדומה.

סילבן שלום: בית הספר לרפואה עצמו מייצר 5000 מקומות עבודה, עם הפארק הזה יהיו 10000 מקומות עבודה, זה עניינה גם של ועדת כספים.

סילבן שלום: המטרה היא לשמר את ההטבות במס שזה כמובן דבר חשוב.

סילבן שלום: בועדת הכלכלה דובר על הנושא של עידוד קהילות צעירות, עניין של השתתפות במשכנתאות, בשכר דירה, כמו עם העולים.

סילבן שלום: בוועדת חוץ וביטחון דובר על מעבר צה"ל דרומה.

סילבן שלום: אני מזמין את כולם, בעיקר אותך אדוני יושב הראש אבל את כולם בין השעות 2 ל-4, מקיימים דיון פתוח באולם ירושלים בהשתתפות חברי כנסת וראשי ערים.

סילבן שלום: אני רוצה להודות לכל העושים במלאכה.

סילבן שלום: אני חושב שהפעילות בסופו של דבר מניבה תוצאות.

סילבן שלום: שיתוף הפעולה שלנו עם המשרד לקליטת עלייה הוא מדהים, גם עם שני המנכ"לים, וגם בין השרים.

סילבן שלום: זה בא לידי ביטוי על ידי זה שאנחנו מקצים משאבים לטובת הפרויקטים שהמשרד לקליטת עלייה מוביל.

סילבן שלום: אנחנו כמובן נכנסים גם לחלק מהפרויקטים האלה בעשייה וברעיונות משלנו.

דני דנון: אני מודה מאוד לשר סילבן שלום על כל העשייה המבורכת שהוא מעלה את הנגב והגליל למקום הראוי להם.

דני דנון: רק שאלת תם, נגב וגליל מבחינת גבולות הגזרה, איך אתם תוחמים את זה?

סילבן שלום: גבולות הגזרה הם, בצפון מיקנעם בואכה קריית שמונה בצד המזרחי.

סילבן שלום: ראש הנקרה בצד המערבי, מטולה בצד המזרחי, הגולן כמובן, בית שאן, עפולה, העמקים, במזרח במזרח מגיעים עד עמק המעיינות שקוראים לזה בקעת בית שאן, היום קוראים לזה עמק המעיינות.

סילבן שלום: בדרום מקו שדרות קרית גת עד אילת.

סילבן שלום: יש בנייה באשקלון ובקריית מלאכי, הרבה זמן מנסים שם, יש בנייה בחיפה והקריות שהם רוצים להצטרף לפרויקט, הם מנסים כבר הרבה זמן.

סילבן שלום: אנחנו כמובן צריכים לפעול לפי המפות.

סילבן שלום: עכשיו גם עושים בחינה מחודשת של המפה.

סילבן שלום: ואנחנו נשמח כמובן לעזור לכולם.

סילבן שלום: זה גם עניין של משאבים.

סילבן שלום: אבל מה שהצלחנו במשרד הקטן הזה לעשות זה ששר הביטחון עומד בחוץ ומבקש מאיתנו כסף עם תקציב של 50 ומשהו מיליארד שקל כי אנחנו מסבסדים את מעבר צה"ל דרומה בהשתתפות בשכר דירה ולכל מי שעובר, במענקים לרכישת דירה.

סילבן שלום: זה מביא את שר החינוך ומשרד החינוך לקבל 20 ומשהו מיליארד שקל כי אנחנו אחראים על כל הכיתות החכמות והסיסמה היא לכל תלמיד, ובית ספר לרפואה שאנחנו מממנים מכספנו הדל, וזה מביא גם את כי אנחנו נותנים MRI לנהרייה.

סילבן שלום: אז אנחנו משדרגים את מערך הבריאות שנמצא שם.

סילבן שלום: ואנחנו גם מדברים על פרויקטים של משרד הרווחה ומשרד הקליטה וכל המשרדים הגדולים האלה שיש להם הרבה מאוד כסף, המקרה של משרד הקליטה קצת שונה כי הוא לא דומה בתקציבים שלו למשרד החינוך ולמשרד הבריאות, כמובן משרד השיכון ומשרד התמ"ת.

סילבן שלום: אנחנו נתנו עשרות מיליונים למשרד התמ"ת לשדרג אזורי תעשייה.

סילבן שלום: הכול בעיגון.

סילבן שלום: מצליחים גם להביא את המגזר השלישי.

סילבן שלום: וכל זה מהתקציב שלנו שהוא X', בעצם עשינו 7 איקסים.

סילבן שלום: אנחנו מתקרבים להיקף פעילות של כמעט מיליארד שקל בחלוקת משאבים לכל הגופים האלה, וצריך לדעת גם לעשות את זה מבלי להחזיר שקל בסוף השנה למשרד.

סילבן שלום: אני אומר את זה בגלל ניסיון העבר שלי כשר אוצר, אני יודע גם איך לעשות, לא שחס וחלילה, מה שנקרא לחייב את כל הכספים כדי שלא נחזיר שקל.

סילבן שלום: אנחנו לא מחזירים שקל אחד.

סילבן שלום: משרדים אחרים לצערנו לא מצליחים להוציא את מה שהוקצה להם ומי שמגיע ל-98% הגיע להיקף פעילות עצום, 99% זה בכלל בספר השיאים של גינס.

דני דנון: אני רוצה באמת להודות מאוד לשר סילבן שלום.

דני דנון: נושא אחד שקשור במערכת הביטחון.

דני דנון: נושא התשתיות השתפר פלאים.

דני דנון: היום להגיע לדרום זה הרבה יותר קל, יותר מהיר.

דני דנון: אחת הבעיות שראינו בקרב העולים זו בעיית התעסוקה שירוויחו בה יותר משכר מינימום.

דני דנון: זאת אומרת הקמת מפעלים עתירי ידע שבהם אנשים יוכלו להרוויח סכומים ויש להם את הידע מבחינת השכלה.

דני דנון: זו אחת הדוגמאות.

דני דנון: ראינו את זה בסיור בעפולה למשל, בנצרת עילית.

דני דנון: אמרו לנו, עוזבים פה עולים איכותיים מכיוון שהם לא מצליחים למצוא עבודה כמהנדסים במפעלים ואז הם עוברים למרכז הארץ על מנת לעבוד ולהרוויח יותר כסף.

דני דנון: זו נקודה שאנחנו צריכים להתייחס אליה שיינתנו מענקים למפעלים כדי להחזיר את אותם משכילים לבנות את המפעילים דווקא בפריפריה.

דני דנון: היום בונים מפעלים בראש העין ובמקומות אחרים ולא הולכים לבנות בפריפריה.

דני דנון: זו נקודה שעלתה בדיונים שלנו.

דני דנון: אני רוצה לבקש מראש העיר עכו, שמעון לנקרי, מי שנמצא בחזית ורוצה לקלוט עולים לדבר איתנו מספר דקות, מה אנחנו ככנסת, כמשרדי ממשלה, יכולים לעשות על מנת להביא עוד עולים לעכו.

שמעון לנקרי: אני תומך בכל מילה שכבוד השר סילבן שלום אמר.

שמעון לנקרי: רק לפני חודשיים הוא קיים כנס עצום והוא פירט מחלק מהדברים שהמשרד לפיתוח הנגב והגליל תומך בהם ועושה אותם, כנס גדול של צעירים, מרכזי צעירים, מרכזי ידע, מרכזי חינוך, כיתות חכמות בתוך בתי הספר.

שמעון לנקרי: זה אין סוף פרויקטים, וכל אלה, מי ששואל, אלה תשתיות שבסופו של דבר כשהעולים מגיעים ונחשפים אליהם, הם מתאהבים ונשארים בעיר בגלל זה.

