ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 697, 2011-03-07 11:00

משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 180), התשע"א-2011.

טליה דולן-גדיש: שלום לכולם.

טליה דולן-גדיש: אנחנו באים בהצעת החוק הזאת לעשות סדר בכל הנושא של ריבית רעיונית בעסקאות שהן בין אנשים או חברות שקשורים זה לזה, שאלה סעיפים 3(ט), 3(י) ו-85(א) לפקודת מס הכנסה.

זבולון אורלב: מה אמרת רעיונית?

טליה דולן-גדיש: ריבית רעיונית.

טליה דולן-גדיש: ריבית בעסקאות בין גופים הקשורים זה לזה או חברות קשורות זה לזה.

טליה דולן-גדיש: אני כבר אסביר בקצרה מה אומר כל אחד מהסעיפים האלה היום ומה התיקון שאנחנו רוצים לעשות.

זבולון אורלב: תסבירי קודם מה זה ריבית רעיונית.

טליה דולן-גדיש: ריבית רעיונית, פירושו במקרה הקלאסי שאני באה לסייד את הבית שלך, אבל במקום שתיתן לי אלף שקלים עבור הסיוד, אתה נותן לי הלוואה של 10,000 שקלים בלי ריבית של 10 אחוזים למשל שהייתי צריכה לקבל בבנק.

טליה דולן-גדיש: צמחה לי הכנסת ריבית רעיונית של אלף שקלים.

טליה דולן-גדיש: הפקודה קובעת הוראות מיוחדות לגבי מיסוי הריבית הרעיונית הזאת.

טליה דולן-גדיש: אני אסביר בכמה מלים מה אומר כל אחד מהסעיפים האלה ומה התיקון שאנחנו מבקשים להכניס.

טליה דולן-גדיש: סעיף 3(ט) הוא הסעיף שקובע את מיסוי הכנסת הריבית הרעיונית במקרים שההלוואה מתקבלת על ידי עובד מהמעביד שלו על ידי אדם שנתן שירותים למי שהוא סיפק לו את השירותים, והלוואה שמקבל בעל שליטה מחברת בת שבשליטתו.

טליה דולן-גדיש: הסעיף הזה, עד ל-31 בדצמבר 2007, אמר בפסקה (4) שהוראותיו לא יחולו - כלומר, לא יזקפו ריבית רעיונית שתמוסה – על הלוואה שלפי חוק מס הכנסה, תיאומים בשל אינפלציה, היא נכס קבוע בידי המלווה.

טליה דולן-גדיש: חוק תיאומים בשל אינפלציה, פג תוקפו.

שי חרמש: תסבירי את זה.

טליה דולן-גדיש: אני מסבירה.

טליה דולן-גדיש: זה נושא מאוד מאוד סבוך אבל בכל זאת אני אנסה להסביר את זה במלים שגם מי שלא חי את הסעיפים, אני מקווה שיבין.

זבולון אורלב: שי, אתה ואני שכירים כל החיים.

טליה דולן-גדיש: זה חל גם על שכירים.

שי חרמש: לי ולזבולון אין נכס קבוע.

טליה דולן-גדיש: שוב אני חוזרת ואומרת שסעיף 3(ט)(4) לפקודה, כנוסחו עד 31 בדצמבר 2007, אמר שהוראותיו – כלומר, לא תיזקף ריבית רעיונית – מתי?

טליה דולן-גדיש: כאשר ההלוואה הייתה נכס קבוע בידי נותן ההלוואה.

טליה דולן-גדיש: למה זה נקבע?

טליה דולן-גדיש: במילה אחת, כיוון שכאשר ההלוואה הייתה נכס קבוע בידי נותן ההלוואה, הוא צריך היה לשערך אותה והוא היה צריך לשלם מס על המדד המשוערך.

שי חרמש: אני בכלל לא מבין.

שי חרמש: בואי נלך לאט.

שי חרמש: גפני, אתה אולי הבנת את זה.

שי חרמש: נותן ההלוואה לא צריך לזקוף ריבית לעצמו.

טליה דולן-גדיש: לא.

טליה דולן-גדיש: נותן ההלוואה לא צריך לזקוף ריבית לעצמו.

טליה דולן-גדיש: אני מסכימה אתך לחלוטין אלא שחוק התיאומים אמר שאם ההלוואה הזאת היא נכס קבוע בידי נותן ההלוואה, נותן ההלוואה היה צריך לשערך אותה ולשלם מס על הנכס הקבוע.

טליה דולן-גדיש: חבל להיכנס כרגע להוראות חוק התיאומים.

טליה דולן-גדיש: אני אומר לפרוטוקול דבר אחד.

טליה דולן-גדיש: לא החלנו את סעיף 3(ט) כשההלוואה הייתה נכס קבוע בידי נותן ההלוואה.

טליה דולן-גדיש: יצאנו מסופקים מבחינת החיוב במס.

טליה דולן-גדיש: חוק התיאומים עבר מן העולם ב-31 בדצמבר 2007.

שי חרמש: מה קרה במשך שלוש השנים?

טליה דולן-גדיש: שאלה מצוינת.

טליה דולן-גדיש: אנחנו באים עכשיו עם הוראת מעבר לשלוש השנים האלה.