שמעון לנקרי: קשה מאוד בכלל היום להביא את העולים מחוץ לארץ בעיקר מחבר העמים שפעם הם היו באים בהמוניהם.

שמעון לנקרי: לכן צריך לעשות כמה פעולות שיאפשרו להם להגיע, אם זה בתוכניות ייעודיות ואם זה בתוכניות כלליות, לאפשר פלטפורמות שימצאו חן בעיני העולים.

שמעון לנקרי: לעכו מגיעים הרבה עולים.

שמעון לנקרי: אני לא יכול להתלונן.

שמעון לנקרי: אני חושב שבשלוש שנים האחרונות אנחנו שוברים את כל השיאים.

שמעון לנקרי: הגיעו 250 משפחות בשלושת השנים האחרונות וזה רק מחבר העמים.

שמעון לנקרי: צרפתים מגיעים.

שמעון לנקרי: אני לא רוצה לחשוב בכלל איך נראה הגליל בלי העולים החדשים.

שמעון לנקרי: אני רק אתן דוגמה.

שמעון לנקרי: בעכו 24% מהתושבים הם עולים חדשים, הם עולים שעלו משנות התשעים וכראש עיר אני חרד רק מעצם המחשבה של מה היה קורה אם לא היו מגיעים העולים החדשים.

שמעון לנקרי: בניגוד לראשי ערים שאומרים אני לא קולט זקנים וכאלה, אני קולט את כולם באופן עקרוני וזה מסר שצריך להיות חד משמעי, כי כאשר הסבתא מגיעה, היא מביאה את הילדה ואת הנכדה ואחר כך היא מתקשרת ומביאה עוד אנשים בעקבותיה, וגם אם העולה הוא בן 70 כדאי להביא אותו.

שמעון לנקרי: הייתי בארצות חבר העמים כבר 3 פעמים.

שמעון לנקרי: לא נסעתי לאף מדינה כל כך הרבה פעמים במשך 7 השנים שאני ראש עיר.

שמעון לנקרי: נסעתי למדינות האלה כי אני יודע שהמפגש הבלתי אמצעי עם עולים פוטנציאלים בסופו של דבר הוא המכריע לגבי החלטתם של העולים לעלות והיכן להתיישב.

שמעון לנקרי: כאשר באה אליהם אישיות בדמותו של ראש עיר ומסתכלת עליהם פנים אל פנים ואומרת להם זה מה שתקבלו וזה מה שתראו וזה מה שיהיה, זה כובש את האנשים.

שמעון לנקרי: אני יכול להגיד לך שעד היום מחברוב שזה מקום שאתה לא תהיה בו לעולם ואני גם לא אהיה בו שוב, זה קצה גבול העולם או ולדיוווסטוק שזה גבול סין, יפן, רוסיה, משם באים אנשים.

דני דנון: הפרויקט הזה של הסוכנות היהודית ממשיך?

דני דנון: כי אני קיבלתי מידע שהם הפסיקו להוציא שליחים לשם ולהביא אנשים משם.

שמעון לנקרי: יש פרויקטים שהסוכנות היהודית ממשיכה ויש פרויקטים שהסוכנות היהודית מחליפה ויש פרויקטים שהיא מחדשת.

דני דנון: מתי בפעם האחרונה יצאת לפרויקט לגיוס עלייה?

שמעון לנקרי: באוגוסט שנה שעברה, ואני מתעתד לצאת בעזרת השם באוגוסט השנה, וזה מתוך זה שאני מעניק חשיבות לנושא הזה.

שמעון לנקרי: בשנה שעברה הגיעו אלי 120 משפחות, משפחות לא עולים , וזה תוך כדי ממלא את בתי הספר.

שמעון לנקרי: זה מאפשר לי למלא את המרכזים הקהילתיים ואת השכונות ואת הדירות.

שמעון לנקרי: אין לי כמעט דירות להשכרה בגלל שהעולים יושבים על הנישה הזאת.

שמעון לנקרי: זה משביח, ואני אומר את זה בלי להתיפייף, זה משביח את איכות הקהילה בעיר שלנו.

שמעון לנקרי: כאשר שואלים אותי למה הם באים דווקא אליך, למה למשל לערים שכנות באות 8 משפחות ואליך מגיעות 100 משפחות?

שמעון לנקרי: אז הכול מתחיל בטיפול האישי שלך כראש עיר.

שמעון לנקרי: העולה אצלי נקלט בתקציבי עתק שהרשות המקומית משקיעה.

שמעון לנקרי: הייתי שמח אגב שהמדינה תשקיע את התקציבים הללו, אבל אני משקיע את התקציבים כי אני מבין שאף אחד לא ישקיע.

דני דנון: יש לך אבל פרויקטורים של משרד הקליטה, לא?

שמעון לנקרי: אני לא מתלונן על אף אחד.

שמעון לנקרי: כשאני אומר באים אלי הרבה עולים אני לא לבד מביא אותם.

שמעון לנקרי: יש מסביבי אנשים שמסייעים.

שמעון לנקרי: מי שמממן לי את הנסיעה זו הסוכנות היהודית.

שמעון לנקרי: מי שבסופו של דבר שם את הכסף לאולפן זה הסוכנות היהודית.

שמעון לנקרי: כבוד השר עם כל המשאבים שלו עוזר בשכר דירה וכל זה.

שמעון לנקרי: אין לי עולים מובטלים.

שמעון לנקרי: כל העולים שמגיעים עוברים תהליך.

שמעון לנקרי: קודם כל הם נקלטים בבית מלון, מלון "חוף התמרים" בעכו קולט אצלי את כל העולים בעכו.

שמעון לנקרי: איך שהם נוחתים בשדה התעופה בן גוריון יש מכונית של העירייה שמביאה אותם לעיר ולמלון.

שמעון לנקרי: אני אומר להם אפילו על הים כמטחווי קשת.

שמעון לנקרי: אתם באים אלינו, יש שמש אצלנו, יש ים.

שמעון לנקרי: הכול יפה.

שמעון לנקרי: הם באים, נקלטים במלון "חוף התמרים".

שמעון לנקרי: קודם כל שבוע הם שם עד שמסדרים להם דירה, מסדרים להם כיתת אולפן, הילדים שלהם משובצים בבתי ספר.

שמעון לנקרי: אתה מבין?

שמעון לנקרי: מה הוא הקטע במלון כאשר מגיעים?

שמעון לנקרי: תן לי את המיטה לשים את הציוד ואחרי זה אני יוצא לאן שאתה רוצה, תיקח אותי.

שמעון לנקרי: אבל מקום לשים את הדברים.

שמעון לנקרי: עולים בתודעה שלהם כשהם מגיעים הם רוצים מקום להניח את הציוד וככל שהמקום בהתחלה הוא טוב יותר, הרושם שלהם על המקום טוב יותר.

שמעון לנקרי: אני יכול להגיד לך שבעכו, מבדיקה שעשינו, כמעט 90% גם נשארים בסופו של דבר לנצח לגור בעיר, אם אני בודק את הקליטה החל משנות התשעים.

שמעון לנקרי: עכשיו תוסיף לזה את הדירה שאנחנו מחפשים למענם.

שמעון לנקרי: הכול אנחנו.

שמעון לנקרי: מחלקת הקליטה אצלנו עושה את זה בשיתוף של כולם.

שמעון לנקרי: עכשיו אתה שואל אותי מה צריך לעשות יותר כדי שיבואו יותר עולים למדינה?

שמעון לנקרי: אז ראשית, כמו שהשר אמר, להציע יותר משאבים.

שמעון לנקרי: לא שרק המשרד לפיתוח הנגב והגליל ישקיע אלא שהמדינה בכללותה.

שמעון לנקרי: שנית, תוכניות ייחודיות, לא רק למשפחות עם ילדים אלא גם לצעירים בלי ילדים, אלא גם למבוגרים, גם וגם וגם.

שמעון לנקרי: זה לא סוד שהמספרים של העולים הולכים וצונחים.

שמעון לנקרי: ככל שהמספרים צונחים המאמץ שלנו צריך להיות יותר גדול.

שמעון לנקרי: בסופו של דבר המאמץ משתלם ואני כראש עיר נהנה מאוד מזה.

שמעון לנקרי: יש את התוכניות של נגב גליל ויש את התוכניות של משרד הקליטה.

שמעון לנקרי: אני רק שמח על זה ואני יכול להגיד לכם שהעיר השתבחה.

דני דנון: תודה שמעון, אתה דוגמה לראש עיר שלא רק מתלונן אלא גם עושה.

דני דנון: אני רוצה לבקש ממנכ"ל המשרד לקליטת עלייה להשלים את הסקירה שקיבלנו מהשר סילבן שלום ולאחריו תדבר חברת הכנסת ליה שמטוב.

דני דנון: בבקשה.

דמיטרי אפרצ'ב: המשרד לקליטת עלייה בראשות השרה סופה לנדבר שם לו את הנושא של נגב וגליל בסדר עדיפות עליונה.

דמיטרי אפרצ'ב: מתחילת הדרך, לי מאוד נוח להתחבר לנושא הזה כי גם אני תושב האזור, אני תושב רמת הגולן, והצרכים של אזור הפריפריה ידועים לי היטב.

דמיטרי אפרצ'ב: עכשיו, אזורי הנגב והגליל במהלך עשרים השנים האחרונות קמו לתחייה הודות לקליטת עולים.

דמיטרי אפרצ'ב: זה דבר שהוא ברור ואני חושב שראש העיר עכו מתאר את זה בצורה הכי ברורה.

דמיטרי אפרצ'ב: הוא לא רק מבטא את זה הוא גם עושה.

דמיטרי אפרצ'ב: עכשיו, רוב הרשויות שלקחו על עצמן את הנושא של קליטת עולים לא כמשימה לאומית לצורך הדיון אלא לקחו את זה בצורה פרקטית ופרודוקטיבית, הרימו את עצמן ואפשר לראות היום לצד ישובים פורחים בנגב ובגליל רשויות די נחשלות וכל זה נבע בעיקר מן הסיבה שברשויות מסוימות ראו בעולים פוטנציאל לפיתוח והשקיעו בזה מאמצים, כוחות, תקציבים, ולהט שדוגמה ממנו אנחנו שמענו פה, ויש רשויות שלקחו את זה לצד השלילי ולכן הרשויות האלה נמצאות איפה שהן נמצאות.

דמיטרי אפרצ'ב: לגופו של עניין, המשרד לקליטת עלייה בנוסף לתוכנית הנגב והגליל שהיא תוכנית מיוחדת שהורכבה בשיתוף פעולה מלא עם המשרד לפיתוח הנגב והגליל, וכתוצאה מהמבצע הספציפי כרגע, כבר הגיעו 229 משפחות, מתוכן 47 לנגב ו-181 לגליל.

דמיטרי אפרצ'ב: יש לזה הסבר.

דמיטרי אפרצ'ב: אפשר יהיה להסביר את זה במידה ואדוני היושב ראש ירצה.

דני דנון: יש גם פירוט כמה עולים הגיעו לכל מקום?

דמיטרי אפרצ'ב: יש פירוט של כל דבר.

דמיטרי אפרצ'ב: אנחנו עובדים בצורה מסודרת.

דני דנון: אם אפשר יהיה להראות לי כי מעניין אותי לדעת לגבי ערים שונות שבהן יש עבודה, או שהתופעה היא ספורדית?

דמיטרי אפרצ'ב: אני אסביר מדוע ולאן הגיעו עולים מכיוון שהפעם המבצע הזה התנהל כמו שגם מבצעים אחרים.

דמיטרי אפרצ'ב: אני חייב להגיד שבתוכניות מיוחדות של אמל"ט, אמריקה הלטינית הושם דגש על הנושא של הנגב והגליל.

דמיטרי אפרצ'ב: בתוכנית של עלייה מיוחדת מחבר המדינות שהתנהל במשך שנה וחצי הושם דגש על נגב והגליל, ולדוגמה בתוכנית מיוחדת של חבר המדינות, הגיעו 1060 ראשי אב, למחוז צפון הגיעו 370 ולמחוז דרום הגיעו 479.

דמיטרי אפרצ'ב: עכשיו כאשר אני מדבר על כוחות מיוחדים וראשי רשויות בנגב,

דני דנון: תן לנו דוגמה אחת של עיר, לא עכו שכבר דובר עליה, מבחינת עלייה והתוכנית שהופקה שם.

דמיטרי אפרצ'ב: עכו זו אחת הבעיות של כל ראשי הרשויות שמתמודדים ומתחרים על העולים.

דמיטרי אפרצ'ב: גם בחלוקת משאבים כשלקחנו בחשבון רשויות, אגב על זה היה לנו ויכוח מסוים במשרד לפיתוח הנגב והגלילה מכיוון שבאמירה יש הרבה רשויות שמעוניינות לקלוט אבל כשאתה בא ואתה בודק ואתה שואל שאלה הכי פשוטה, אני הייתי חבר מועצה תקופה ארוכה, כשבא ראש עיר מסוימת, אני לא מדבר כרגע על עכו, ואתה שואל, מעבר לרצון שלך לקלוט עולים איזה חלק מתקציב העירייה אתה מוכן לשים לטובת הנושא הזה?

דמיטרי אפרצ'ב: עכשיו יש רשויות שזה בא לידי ביטוי כמו, גם יושב פה סגן ראש עיריית דימונה ויש עוד אנשים, זה בא לידי ביטוי בתקציבי עתק כמו שאומר ראש העיר עכו, ויש עיריות שמדברות ולא מוכנות להשקיע.

דמיטרי אפרצ'ב: היום לקלוט עולים זה משתלם לרשויות המקומיות, זה לא רק משימה לאומית.

דמיטרי אפרצ'ב: ולכן רשות שמעוניינת להשקיע ולקבל אחר כך פירות, קודם כל וראשון בסדרי העדיפות איפה שאנחנו יכולים להבטיח קליטת עולים נאותה.

דמיטרי אפרצ'ב: 56.6% עולים שהגיעו במסגרת מבצע הנגב והגליל זה אנשים ברי עבודה, אלה שיכולים להשתלב בעבודה.

דמיטרי אפרצ'ב: אם אני מסתכל על סטטיסטיקה נוספת כאשר אני מדבר רק על המבצע של הנגב והגליל הגיעו 173 תלמידים, הגיעו 46 טכנאים בהנדסה והנדסאים, 42 מהנדסים ואדריכלים, והרשימה היא ארוכה.

דני דנון: האם אתה יכול דוגמה ספציפית?

דמיטרי אפרצ'ב: אני אתן לך שתי דוגמאות.

דמיטרי אפרצ'ב: אם אני מדבר איתך על צפון אני מדבר איתך על נהרייה ועל צפת.

דמיטרי אפרצ'ב: בעיריית צפת מאז 600 שנה, החלפת השלטון שם, כשהתחילו דווקא הצעירים להגיע לשם, הם קיבלו החלטה אסטרטגית לקלוט עולים.

דמיטרי אפרצ'ב: לצורך העניין הזה העירייה משקיעה מאמצים, כספים, ואם אתה רוצה לבדוק באיזה מקום רוצים לקלוט עולים באופן אמיתי תשאל אם יש שם מחלקת קליטה, מה התקציב שהעירייה משקיעה.