טליה דולן-גדיש: אנחנו אומרים את הדבר הבא: מי שפתח את ספר החוקים ב-31 בדצמבר 2007 או לפני כן וקרא את הוראות סעיף 3(ט)(4), אמר שההלוואה הזאת היא נכס מוגן בידי נותן ההלוואה ולכן לא חלות עליה הוראות סעיף 3(ט).

טליה דולן-גדיש: אנחנו באים כאן עם הוראת מעבר מאוד מקלה ובעצם אומרים שעד תום חיי אותה הלוואה שהחלה את דרכה כנכס מוגן בידי נותן ההלוואה, גם היום, ב-2011, אנחנו לא נחיל עליה את הוראות סעיף 3(ט), מתוך – אני אומרת בחוסר צניעות, אבל בכל זאת אני אומרת – הגינות יוצאת דופן כלפי הנישומים.

טליה דולן-גדיש: לקחת הלוואה שלא חלו עליה הוראות סעיף 3(ט), תהנה מאי תחולתו עד תום חיי ההלוואה.

שי חרמש: שאלה.

שי חרמש: אני כל פעם שואל כי זה מאוד קשה.

טליה דולן-גדיש: זה מאוד קשה.

שי חרמש: אלה ארבעה עמודים קשים.

טליה דולן-גדיש: נכון.

טליה דולן-גדיש: אלה ארבעה עמודים קשים.

שי חרמש: לא למדתי דף גמרא, אבל זה דף גמרא קשה.

שי חרמש: בשלוש השנים האלה, ריבית רעיונית נזקפה לגבי הלוואות?

טליה דולן-גדיש: לא.

שי חרמש: בשלוש השנים האלה אנשים קיבלו הלוואות ממעבידים באפס ריבית.

טליה דולן-גדיש: נהגנו כאילו הוראת המעבר חלה.

שי חרמש: זאת אומרת, בעצם במשך שלוש שנים לא קרה כלום.

שי חרמש: עכשיו תבואו רטרואקטיבית.

שי חרמש: גפני, זה נורא מסובך.

משה גפני: לא מסובך בכלל.

שי חרמש: שלוש שנים – בין 2007 ל-2010 - המעביד היה יכול לתת הלוואה בריבית שהיא מעבר לריבית השוק ומעבר לריבית חשב.

טליה דולן-גדיש: אם זה היה נכס מוגן בידי המעביד שלך נותן ההלוואה, הוראות סעיף 3(ט) לא חלו.

אבל אם זה לא היה נכס מוגן?

טליה דולן-גדיש: אם זה לא היה נכס מוגן, הם חלו גם קודם.

טליה דולן-גדיש: בסך הכול אני באה עם הוראת מעבר.

משה גפני: מה זה נכס קבוע?

משה גפני: את דיברת על הצבע.

טליה דולן-גדיש: נכון, אבל הוא לא קשור.

טליה דולן-גדיש: זה לא נכס קבוע.

טליה דולן-גדיש: נכס קבוע, בדרך כלל הכוונה הייתה לציוד, למכונות, לבניינים.

משה גפני: מה זה קשור להלוואה?

טליה דולן-גדיש: כל הדברים שבתקופת ההיפר אינפלציה היית צריך לשערך אותם.

טליה דולן-גדיש: אם המכונה הזאת הייתה שווה מאה ב-1 בינואר 1985, ב-1 בינואר 1986 היא כבר הייתה שווה מאתיים והיית צריך לשערך את זה.

טליה דולן-גדיש: הלוואה היא גם נכס – יושבים כאן רואי חשבון והם יכולים להסביר את זה טוב ממני – וגם את הנכס הזה היית משערך, אבל מה שחשוב לי שחברי הכנסת יבינו זה שכל עוד חל חוק התיאומים וההלוואה הייתה בגדר נכס קבוע בידי נותן ההלוואה, לא החלנו את סעיף 3(ט) ובעצם מה שאנחנו עושים כאן, אנחנו באים עם הוראת מעבר.

טליה דולן-גדיש: אנחנו אומרים שהלוואה שהחלה את דרכה כך שסעיף 3(ט) לא חל עליה, תגמור את דרכה כך שסעיף 3(ט) לא חל עליה למרות שכבר חוק התיאומים עבר מן העולם.

משה גפני: את אומרת כבר עשר פעמים שסעיף 3(ט) לא חל עליה.

טליה דולן-גדיש: 3(ט)(4).

משה גפני: טוב שזה 3(ט)(4).

משה גפני: את יכולה להסביר לי מה קרה כאשר 3(ט)(4) לא חל עליה?

משה גפני: בשלוש השנים האלה.

שי חרמש: לא גבו מס.

משה גפני: חייב מס או לא?

שי חרמש: לא חייב מס.

זבולון אורלב: כאילו אין ריבית.

טליה דולן-גדיש: נכון.

טליה דולן-גדיש: בדיוק.

טליה דולן-גדיש: אנחנו מחילים את זה רטרואקטיבית.

משה גפני: ואז אני לא חייב במס?

טליה דולן-גדיש: אם ההלוואה הייתה נכס קבוע בידי נותן ההלוואה.

טליה דולן-גדיש: כן.

משה גפני: אין מס.

טליה דולן-גדיש: אם זו הלוואה שלא חלו עליה הוראות סעיף 3(ט) בגלל הוראת סעיף 3(ט)(4) שאמרה שהוראות הסעיף לא יחולו על הלוואה שהיא לפי חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) נכס קבוע בידי המלווה, למרות שב-1 בינואר 2008 ההלוואה היא כבר לא נכס קבוע לפי חוק תיאומים בשל אינפלציה בידי המלווה, למה?

טליה דולן-גדיש: כי חוק תיאומים בשל אינפלציה ב-1 בינואר 2008, פג תוקפו.

טליה דולן-גדיש: אנחנו באים לכאן עם הוראת מעבר מיטיבה ואומרים שההלוואה הזאת שהחלה את דרכה כך שהוראות סעיף 3(ט) לא חלות עליה, כיוון שנותן ההלוואה, כשהוא פתח את ספר החוקים אמר: בסדר, ההלוואה הזאת לא חלות עליה הוראות סעיף 3(ט), למה?

טליה דולן-גדיש: כי היא נכס קבוע בידי נותן ההלוואה.

טליה דולן-גדיש: עד סוף חיי ההלוואה אנחנו מוכנים לא להחיל את סעיף 3(ט).

זבולון אורלב: למה הנדיבות הזאת?

משה גפני: כי אי אפשר לגבות רטרואקטיבית.

טליה דולן-גדיש: לא.

טליה דולן-גדיש: אפשר.

שי חרמש: אפשר שבע שנים אחורה.

טליה דולן-גדיש: אפשר לגבות רטרואקטיבית.

זבולון אורלב: מי אלה שלכאורה היו חייבים?

זבולון אורלב: אלה אנשים שיש להם כסף.

שי חרמש: אלה אנשים או חברות?

טליה דולן-גדיש: גם חברות וגם אנשים.

צבי פרידמן: חברות.

צבי פרידמן: הנכס הקבוע הוא בעיקר בין חברות.

טליה דולן-גדיש: נכס קבוע בידי חברות.

טליה דולן-גדיש: ודאי.

צבי פרידמן: אם כן, התיקון הזה מתייחס לחברות.

טליה דולן-גדיש: בוודאי.

טליה דולן-גדיש: מי שנהנה זה הלווה.

זבולון אורלב: חסר כסף למדינה, למה שלא ייגבו?

טליה דולן-גדיש: אני אגיד לך למה.

טליה דולן-גדיש: נכון שאין זכות קנויה במסים אבל כשנתת את ההלוואה ופתחת את ספר החוקים, ראית שלא יחולו עליך הוראות סעיף 3(ט).

טליה דולן-גדיש: למה?

טליה דולן-גדיש: כי ההלוואה הייתה נכס קבוע בידי נותן ההלוואה.

טליה דולן-גדיש: אנחנו מוכנים לתת לך ליהנות מהוראת המעבר עד תום חיי ההלוואה.

שי חרמש: אחרת זה תיקון רטרואקטיבי.

טליה דולן-גדיש: לא.

טליה דולן-גדיש: זה לא היה חייב להיות תיקון רטרואקטיבי.

זבולון אורלב: הפוך.

זבולון אורלב: אתה עכשיו נותן רטרואקטיבית.

טליה דולן-גדיש: ההטבה היא רטרואקטיבית.

שי חרמש: מ-2007 הוא יודע שהוא לא חייב.

צבי פרידמן: הוא עשה פעולה.

צבי פרידמן: במרץ 2008 תוקן החוק רטרואקטיבית.

צבי פרידמן: לאנשים היה חוב והם עשו פעולות עד מרץ 2008.

שי חרמש: הם ידעו שזה לא חייב.

צבי פרידמן: הם עשו פעולות שהיום חייבות במס, אבל אז הם לא היו חייבים במס.

טליה דולן-גדיש: נכון.

שי חרמש: כשהם ביצעו את הפעולה, הם ידעו שהם לא חייבים במס.

טליה דולן-גדיש: זה כמו שאמר רואה חשבון פרידמן.

טליה דולן-גדיש: היה עוד דבר.

טליה דולן-גדיש: החוק לביטול חוק התיאומים פורסם בספר החוקים ב-6 במרץ 2008.

טליה דולן-גדיש: מה זה אומר?

טליה דולן-גדיש: רטרואקטיבית הוא בוטל ל-1 בינואר 2008.

טליה דולן-גדיש: זה אומר שאם אתה כלווה פתחת את ספר החוקים ב-1 במרץ 2008 וראית שלא חלות על ההלוואה שאתה עומד לקחת הוראות סעיף 3(ט), למה?

טליה דולן-גדיש: כי אני מזכירה לך שב-5 במרץ עוד לא פורסם החוק לביטול חוק התיאומים.

טליה דולן-גדיש: הוא פורסם ב-6 במרץ בתחילה רטרואקטיבית ל-1 בינואר 2008.

טליה דולן-גדיש: ב-6 במרץ הוא פורסם רטרואקטיבית ל-1 בינואר.