דמיטרי אפרצ'ב: וראש העיר עכו, כמו בנהרייה, כמו במגדל העמק, כמו בכרמיאל וכמו שאמרתי בצפת משקיעים מאמצים רבים.

דמיטרי אפרצ'ב: הם שותפים ופרטנרים.

דמיטרי אפרצ'ב: כאשר אתה בא לשם מתחשק לך להשקיע ומתחשק לך לעשות יותר ויותר.

דמיטרי אפרצ'ב: מאז הבחירות האחרונות שהיו בצפת, פעם ראשונה צפת אחרי תקופה, מאז גירוש ספרד והשלטון התורכי שאימץ את היהודים שמו את קליטת העלייה בסדר עדיפות עליונה וכתוצאה מכך הגיעו נכון להיום לצפת מעל 85 עולים.

דמיטרי אפרצ'ב: לא היה דבר כזה בעבר.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני רוצה לבקש מהסוכנות היהודית, להציג את המצגת.

דני דנון: זו מצגת של "בית ראשון במולדת".

דני דנון: ילנה קוברסקי, מנהלת פרויקט בית ראשון במולדת של הסוכנות היהודית.

דני דנון: בבקשה.

ילנה קוברסקי: שלום לכולם.

ילנה קוברסקי: התוכנית של "בית ראשון במולדת" היא אכן תוכנית של הסוכנות היהודית בשיתוף עם התנועה הקיבוצית.

ילנה קוברסקי: נמצא איתי כאן היום יושב ראש הפרויקט שרוליק קנור, תושב הגליל, ואני תושבת הנגב.

ילנה קוברסקי: אז הנציגים של הנגב והגליל יושבים פה בכבודם ובעצמם.

ילנה קוברסקי: בדיוק לפני 20 שנה ו-4 ימים ירדתי מהמטוס.

ילנה קוברסקי: בשבת האחרון חגגנו בעלי ואני וילדה בת ארבע וחצי את העלייה שלנו, מוסקבאים שהגיעו לקיבוץ בנגב משאבי שדה, והחליטו לקשור את החיים שלהם עם הנגב אחרי שגילו את היופי ואת הפוטנציאל המדהים שיש לנגב לעומת מרכז הארץ.

ילנה קוברסקי: וכמונו כמו גם דימה יש עוד מאות אלפי משפחות שהגיעו מכל קצווי עולם לנגב ולגליל במסגרות שונות.

ילנה קוברסקי: המסגרת של "בית ראשון במולדת" היא תוכנית הקליטה הכי ותיקה למשפחות שקיימת בארץ, זו לדעתי גם התוכנית הכי חכמה והכי נכונה של נחיתה רכה בחממה של הקיבוץ, ליווי צמוד במשך חצי שנה ממש ביד כמו תינוקות.

דני דנון: אנחנו מעוניינים לראות מספרים.

ילנה קוברסקי: בבקשה.

ילנה קוברסקי: אפשר להעביר את השקף ולראות את המספרים.

ילנה קוברסקי: התוכנית פועלת היום ב-45 קיבוצים, כולם ממוקמים בנגב ובגליל.

ילנה קוברסקי: גולן, גליל עליון, עמק הירדן, עמק יזרעאל, מגידו, זבולון, אשכול, רמת נגב וחבל אילון.

ילנה קוברסקי: 9 מועצות אזוריות, בעצם 8 מועצות אזוריות, מועצה מקומית אחת וכולם בנגב ובגליל.

ילנה קוברסקי: אני מנהלת את התוכנית הזאת במשך שלוש וחצי השנים האחרונות אחרי שהתוכנית עברה משבר, משנת 2007 כאשר התחלנו, חצי שנה 226 נפשות השתלבו בתוכנית, בשנת 2008 הגיעו אלינו 362 לפי מועצות אזוריות, בשנת 2009 הגיעו 438, בשנת 2010 הגיעו 502 נפשות.

ילנה קוברסקי: וכאן המקום להודות למשרד לקליטת העלייה ולמשרד לפיתוח הנגב והגליל על היוזמה המבורכת של עידוד עלייה לנגב ולגליל שלדעתי באמת נתן דחיפה אדירה השנה לעולים חדשים.

דני דנון: מאלו מדינות העולים האלה?

ילנה קוברסקי: 80% מהעולים במסגרת "בית ראשון במולדת" הם מחבר העמים, 20% הם ממדינות דוברות אנגלית.

ילנה קוברסקי: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא גם "נפש בנפש" כרגע בגליל, אני מקווה שגם יבואו לנגב.

דמיטרי אפרצ'ב: שזה פחות או יותר ההתפלגות של העולים המגיעים לארץ.

ילנה קוברסקי: אכן.

דני דנון: העולים מחבר העמים זה 40% או 50%.

ילנה קוברסקי: זה כאשר כוללים את עולי אתיופיה.

ילנה קוברסקי: שיתוף הפעולה עם הרשות לפיתוח הגליל השנה ממש מצוינת.

דני דנון: ילנה, את הרוב הבנו, מה הבעיות שלכם?

ילנה קוברסקי: הבעיות שלנו זה המשך הפרויקט, הסוכנות היהודית בכל הנושא של עלייה וקליטה, זה עומד בסימן שאלה.

דני דנון: במבנה החדש איפה אתם נופלים?

ילנה קוברסקי: אנחנו עוד לא יודעים.

דני דנון: מתי תדעו?

ילנה קוברסקי: אני מקווה שבתוך חודש ימים.

ילנה קוברסקי: כרגע אנחנו יודעים שאנחנו פועלים עד סוף שנת 2011.

דני דנון: והלאה אתם לא יודעים מה קורה.

ילנה קוברסקי: לא.

ילנה קוברסקי: וכמובן יש לנו מחסור נוראי בדיור בקיבוצים.

ילנה קוברסקי: אנחנו ביקשנו תמיכה של המשרד לפיתוח הנגב והגליל, החטיבה להתיישבות וכן הלאה, חיפשנו עזרה, היינו בכנסת לפני חצי שנה עם הצגת התוכנית ועם בקשה להקציב משאבים לצורך הבאת מבנים.

ילנה קוברסקי: יש ביקוש לתוכנית, אין מספיק מקומות דיור.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני אבקש מנציגי "נפש בנפש" בבקשה להתייחס לפרויקט שלכם וגם לנקודות שאתם רואים לנכון לשפר.

דני דנון: לפני זה חברת הכנסת ליה שמטוב.

ליה שמטוב: אני רוצה להתייחס קצת לדיור ותעסוקה.

ליה שמטוב: על הנושאים האלה אפשר לדבר הרבה אבל בכל זאת קצת על עולים חדשים וגם על ראשי ערים שנכחו היום בוועדת הכספים.

ליה שמטוב: הישיבה היתה מלאה מפה לפה, לא היה מקום איפה לשבת.

ליה שמטוב: היום שם כל כך הרבה ראשי ערים.

ליה שמטוב: לא ראיתי אותם רבים על העולים החדשים.

ליה שמטוב: הם רבו שם על שיעור ההנחות ועל ההטבות.

ליה שמטוב: אחד מקבל 14%, שני מקבל 30%, והם רבו ביניהם במקום לדבר לעניין.

ליה שמטוב: פה אני רואה רק את ראש העיר של עכו וראש העיר של דימונה.

ליה שמטוב: כנראה להם הנושא הזה חשוב.

ליה שמטוב: פה יושבים הנציגים של הקבוצה של "הישג ציוני".

ליה שמטוב: הם יספרו על עצמם.

ליה שמטוב: אני פשוט רוצה להגיד עליהם כמה דברים.

ליה שמטוב: אנחנו קיימנו פה בוועדת העלייה והקליטה ישיבה.