טליה דולן-גדיש: אבל כשאתה רצית לקבל הלוואה ופתחת את ספר החוקים ב-1 בפברואר 2008, החוק אחר כך בוטל רטרואקטיבית אבל כשפתחת את ספר החוקים ב-1 בפברואר 2008 ורצית לדעת אם יחילו עליך את הוראות סעיף 3(ט) או לא יחילו עליך הסעיף, ראית שההלוואה הזאת היא נכס מוגן בידי החברה נותנת ההלוואה.

טליה דולן-גדיש: לכן מה שעשינו, אמרנו שגם מי שקיבל הלוואה בתקופה שבין 1 בינואר 2008 ל-5 במרץ 2008 שהיא הייתה אמורה להיות נכס מוגן בידי נותן ההלוואה אילולא בוטלו הוראות חוק התיאומים ב-6 במרץ 2008 רטרואקטיבית ל-1 בינואר 2008, גם הוא ייהנה מהוראת המעבר.

טליה דולן-גדיש: כלומר, גם עליו אנחנו לא נחיל את סעיף 3(ט).

טליה דולן-גדיש: שוב אני חוזרת ומדגישה, בתנאי כמובן שההלוואה הייתה נכס מוגן בידי נותן ההלוואה ולא חלו עליך הוראות סעיף 3(ט) לפני כל השינויים האלה.

זבולון אורלב: מה דין מי שנתן הלוואה כזאת אחרי6 במרץ?

טליה דולן-גדיש: מי שנתן אחרי 6 במרץ 2008, החוק היה ברור לגמרי.

טליה דולן-גדיש: כבר היה לו ברור שההלוואה הזאת היא לא נכס מוגן בידי נותן ההלוואה וברור שחלות הוראות סעיף 3(ט).

משה גפני: מעניינת אותי הפרקטיקה.

משה גפני: המקרה שחבר הכנסת אורלב אמר הוא לא מקרה שאני מכיר.

משה גפני: זאת אומרת, המקרה של הצבע.

טליה דולן-גדיש: המקרה של הצבע הייתה מאוד פשוטה.

טליה דולן-גדיש: בין נותני שירותים זה קיים.

משה גפני: אני לא מכיר שמישהו בא ועושה עבודה ואני נותן לו כסף הרבה יותר גדול ואני אומר לו שייקח את זה כהלוואה והריבית תהיה על חשבון העבודה.

משה גפני: מה המקרים בהם אתם נתקלים?

יפעת סולטנוביץ: מדובר על מקרים מיוחדים בין הנותן למקבל.

משה גפני: אני שאלתי מה המקרים שאתם ברשות המסים נתקלים בהם, כאשר יש מצב כזה בו מישהו נותן הלוואה במקום שכר.

משה גפני: איזה מקרים אלה?

משה גפני: אני לא מכיר.

משה גפני: אני לא זוכר מקרה אחד שבא אלי איש מקצוע או מישהו שמספק שירותים ופתאום אני נותן לו הלוואה במקום שכר.

יפעת סולטנוביץ: אני יכולה לתת לך דוגמה.

יפעת סולטנוביץ: בהכנסת עבודה זה נפוץ.

טליה דולן-גדיש: מאוד.

יפעת סולטנוביץ: בהכנסת עבודה בין מעביד לעובד.

יפעת סולטנוביץ: יכול להיות שאת הרכב של החברה הוא מוכר לעובד במחיר מוזל למשל.

יפעת סולטנוביץ: זה יכול להיות מקרה קלאסי ל-3(ט) ואנחנו רואים איזושהי הטבה שניתנת לעובד במסגרת היחסים האלה.

יפעת סולטנוביץ: כלומר, הוא קיבל רכב במחיר הרבה יותר זול.

משה גפני: זאת אומרת, הרכב עולה חמישים אלף שקלים והוא מכר לו אותו בשלושים אלף שקלים.

יפעת סולטנוביץ: כן.

קריאה: זאת לא ריבית רעיונית.

משה גפני: זאת לא ריבית.

טליה דולן-גדיש: לא, זה לא חל רק על הלוואות.

צבי פרידמן: זה לא קשור לתיקון כאן.

יפעת סולטנוביץ: אנחנו מדברים על המקרה.

משה גפני: אני מחפש את המקרה.

יפעת סולטנוביץ: זה המקרה.

משה גפני: לא, זה לא המקרה כי זאת לא ריבית, לא רעיונית ולא מעשית.

טליה דולן-גדיש: זה לא חל רק על ריבית אלא זה חל גם על מימוש זכות.

דרור ביטרמן: יש את הדוגמה שמעביד נותן הלוואה.

יפעת סולטנוביץ: ההלוואה כהלוואה, אנחנו רוצים לזקוף על זה ריבית.

יפעת סולטנוביץ: כאן נכנס סעיף 3(ט), בדיוק במקרה הזה.

דרור ביטרמן: יש את הדוגמה הקלאסית.

משה גפני: רגע.

משה גפני: תכף נראה לגבי הדוגמה הקלאסית.

משה גפני: אני רוצה להבין.

משה גפני: אני העובד קיבלתי רכב בשלושים אלף שקלים במקום חמישים אלף שקלים.

משה גפני: עשרים אלף השקלים הם שכר שאני מקבל.

טליה דולן-גדיש: נכון.

טליה דולן-גדיש: בדיוק.