ליה שמטוב: אני הזמנתי את הקבוצה הזו וגם את המשרדים הרלוונטיים.

ליה שמטוב: הקבוצה סיפרה על עצמה שהם חיילים בודדים, איך הם הגיעו לארץ ואיך הם התקדמו.

ליה שמטוב: כל המשרדים מאוד התלהבו לשמע הדברים ובאמת יש עזרה מצד כל המשרדים.

ליה שמטוב: איפה הדבר נתקע?

ליה שמטוב: במינהל.

ליה שמטוב: אני מקווה שיש פה מישהו מהמינהל שיסביר אודות על אנשים שרוצים להתיישב בכרמית בנגב.

ליה שמטוב: זו קבוצה גדולה שמעוניינת בכך .

ליה שמטוב: יש פה רשימה שמית גדולה, מספר המשפחות שרוצות להתיישב, לתרום, להפוך לתושבים קבועים של הנגב.

ליה שמטוב: בזמני כיושבת ראש הוועדה ובהיותי תושבת של נצרת עילית רציתי שההגשמה לא תתחולל רק בנגב אלא שהעולים יבואו גם לגליל.

ליה שמטוב: ביקשתי מהם לבקר בעיר שלי בנצרת עילית ובאמת הם הגיעו לעיר והתרשמו מהעיר, אבל חוץ מזה שהיתה תמונה גדולה בעיתון על חצי עמוד עם ראש העיר שקיבל את הקבוצה אני לא ראיתי יותר התקדמות.

ליה שמטוב: לגבי התעסוקה.

ליה שמטוב: לפני כמה ימים ביקרתי, זו לא פעם ראשונה, במפעל צובר, מפעל של תוספי תזונה והחברה הזו נמצאת בנצרת עילית ואני רוצה שאנשי המשרד לפיתוח הנגב והגליל ישמעו אודותיה.

ליה שמטוב: זה מפעל קטן שעובדים שם בין 50 ל-60 עובדים, 99.9% הם עולים חדשים וזה המפעל היחידי בארץ שמייצר את הטכנולוגיה של soft gel.

ליה שמטוב: בפברואר או במרץ הם עשויים לקבל פרס מנשיא המדינה על פועלם.

ליה שמטוב: זה מפעל שרוצה להתרחב ולגדול.

ליה שמטוב: זה מפעל מאוד צנוע שמעוניין לקלוט עוד 50 או מאה עובדים.

ליה שמטוב: אז זה לידיעתכם, אז אם אפשר לעזור להם במענקים.

ליה שמטוב: אני רוצה שתיקחו את זה לתשומת ליבכם, כי באמת זה מפעל של אנשים מקצועיים וגם של אנשים צעירים שמשרתים בצבא ועובדים שם במפעל.

ליה שמטוב: אתה שאלת שאלה לגבי איזה ערים קולטות עולים.

ליה שמטוב: מנכ"ל משרד הקליטה נתן למשל את הדוגמה של צפת.

ליה שמטוב: בשנת 2003 כאשר כיהנתי כסגנית ראש העיר נצרת עילית, אז נבחרו הצעירים בפעם הראשונה למועצה בצפת.

ליה שמטוב: אני שאלתי אותם, במה אתם רוצים להתעסק?

ליה שמטוב: הם השיבו לי, אנחנו רוצים לקלוט עולים חדשים ויש לנו תוכניות ואנחנו רוצים לעשות אחד, שתיים ושלוש, הם מנו את הסעיפים.

ליה שמטוב: אמרתי, טוב לכם.

ליה שמטוב: אצלנו בנצרת עילית, זה כבר עשינו בשנת 1989.

ליה שמטוב: היום אם אני משווה בין שתי הערים האלה, אז איפה צפת ואיפה נצרת עילית?

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: אני רוצה לבקש מנציגי "נפש בנפש", ממישל קפלן גרין, אילו פרויקטים יש לכם שקשורים ביישוב הנגב והגליל.

מישל קפלן גרין: תודה על זכות הדיבור.

מישל קפלן גרין: אני מישל קפלן גרין.

מישל קפלן גרין: לידי יושבת ליזי מרטין .

מישל קפלן גרין: אנחנו עובדות בארגון "נפש בנפש" על פרויקטים שונים.

מישל קפלן גרין: אני מנהלת את הפרויקט עלייה לצפון Go North שהזכרתם אותו.

מישל קפלן גרין: כפי שידוע לכם זו תוכנית של 5 שנים כאשר הרעיון היה להביא אלף עולים לצפון בתוך חמש שנים משנת 2009 ועד 2013.

מישל קפלן גרין: בשנתיים הראשונות הצלחנו להביא 450 עולים לצפון שרוב רובם גרים במעלות, נהרייה, כרמיאל, קצרין וצפת.

מישל קפלן גרין: הם מעוניינים ורוצים לגור בכל המקומות.

מישל קפלן גרין: ילנה קוברסקי הזכירה זאת, יש לנו עולים שמשתתפים בפרויקט של הסוכנות היהודית "בית ראשון במולדת" כאשר הם מתחילים את עלייתם ארצה בקיבוצים וכמובן יש לנו עולים ביישובים, מושבים וכולי.

מישל קפלן גרין: אנחנו יכולים להסתכל על ההצלחה האדירה של 115 בתי אב, עולים, שכן הצליחו מקומות לגור בצפון.

מישל קפלן גרין: אבל אנחנו רואים שבשנה האחרונה היו 300 עולים שעלו לצפון, להיות יותר מדויקת, 319 עולים שעלו לצפון השנה.

מישל קפלן גרין: אם אנחנו רוצים להמשיך את הפרויקט, לא על הבסיס של אלף עולים במשך 5 שנים, אלא על בסיס של 300 או 400 עולים שיגיעו לצפון כל שנה, אנחנו זקוקים לדיור.

מישל קפלן גרין: נושא הדיור הוא פשוט בעיה רצינית מאוד.

מישל קפלן גרין: אפשר להתייחס לתעסוקה, אפשר להתייחס לחינוך, על הליטוף של קליטה לעולה ביישוב, אבל הדבר החשוב ביותר, אם הם לא יכולים למצוא דיור אז מה אנחנו עושים?

מישל קפלן גרין: מה אנחנו משווקים?

מישל קפלן גרין: ובמה אנחנו עוזרים לעולים?

מישל קפלן גרין: אז לדעתנו הנקודה הכי הכי חשובה זה שאנחנו לא רק צריכים לשים על השולחן אלא לדון בזה ולמצוא פתרונות דיור בצורה רצינית ומהר, גם לקראת השנה הקרובה וגם לעתיד היותר רחוק, זה הנושא של הדיור, הן דיור בשכירות והן דיור בבנייה.

מישל קפלן גרין: אנחנו רוצים להתייחס לזה גם בערים.

מישל קפלן גרין: השנה אכלסנו 17 משפחות במעלות.

מישל קפלן גרין: הצלחנו לעשות זאת על ידי שיתוף פעולה אדיר עם העיר.

מישל קפלן גרין: העולים שהתיישבו שם רובם מארצות הברית אבל גם מקנדה וגם מאנגליה.

מישל קפלן גרין: אחד מהעולים שלנו שגר בכרמי

מישל קפלן גרין: אל זה אדם הנטמן שיושב כאן היום.

מישל קפלן גרין: רובם עולים מארצות הברית.

דני דנון: אדוני, ספר לנו קצת על עצמך.

דני דנון: מה אתה עושה היום, איך ולמה הגעת לגור בכרמיאל?

אדם הנטמן: הגעתי לכרמיאל כי היא בעצם הכי יפה בישראל לפי דעתי.

אדם הנטמן: רציתי לגור הרחק מן המרכז עד כמה שאפשר ולכן הגעתי לכרמיאל.

אדם הנטמן: התאהבתי לגמרי באזור.

דני דנון: מה עשה את החיבור בינך ובין העיר כרמיאל?

אדם הנטמן: בעצם הגעתי לישראל כאשר הייתי בן 20.

אדם הנטמן: טיילתי בה לאורכה ולרוחבה, גרתי בארץ במשך שנה, עשיתי מסע שהיה פילוט שאורגן על ידי ארגון "נפש בנפש".

אדם הנטמן: הגעתי לתל אביב.

אדם הנטמן: שנאתי את הכרך של תל אביב.

אדם הנטמן: נדמה היה לי שהאזור הזה הוא בשבילי.

אדם הנטמן: הצפון מזכיר במידה מסוימת את חבל הארץ של טוסקנה באיטליה.

דני דנון: אנחנו לא כל כך מכירים את טוסקנה.

אדם הנטמן: זה לא חשוב כל כך.

דני דנון: מה אתה עושה, אתה גולש באינטרנט?

אדם הנטמן: אני גולש באינטרנט ואני מעודכן במה שקורה.

אדם הנטמן: הכול עובר דרכי.

דני דנון: איך אתה מתפרנס?

אדם הנטמן: יש לי כמה אתרים, אני מתקשר עם סטודנטים שזה עתה סיימו את האוניברסיטה.

דני דנון: מה אתה עושה כדי לשפר מעמדך בישראל?

אדם הנטמן: אני נוקט בדרכים שונות.

מישל קפלן גרין: אדם הזמין אותנו אליו.

מישל קפלן גרין: דיברנו מקודם על הנושא של עלייה מאנגליה כי בעצם אדם הוא בגיל של זוגות צעירים וכמובן זה חשוב כי כאשר אנחנו מסתכלים על העלייה של העתיד ובעצם על הפוטנציאל הטמון באוכלוסייה הזאת אנחנו צריכים באמת להסתכל על התנאים על הצעירים היחידים שעתידים להקים משפחות ויגורו בגליל או בנגב לטווח רחוק.

מישל קפלן גרין: אז דיברנו מה ישאיר את האנשים הצעירים בגליל?

מישל קפלן גרין: חברים של אדם.

דני דנון: מה היא הנקודה כאן?

מישל קפלן גרין: הנקודה היא לפתח את הנושא של תעסוקה, לפתח מקורות תעסוקה בכל מיני תחומים.

מישל קפלן גרין: גם צריך שהמשרדים השונים יתחילו לדבר עם העולים לפני העלייה שלהם.

מישל קפלן גרין: אנחנו כבר עושים את זה אבל אנחנו צריכים אתגרים.

מישל קפלן גרין: אולי אתגרים שהממשלה יכולה להציע עם תמריצים כלשהם, לעזור למעסיק להחליט להעסיק את העולה.

ליה שמטוב: תמריץ כמו נתינת מענק.

מישל קפלן גרין: אמנם לתת מענק אבל אולי גם מענק של אולפן שהעולה יוכל גם לעבוד וגם ללמוד, להמשיך את האולפן במשך הזמן שהוא עובד.

מישל קפלן גרין: זה כדי שהעולה לא יצטרך להחליט בין X ל-Y.

ליה שמטוב: את מדברת על אולפן המשך.

מישל קפלן גרין: אני מדגישה את הצד התעסוקתי.

מישל קפלן גרין: אולפן שעוזר לעולה לקדם את החיים שלו.

דני דנון: תודה.

דני דנון: דניאל אבן צור,

דני דנון: מנהל פרויקט "הישג ציוני", בבקשה דניאל.

דניאל אבן צור: צהריים טובים לכולם.

דניאל אבן צור: קודם כל זה מאוד מחמם את ליבנו שלמדינה עדיין חשוב גם ללוות את העולים בהמשך הדרך ולא רק להביא אותם לכאן.

דניאל אבן צור: אני מייצג קבוצה של 180 משפחות, כולן זוגות צעירים, משפחות עם ילדים.

דניאל אבן צור: אנחנו הקמנו את התנועה לפני שנתיים.

דניאל אבן צור: כולנו חיילים בודדים לשעבר.

דניאל אבן צור: אלינו במסגרת "סלע", "נעלה", עלינו לבד בין גיל 13 עד גיל 17, שירתנו בצה"ל ביחידות קרביות, רובנו, בינינו יש הרבה קצינים.

דניאל אבן צור: סיימנו כבר את הלימודים האקדמיים.

דניאל אבן צור: לי אישית יש תואר שני.

דניאל אבן צור: יש גם אנשים שממשיכים לדוקטורט.

דניאל אבן צור: מה שמייחד אותנו הוא הרצון להישאר בארץ.

דניאל אבן צור: יש הרבה אנשים שעוזבים.

דניאל אבן צור: עשינו מחקרים לגבי "סלע" ו"נעלה" וראינו שיש הרבה אנשים שעוזבים את הארץ דווקא בגלל הנושא של דיור ובגלל הנושא של אי יכולת להיקלט בארץ.

דניאל אבן צור: אז אנחנו יוזמים את התנועה שגם תחבר את האנשים וגם תביא אותנו, את אותם 180 משפחות ביחד.

דניאל אבן צור: זו רק התחלה כי יש לנו כל שנה בערך 30 או 40 משפחות שמצטרפות אלינו, עוד ועוד, והן רוצות לעבור לנגב או לגליל.

דניאל אבן צור: אחרי פעילות של שנתיים, סיירנו בכל הערים ובכל הרשויות.

דניאל אבן צור: אני רוצה להודות לכל אחד ואחד מכם שמלווה אותנו באופן אישי.

דניאל אבן צור: עכשיו אנחנו עומדים ממש בצומת דרכים.

דניאל אבן צור: הגענו לישוב כרמית, נשלחנו לשם על ידי מנהל מקרקעי ישראל.

דניאל אבן צור: הישוב הזה הוקם לצורך קליטת עולים.

דניאל אבן צור: זה ישוב הדגל בנגב שנושא את נס העלייה והקליטה של הנגב בשנות האלפיים.

דניאל אבן צור: כבר עברנו את כל המחסומים.

דניאל אבן צור: הדבר היחיד שנשאר, יש לנו כבר 91 משפחות שרוצות להתיישב ורוצות לעזוב את מרכז הארץ, לעזוב את עבודתם הנוכחית ולהקים עסקים וליישב את המשפחה בנגב.

דניאל אבן צור: אבל מה שחסר זה אישור של מנהל מקרקעי ישראל.

דני דנון: איפה זה ישוב כרמית בנגב?

דניאל אבן צור: זה ליד מיתר, לכיוון ערד שם, צומת שוקת.

דניאל אבן צור: אם נצליח בכרמית אז נוכל להעתיק את ההצלחה הזאת גם לנצרת עילית וגם לקציר בואדי ערה שגם שם אנחנו מתכננים להתיישב, שני מקומות נוספים שאנחנו רוצים להגי גם לשם.

דניאל אבן צור: אני מדבר על כמויות של 50 או 100 משפחות וזאת באמת לחולל שינוי ולעשות פעילות חברתית וליזום תעסוקה.

צבי רוזנברג: יש לנו הרבה ניסיון עם עולים שגרים כבר בארץ ואיך להתמודד איתם ואנחנו יודעים לייצג את הרצונות שלהם.

צבי רוזנברג: מה שאנחנו שמנו לב שיש בעיתיות זה שלנו בתור עמותה, בתור אנשים שרוצים לעבור לגליל ולנגב, את הניסיון בלבנות קהילות, לבנות ישובים.

צבי רוזנברג: זה ניסיון לעבוד מול משרדי ממשלה.