משה גפני: ואני משלם על זה מס?

טליה דולן-גדיש: בדיוק.

זבולון אורלב: אז זאת לא ריבית רעיונית.

משה גפני: מה זה קשור לזה?

משה גפני: אז קיבלתי שכר של עשרים אלף שקלים.

צבי פרידמן: זה לא קשור לדיון כאן.

טליה דולן-גדיש: זה לא נשוא הדיון.

טליה דולן-גדיש: בדיוק.

זבולון אורלב: את מרשות המסים?

טליה דולן-גדיש: לא.

טליה דולן-גדיש: אני ממינהל הכנסות המדינה.

טליה דולן-גדיש: אני רוצה להסביר.

טליה דולן-גדיש: מה שכבוד יושב ראש הוועדה שאל, זאת שאלה מאוד במקומה אבל זאת הרצאה נפרדת פעם על הוראות סעיף 3(ט) ו-3(י).

משה גפני: אפשר בלי הרצאות?

משה גפני: אני לא רוצה הרצאה.

משה גפני: אני רוצה לדעת מה המקרה עליו אנחנו מדברים

דרור ביטרמן: יש דוגמא קלאסית.

משה גפני: לא מקרה תיאורטי אלא מקרה מעשי.

דרור ביטרמן: מקרה מעשי.

דרור ביטרמן: כל מעביד שנותן לעובד שלו הלוואה לתקופת זמן ללא ריבית וללא הצמדה.

משה גפני: אתם מכירים מקרים כאלה?

דרור ביטרמן: יש הרבה מקרים כאלה.

טליה דולן-גדיש: ודאי.

דרור ביטרמן: זה המקרה הקלאסי.

טליה דולן-גדיש: אילולא הסעיף הזה, הם היו אומרים שזאת לא הכנסת עבודה, למרות שלדעתי, לפי סעיף 2(2) לפקודה זה כן הכנסת עבודה.

טליה דולן-גדיש: כאן נאמר ברחל בתך הקטנה שזאת הכנסת עבודה וגם אומרים לך איך לחשב אותה כדי שלא יעשו את כל הדברים האלה.

משה גפני: יש הרבה מקרים שמעביד נותן הלוואה במקום שכר?

דרור ביטרמן: כן.

טליה דולן-גדיש: ודאי.

שי חרמש: ודאי.

שי חרמש: כהטבה.

זבולון אורלב: זאת לא ריבית רעיונית.

שי חרמש: זאת הריבית הרעיונית.

קריאה: דוגמה שהייתה מאוד נפוצה במערכת הבנקאות.

קריאה: כאשר מנהל סניף היה מבקש תוספת שכר, הוא קיבל הלוואה של מיליון שקלים עם החזר אחרי שנתיים בלי ריבית ובלי הצמדה, במקום תוספת שכר.

שי חרמש: והיא מפקיד את הסכום באיגרת חוב ממשלתית.

קריאה: נכון, ומקבל הכנסה פטורה ממס.

קריאה: זאת הדוגמה הכי פשוטה והנפוצה שהייתה.

שי חרמש: גפני, אני לא מבין, הפטנט הזה לא הגיע לישיבות?

שי חרמש: אנחנו יודעים את זה ואתה לא?

משה גפני: בישיבות לא נותנים הלוואה עם ריבית.

משה גפני: אנחנו נכנסים לנושא של חוק הגמ"חים שזה סיפור בפני עצמו.

משה גפני: הישיבות זה לא המקרה.

שי חרמש: אפילו זבולון מכיר את זה.

שי חרמש: בבנק המזרחי לא עשו את זה?

זבולון אורלב: הסיפור של הצבע והסיפור של הלוואה של מעסיק, אלה שני סיפורים שונים.

זבולון אורלב: אני לא מבין איך שניהם נכנסים תחת הכותרת של ריבית רעיונית.

זבולון אורלב: אם נותנים למישהו הלוואה, המעסיק נותן הלוואה ולא לוקח ריבית והצמדה, זאת הטבה כמו עם הרכב.

משה גפני: גם צבע.

משה גפני: במקום לתת לו אלף שקלים, הוא נותן לו הלוואה של 10,000 שקלים.

משה גפני: בקיצור, אתם מבקשים שאם מישהו נתן הלוואה, המעביד נתן הלוואה במקום תוספת שכר, הוא צריך לשלם מס הכנסה.

משה גפני: מה אתם רוצים שיקרה בשלוש השנים האלה?

טליה דולן-גדיש: לא.

טליה דולן-גדיש: העובד צריך לשלם מס הכנסה.

משה גפני: כן, העובד.

משה גפני: מה אתם רוצים שיקרה בשלוש השנים האלה?

טליה דולן-גדיש: אני אומר שוב.

טליה דולן-גדיש: העובד צריך לשלם מס הכנסה.

טליה דולן-גדיש: היה חריג אחד שאמר שהעובד לא צריך לשלם מס הכנסה אם זה נכס מוגן בידי המעביד.

משה גפני: ומה זה?

טליה דולן-גדיש: זה נכס מוגן לפי חוק התיאומים בשל אינפלציה שמת, תודה לאל, ב-31 בדצמבר 2007.