צבי רוזנברג: למרות שהמשרד לפיתוח הנגב והגליל מלווה אותנו, אין מישהו ספציפי שיכול להקדיש לנו יותר זמן וללוות אותנו באופן אישי מתחילת התהליך ועד סופו.

צבי רוזנברג: אני חושב שאיש מקצוע כזה שיש לו את הניסיון באחד ממשרדי הממשלה יוכל להועיל מאוד.

צבי רוזנברג: אנחנו מאוד זמינים.

צבי רוזנברג: העולים כבר נמצאים כאן, מוכנים, רוצים לעבור.

צבי רוזנברג: זה חבר'ה צעירים, אקדמאים שזה פוטנציאל חברתי עצום מעולה, רק חסר לנו באמת הצד שכנגד מטעם הממשלה שיבואו לקראתנו כדי שנוכל לגשר על הפערים.

דני דנון: תודה.

דני דנון: חברת הכנסת מרינה סולודקין, בבקשה.

מרינה סולודקין: אני חושבת שאנחנו כבר עייפים מדיבורים על הגליל ועל הנגב.

מרינה סולודקין: כולנו מבינים את האתגרים האסטרטגיים והאחרים בהקשר זה אבל אני לא מרגישה שמשהו קורה בשטח.

מרינה סולודקין: אני שומעת אנשים עייפים שמדברים על ישוב שהם רוצים להקים.

מרינה סולודקין: אני שומעת פעם שנייה ושלישית ואינספור פעמים על התוכניות האלה.

מרינה סולודקין: מה שאני מבקשת מהוועדה שלנו, הוועדה לעלייה וקליטה, אם מדובר בערים בגליל או בנגב הרי שאנחנו צריכים לדרוש מענקים לפחות לעולים.

מרינה סולודקין: לומר חד וחלק איזה מענקים.

מרינה סולודקין: אם מדובר בהקמת ישובים זה בטוח שאין זה מעניינו של משרד קליטת עלייה בלבד ואף לא מעניינו של המשרד לפיתוח הגליל והנגב בלבד, אולי זה מעניינה של מחלקה מסוימת במשרד ראש הממשלה.

מרינה סולודקין: זאת כמובן אם אנחנו רוצים להקים ישובים במקומות האלה.

מרינה סולודקין: אני מדברת על עיתוי.

מרינה סולודקין: מזמן, זה זמן רב שהחיילים המשוחררים מבקשים אדמה ומכסות מים.

מרינה סולודקין: הם מאוד רוצים לעסוק בחקלאות טרופית.

מרינה סולודקין: היה רק שר אחד שהיה מוכן לעשות משהו בכיוון זה, אני מתכוונת לשר שלום שמחון.

מרינה סולודקין: לא מצאנו פרטנרים אחרים במשרדי ממשלה אחרים במשך הקדנציות הקודמות.

מרינה סולודקין: אני חושבת שגם על זה אנחנו צריכים לתת את הדעת וזה יהיה פתרון מצוין לישוב הנגב והגליל.

מרינה סולודקין: תודה.

דני דנון: תודה.

שמעון לנקרי: אזור העדיפות הלאומי הוא אזור מאוד קטן בעצם וכל מה שעולה פה, ולא משנה באיזו ועדה, אנחנו נשב, אתה, אני, ראשי ערים, תמיד יעלה אזור העדיפות הלאומי.

שמעון לנקרי: צריך להבין שכל החבר'ה האלה שדיברו פה באמת מדברים מהמקום שכולם רוצים לנוע למרכז.

שמעון לנקרי: כדי לשכנע אותם להישאר בנגב ובגליל ובאזורי העדיפות הלאומית באמת צריך לראות שהחלטות הממשלה שהוחלטו כבר לתת עדיפות כזו או אחרת אכן מיושמות.

שמעון לנקרי: לא פעם אתה מוצא החלטות שכן מועדפות אבל אף אחד לא מממש אותן.

שמעון לנקרי: אתה רואה משרדי ממשלה שמתקשים לנוע בין משרד האוצר לבין גורמים אחרים, שאם פשוט כן היו בונים את זה בצורה נכונה לא היינו רואים את המעברים האלה.

שמעון לנקרי: אני רואה את שתי הבנות שלי, אחת סטודנטית בתל אביב, השנייה היא טניסאית באזור השרון.

שמעון לנקרי: מתי אני אראה אותן?

שמעון לנקרי: ברור הוא שאם היו מרכזים גדולים כמו שהשר קודם אמר והיה תעדוף לגמרי מושלם כמו שהחבר'ה האלה מבקשים אז הכול גם היה נראה אחרת ואז הנהירה לא היתה חד כיוונית אלא היו נמצאות סיבות טובות לאנשים להישאר באזורי הפריפריה, באזורי העדיפות הלאומית.

דמיטרי אפרצ'ב: אדוני היושב ראש, הנקודה המרכזית זה הנושא של דיור.

דמיטרי אפרצ'ב: כל שאר הדברים בעלי פיתרון.

דמיטרי אפרצ'ב: אין שום בעיה, לא כסף, שום דבר.

דמיטרי אפרצ'ב: אין תקציבים לבנייה, לא ציבורית, לא אחרת.

דמיטרי אפרצ'ב: אם היינו עכשיו מגיעים למצב שבעכו או בכל מקום אחר, דימונה, או כל מקום אחר, היו מוסיפים אלף יחידות דיור, תוך חודש ימים זה היה נגמר.

דמיטרי אפרצ'ב: עוד אלף יחידות דיור, נגמר.

דמיטרי אפרצ'ב: עוד אלף יחידות דיור, נגמר.

דמיטרי אפרצ'ב: כל עוד אין פתרון לנושא הזה אנחנו יכולים לדון מפה עד מחרתיים.

אלי ברנשטיין: בדיוק על הנושא הזה רציתי לדבר.

אלי ברנשטיין: אני מדימונה.

אלי ברנשטיין: עכשיו קלטנו קבוצה של מאה סטודנטים שהם גרים אצלנו ומסיימים ללמוד בקרוב.

אלי ברנשטיין: הקבוצה הזאת סיימה את הלימודים, חברי הקבוצה רוצים להישאר לגור בדימונה.

אלי ברנשטיין: אנחנו הצענו להם קרקע, המינהל עוצר אותנו.

אלי ברנשטיין: צריכים מכרז.

אלי ברנשטיין: החבר'ה האלה רוצים להישאר לגור כקבוצה ולבנות את הבתים שלהם בעיר.

דימטרי אפרצ'ב: בשנת 1990 מי שהיה שר הבינוי והשיכון הצליח להתגבר על כל הבירוקרטיה עם מאות אלפי יחידות דיור.

דימטרי אפרצ'ב: אני הגעתי לעיר קצרין יומיים לפני שאת עלית לארץ, בדיוק לפני 20 שנה בחודש הזה.

דימטרי אפרצ'ב: אני זוכר שכאשר אנחנו הגענו לישוב היו 3000 תושבים, עמדו שם שתי שכונות ריקות.

דימטרי אפרצ'ב: העולים קיבלו מפתחות.

דימטרי אפרצ'ב: היום זה ישוב של 8000 איש.

דימטרי אפרצ'ב: וככה זה בעכו ובכל מקום.

אלי ברנשטיין: בדימונה היו 20 אלף איש, הגיעו ל-40 אלף איש.

אלי ברנשטיין: זאת אומרת 20 אלף איש הגיעו לדימונה.

אלי ברנשטיין: עכשיו אני רוצה לדבר על עוד נושא אחד שהוא מאוד חשוב.

אלי ברנשטיין: אנחנו מדברים פה על סטודנטים, על חבר'ה שצריכים להגיע.

אלי ברנשטיין: יש את כל האמצעים.