טליה דולן-גדיש: שוב אני חוזרת ואומרת שבאנו על סיפוקנו מבחינת חיוב המס כשההלוואה הייתה נכס מוגן בידי המעביד נותן ההלוואה ולכן לא חייבנו במס את העובד.

טליה דולן-גדיש: כל מה שאנחנו באים לעשות כאן עכשיו זאת הוראת מעבר שאומרת שהלוואה כזאת שהחלה את דרכה כך שסעיף 3(ט) לא חל עליה, תמשיך את דרכה ותבוא לידי סיום כך שסעיף 3(ט) לא חל עליה.

משה גפני: אני יכול לדעת מה זה המקרה בו מדובר בנכס קבוע?

משה גפני: מה המקרה עליו אנחנו מדברים בשלוש השנים האלה.

צבי פרידמן: זאת בדיוק נקודה של תפר מה-1 בינואר 2008 ל-31 בדצמבר 2008.

צבי פרידמן: היה חוק קיים.

משה גפני: רואה חשבון פרידמן, אנחנו לא מבינים ואחרי כן מתבררים לנו דברים אחרים.

משה גפני: היה המקרה של הצבע של זבולון אורלב.

צבי פרידמן: זה לא קשור.

משה גפני: אחרי כן היה המקרה שלה שהוא מממן לו את הרכב בפחות כסף.

משה גפני: עכשיו הוא הביא את המקרה הזה שמעביד, במקום לתת תוספת שכר, נתן לו הלוואה וההלוואה הזאת שווה כסף.

משה גפני: עד כאן הבנתי.

משה גפני: שאלתי אותך על מה אנחנו מדברים בחוק הזה.

שי חרמש: כל אלה לא נכסים מוגנים, אז אין בכלל בעיה.

צבי פרידמן: כל המקרים האלה לא קשורים.

משה גפני: אני מחפש מקרה שכן קשור.

שי חרמש: זה קיים בחוק כרגע ואין שום בעיה.

צבי פרידמן: זה חוק מאוד מסובך.

משה גפני: אם אי אפשר לתת מקרה כדוגמה, תגידו שאין מקרה.

צבי פרידמן: לא, יש מקרה כזה.

משה גפני: אבל אי אפשר להסביר אותו.

צבי פרידמן: יש מקרה כזה.

משה גפני: לא נאשר את החוק בגלל שאני לא הולך לאשר חוק שאני לא יודע על מקרה.

צבי פרידמן: יש חברה א' שנתנה הלוואה לחברה ב' ורשמה את זה כנכס קבוע.

זבולון אורלב: מה פירוש רשמה את זה כנכס קבוע?

דרור ביטרמן: לפי חוק התיאומים.

צבי פרידמן: לפי חוק התיאומים הייתה אפשרות לתת הלוואה מגוף לגוף.

צבי פרידמן: חוק התיאומים בשל אינפלציה הוא חוק מאוד מסובך.

זבולון אורלב: מה יכלו לרשום?

צבי פרידמן: לתת הלוואה בין שני גופים, לרשום את ההלוואה כנכס קבוע ולראות בזה כשטר הון ללא ריבית.

צבי פרידמן: הייתה אפשרות כזאת, בתנאי שיהיה רשום נכס קבוע בידי נותן ההלוואה.

צבי פרידמן: את זה החוק אפשר.

צבי פרידמן: היו נישומים בתקופה ממרץ 2008 שנתנו שטרי הון בין גופים, רשמו נכס קבוע.

צבי פרידמן: עשו את זה.

צבי פרידמן: נתנו הלוואות ללא ריבית, נכס קבוע.

צבי פרידמן: פתאום ב-31 במרץ התפרסם חוק, בוטל חוק התיאומים, והתברר שאת אותן הלוואות אי אפשר לתת בשטר הון.

צבי פרידמן: אבל נתנו כבר כשטר הון ועשו את זה כשטר הון.

צבי פרידמן: זאת חקיקה רטרואקטיבית שפגעה בנישומים.

צבי פרידמן: לכן ברוך השם האוצר עכשיו מתקן את זה אבל זה עיוות בזמנו, שאנשים עשו על סמך חוק קבוע.

צבי פרידמן: בדיוק כמו שאתה לדוגמה מוכר נכס ואומרים לך שאתה פטור ממס שבח, אבל פתאום בעוד חודש אומרים: לא, את הנכס שמכרת לפני שנה, אתה חייב במס היום, אבל אז כשמכרת הוא היה פטור ממס.

צבי פרידמן: אם הייתי יודע, לא הייתי מוכר את הנכס.

צבי פרידמן: אותו סיפור בדיוק כאן.

צבי פרידמן: נתנו הלוואות רק בתקופה ינואר 2008 עד 31 במרץ 2008 ופתאום במרץ 2008 חל חוק רטרואקטיבי.

זבולון אורלב: למה חברה אחת נתנה הלוואה לחברה שנייה?

צבי פרידמן: שיקולים בין חברות.

טליה דולן-גדיש: שיקולים עסקיים שלהם.

צבי פרידמן: זה היה אפשרי.

צבי פרידמן: עשו את זה עשרות שנים.

צבי פרידמן: מ-1982, אז חוקק חוק האינפלציה, היו הלוואות כאלה.