אלי ברנשטיין: אנחנו במשך 5 שנים שיווקנו כאלף יחידות דיור, השנה אנחנו משווקים 1200 יחידות דיור.

אלי ברנשטיין: הבנים שלנו חוזרים הביתה.

אלי ברנשטיין: שני הילדים שלי מתוך ארבעה חזרו לדימונה.

אלי ברנשטיין: אתה לא יודע איזה אושר זה.

אלי ברנשטיין: אחד מהם בונה בית.

אלי ברנשטיין: הוא עובד בקק"ל.

אלי ברנשטיין: אז תבינו זה הכול פונקציה שלנו.

אלי ברנשטיין: אנחנו צריכים להילחם ואתה צריך לעזור לנו, החלטת ממשלה בנושא הדיור.

אלי ברנשטיין: תהיה עכשיו הנחה של 140 אלף שקל, הנחה במשכנתאות לאזור א'.

אלי ברנשטיין: זה המון.

אלי ברנשטיין: 800 שקל משכנתא זה עוזר המון.

אלי ברנשטיין: תעזור לנו לקדם את הנושא מול המינהל וגורמים אחרים.

דני דנון: תודה.

דני דנון: לצערנו אין פה נציג של המינהל ואין פה נציג של משרד השיכון.

אלי ברנשטיין: אתה פה.

אלי ברנשטיין: אתה, יש לך בשורות בשבילנו?

רונן כהן: רונן כהן, משרד השיכון.

דני דנון: אני מברך את ראש עיריית בית שאן שנכנס כרגע.

דני דנון: אנחנו כמעט בסוף הדיון, בוא הצטרף אלינו.

דני דנון: אנחנו מדברים בדיוק עליכם.

דני דנון: הנציג של משרד השיכון מדבר עתה.

דני דנון: בבקשה.

רונן כהן: פשוט אמר את זה ראש העיר של דימונה.

רונן כהן: השר מביא בפני הממשלה את כל הסוגיה של העזרים במשכנתאות.

רונן כהן: הוא לא ממוקד עולים אבל בוודאי שהוא משרת את העולים.

דני דנון: ההקלה במשכנתאות איננה תופסת לגבי הנגב והגליל בלבד?

רונן כהן: מתמקדים באזורי עדיפות.

רונן כהן: הרעיון הוא להוריד את המחירים, את העלויות.

רונן כהן: זה הכיוון.

דני דנון: אני אגיד לך, אני אגיד את זה גם לשר, אני רואה בעיתיות שיקנעם מקבלת את אותם תנאים כמו שמקבלים בצפת ובקריית שמונה.

דני דנון: אי אפשר למתוח את המפה בצורה כזאת ואז להגיד אין כסף.

דני דנון: אני רואה בעיתיות בכך שהמפה כל כך פרושה.

דני דנון: גם בתעשייה, אם אני יזם היום ואני רוצה לבנות מפעל תעשייה, אני אבנה אותו ביקנעם ואני לא אבנה אותו בקריית שמונה או בקריית גת.

רונן כהן: יש כל כך הרבה קרקעות, בעיקר באזורים האלה שאנחנו מדברים עליהם.

רונן כהן: יש אזורים שבהם יש קרקעות שהן בשלות לבנייה.

רונן כהן: יש סבסוד של בין 60 אלף שקל למאה אלף שקל.

רונן כהן: אנחנו באמת הולכים למקומות הרחוקים יותר, לא מקומות שהם במרכז הארץ, אלה באמת בפריפריה, האזורים שהם רחוקים יותר.

רונן כהן: חוץ מזה שיש סיוע בשכר דירה בשיעור של 50% לעולה חדש מעבר לתקציב שלו בחמש השנים הראשונות לעלייתו ארצה.

רונן כהן: זה כדי שהוא יוכל לממש רכישת דירה למרות שכר הדירה שם הוא ממילא יותר נמוך מאשר במרכז הארץ.

רונן כהן: אלה הפעולות שאנחנו עושים למען עולים.

דני דנון: אתם מקיימים דיונים בנושאים האלה במשרד?

רונן כהן: בקשר לבנייה ציבורית אתה מכיר את עמדת משרד האוצר.

דני דנון: מה היא עמדת משרד השיכון?

דני דנון: את עמדת משרד האוצר אני מכיר, אותה תשאיר לנו.

דני דנון: מה היא מדיניות משרד השיכון?

רונן כהן: עמדת משרד השיכון, יש מאבק יומיומי על להגדיל את התקציבים.

רונן כהן: אני יכול להגיד לך שבאזורי הגליל והנגב , המלאי שלנו הוא יותר גדול.

רונן כהן: יש הרבה עולים חדשים...

מרינה סולודקין: זה מיועד רק לותיקים.

מרינה סולודקין: יש לנו 60 אלף עולים.

מרינה סולודקין: מה אתה מדבר?

מרינה סולודקין: גם שר השר לא מבין מה הוא אומר לצערי הרב.

רונן כהן: אולי אפשר לדבר עם מנכ"ל המשרד לקליטת עלייה.

רונן כהן: בשנה שעברה, מי שהוביל את זה, זה המשרד לקליטת עלייה, 200 משפחות נכנסו לדירות.

מרינה סולודקין: יש תור של 60 אלף.

דימטרי אפרצ'ב: 500.

רונן כהן: אין ספק שהפערים הם גדולים.

רונן כהן: אני לא מסתיר את זה.

רונן כהן: הפערים הם גדולים אבל הם לא הולכים לכיוון הבנייה, תוספת של תקציב, זה כרגע מה שאני רואה בגדול, לא להוסיף לבנייה תקציבית.

רונן כהן: אלה באמת סדרי עדיפות של הממשלה.

רונן כהן: אנחנו כן תומכים בזה.

דני דנון: בשנת 2011 לא יהיה שקל לבנייה תקציבית.

מרינה סולודקין: זה לא שאין כסף.

רונן כהן: יש מעט מאוד.

דני דנון: מה זה מעט, מה הסכום שמוקצה בתקציב?

רונן כהן: השר החליט להקצות מתקציבי המשרד 150 מיליון שקל לרכישת דירות למלאי.

רונן כהן: הן לא יהיו באזורי הנגב והגליל.

רונן כהן: הן יהיו באזור המרכז ששמה יש אנשים שממתינים לדירה 7 או 8 שנים, ולא רואים דירה, לעומת מקומות אחרים, שם ההמתנה היא שנה, חצי שנה, שנה וחצי.

רונן כהן: זה סדר העדיפויות.

רונן כהן: שם באמת המצוקה היא אמיתית.

רונן כהן: זה סדר העדיפויות בעיניי.

רונן כהן: כמובן אני רק פקיד.

מרינה סולודקין: זה היה חוק שלי.

דני דנון: אני רוצה לסכם בבקשה.

דני דנון: הועדה מעריכה ומודה לכל המשרדים העושים במלאכה למען עידוד עלייה והתיישבות בנגב ובגליל.

דני דנון: הוועדה התרשמה שקיימות שתי בעיות מהותיות: דיור ותעסוקה.

דני דנון: בנושא הדיור הוועדה החליטה שיש להגדיל את מלאי הדירות הפנוי לעולים באופן מיידי, ופונה למשרד השיכון להציג תוכנית עבודה בנושא תוך 30 יום.

דני דנון: בנושא התעסוקה עתירת ידע הוועדה קוראת למשרד התמ"ת לגבש תוכנית פעולה מיידית להקמת מפעלים עתירי ידע בנגב ובגליל.

דני דנון: הוועדה פונה לשר לפיתוח הנגב והגליל לשקול ולעדכן מחדש את מפת הישובים בנגב ובגליל.

דני דנון: אני רוצה להודות לכל העושים במלאכה.

דני דנון: יישר כוח גדול.

דני דנון: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.