צבי פרידמן: זה לא קשור לצבע.

טליה דולן-גדיש: זה לא קשור לתיקון שאנחנו מביאים עכשיו.

זבולון אורלב: אתה אומר שהייתה תקופה בה הייתה פרצה בחוק.

טליה דולן-גדיש: לא.

צבי פרידמן: לא.

שי חרמש: על פי החוק זה היה מותר.

טליה דולן-גדיש: לא הייתה פרצה.

צבי פרידמן: היה חוק והחוק היה בסדר.

זבולון אורלב: היה חוק שהיה אפשר לתת הלוואות.

צבי פרידמן: לתת שטרי הון.

צבי פרידמן: לתת הלוואות לא ריבית.

זבולון אורלב: ואף על פי שנהנית מזה שקיבלת הלוואה ללא ריבית, לא היית צריך לשלם.

צבי פרידמן: לא נהנו.

שי חרמש: זה מול נכס.

טליה דולן-גדיש: אני אסביר את זה שוב בצורה אולי יותר ברורה.

יפעת סולטנוביץ: טלי, הערה שחסרה להם כאן לדעתי.

יפעת סולטנוביץ: צריך להבין שרק בעולם של מימון שאנחנו קראנו לנכס קבוע והוא צבר הפרשי הצמדה שקיבלנו עליהם מס.

יפעת סולטנוביץ: זה היה התכלית של 3(ט) וזה חשוב מאוד.

טליה דולן-גדיש: אמרתי את זה.

טליה דולן-גדיש: אני אגיד דבר מאוד פשוט.

טליה דולן-גדיש: חבל כרגע להיכנס להוראותיו המאוד מסובכות של חוק התיאומים שעבר מן העולם ב-31 בדצמבר 2007.

חיים אורון: בעיקר שכל כך הרבה התפרנסו ממנו.

טליה דולן-גדיש: נכון.

טליה דולן-גדיש: אני אגיד דבר מאוד פשוט.

טליה דולן-גדיש: כל עוד חוק התיאומים בשל אינפלציה היה בתוקף, אנחנו הסכמנו, הייתה הוראה בסעיף 3(ט)(4) שאמרה שלא יחולו הוראות סעיף 3(ט) על לווה אם ההלוואה היא נכס מוגן לפי חוק תיאומים בשל אינפלציה.

טליה דולן-גדיש: כשחוק תיאומים בשל אינפלציה פג תוקפו ב-31 בדצמבר 2007, תיאורטית ב-1 בינואר 2008 היינו צריכים להגיד שהוראות סעיף 3(ט) כבר כן חלות.

טליה דולן-גדיש: למה?

טליה דולן-גדיש: כי הלוואה היא לא נכס קבוע בידי נותן ההלוואה.

טליה דולן-גדיש: למה?

טליה דולן-גדיש: כי חוק התיאומים בשל אינפלציה עבר מן העולם.

טליה דולן-גדיש: אבל למרות שאין זכות קנויה במסים נותן ההלוואה, כשקיבל אותה ופתח את ספר החוקים בדצמבר 2007, אמר שלא יחולו עליו הוראות סעיף 3(ט) ואנחנו כהוראת מעבר מוכנים לא להחיל עליו את סעיף 3(ט) עד מות ההלוואה.

טליה דולן-גדיש: אותו סיפור גם ב-3(י).

טליה דולן-גדיש: לא נצטרך לחזור עליו.

טליה דולן-גדיש: יש עוד דבר אחד שאנחנו רוצים להגיד בסעיף 3(ט).

טליה דולן-גדיש: אנחנו רוצים להגיד שסעיף 3(ט) שמדבר על עסקאות בין גופים קשורים, לא חל כאשר חלות הוראות סעיף 85(א) לפקודת מס הכנסה.

טליה דולן-גדיש: סעיף 85(א) מדבר על הלוואות בין גופים קשורים בעסקה בין-לאומית.

שי חרמש: כאן זאת בעיה של שערי מטבע?

טליה דולן-גדיש: לא.

טליה דולן-גדיש: בכלל לא.

טליה דולן-גדיש: אני חושבת שגם בלי לכתוב את ההוראה המבהירה הזאת, הוראות סעיף 85(א) הן ההוראות שחלות בעסקה בין-לאומית כי עסקה בין-לאומית היא מקרה ספציפי של הלוואה בין גופים קשורים וגם חקיקת סעיף 85(א) מאוחרת לחקיקת סעיף 3(ט).

שי חרמש: איך את מחשבת מיסוי על הפרשי שער?

טליה דולן-גדיש: יש הוראות.

שי חרמש: זה מסבך את זה יותר מדיי.

טליה דולן-גדיש: זה לא נוגע.

טליה דולן-גדיש: גם כך התיקון הזה כל כך מסובך ואני מעדיפה לא להיכנס לזה.

שי חרמש: קראתי את זה שעתיים ולא הבנתי מה כתוב.

צבי פרידמן: בוא נתרכז בעיקר.

טליה דולן-גדיש: בואו ננסה להתרכז בעיקר.

משה גפני: יש מישהו מבין האורחים שמתנגד לחוק הזה?

צבי פרידמן: כן.

שי חרמש: לחוק לא.

צבי פרידמן: יש הערות גדולות בחוק הזה.

צבי פרידמן: הבאנו לכאן גם נייר שהצגנו בפני הוועדה.

צבי פרידמן: קודם כל, אנחנו מברכים על התיקון לחוק, הוא חשוב וצריך אותו, אבל יחד עם זאת יש כאן הרבה עיוותים.

משה גפני: איפה?

משה גפני: תראה לי אחד.

צבי פרידמן: דבר ראשון, הכי חשוב שיש כאן, רבותיי, זה מהו שיעור הריבית.

צבי פרידמן: הרי מה זה סעיף 3(ט)?

צבי פרידמן: מעביד נותן הלוואה לעובד שלו ללא ריבית.

צבי פרידמן: הוא נותן לו צ'ופר.

צבי פרידמן: אומר החוק שיזקוף לו כאילו הכנסה והוא ישלם מס, כאילו הוא לקח הלוואה בריבית צמודה פלוס ארבעה אחוזים פלוס מס ערך מוסף.

צבי פרידמן: תחשב היום בשלושה אחוזי אינפלציה, אני עשיתי חשבון והגעתי ל-8.26 אחוזים ריבית.

משה גפני: על איזה סעיף אתה מדבר?

צבי פרידמן: על 3(ט).

משה גפני: הסעיף עליו דיברנו עכשיו?

צבי פרידמן: כן.

צבי פרידמן: דיברת על הצבע ועל העובד.

צבי פרידמן: אדוני, יש לנו כאן

צבי פרידמן: עשרות אלפי עובדים שמקבלים הלוואה מהמעביד שלהם ללא ריבית או בריבית נמוכה, הם משלמים מס על הכנסה שבכלל לא מגיעה להם.

צבי פרידמן: כמו שיש כאן שווי שימוש ברכב, כמו שיש כאן שווי פלאפון, כאן יש שווי ריבית אסטרונומית שהאוצר גובה מס, אני חושב בגובה של מאות מיליוני שקלים.

צבי פרידמן: העובדים משלמים מס, סתם ככה, מס מיותר.

צבי פרידמן: זה לא יכול להיות.

צבי פרידמן: הרי הלוואות בין חברות, שיעור הריבית הוא שלושה אחוזים.

משה גפני: מה קורה בלי הצעת החוק הזאת?

צבי פרידמן: היום משלמים מס כאילו לעובד זוקפים הכנסה.

משה גפני: בלי הצעת החוק הזאת, מה המצב היום?

טליה דולן-גדיש: רע מאוד.

צבי פרידמן: זוקפים לו הכנסה בגובה, נכון להיום, בגובה של 8 ורבע אחוזים, כאילו קיבל הכנסה.

שי חרמש: הריביות האלה נקבעו לפני שנים.

שי חרמש: צריך להתאים את זה.

משה גפני: אתה מדבר על הצעת חוק חדשה.

שי חרמש: לא, זה בלי קשר.

צבי פרידמן: זה קשור.

צבי פרידמן: מתקנים כאן את סעיף 3(ט).

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: עם הצעת החוק הזאת ובלי הצעת החוק הזאת, לדבריך יש כאן עיוות שצריך לשלם ריבית שהיא ריבית מאוד מאוד גבוהה באופן יחסי למצב המשק היום.

צבי פרידמן: נכון.

משה גפני: מה את עונה על זה?

שי חרמש: זה לא קשור להוראות החוק.

טליה דולן-גדיש: אני עונה על זה ואומרת שאני חושב שמר פרידמן צודק.

טליה דולן-גדיש: יש לנו טיוטת תקנות שלצערי עדיין לא קיבלה את כל האישורים במשרד האוצר.

טליה דולן-גדיש: אנחנו נביא אותה, אני מקווה, בעתיד הקרוב מאוד לוועדת הכספים.

משה גפני: מה יש בתקנות האלה?

טליה דולן-גדיש: כיוון שעוד אין לי את האישור הסופי, אני לא יכולה להגיד מה יש בתקנות האלה, אבל אנחנו בהחלט חושבים שהריבית שקבועה בסעיף 3(ט) היום, אני מסכימה עם צביקה שהיא ריבית גבוהה שצריך לשנות אותה.

טליה דולן-גדיש: לשכת רואי חשבון חושבת שהריבית הקבועה לפי סעיף 3(י) והריבית הקבועה לפי סעיף 3(ט) צריכות להיות אותה הריבית אבל אני לא חושבת כך.

טליה דולן-גדיש: לשכת רואי חשבון שכנעה אותי כשבאנו לוועדת הכספים באוגוסט 2009 עם קביעת הריבית לפי סעיף 3(י) שהריבית צריכה להיות נמוכה מאוד כי 3(י) הוא בתחום העסקי ובתחום העסקי הסיכון הוא נמוך יותר.

טליה דולן-גדיש: 3(ט), כשלא מדובר בין חברות אלא גם ביחסים בין עובד, שאחרת היה הולך לבנק והיה לוקח ריבית בגובה גבוה יותר, יכול להיות שהריבית צריכה להיות שונה מהריבית של 3(י).

טליה דולן-גדיש: אני מסכימה עם צביקה שצריך להביא תקנות של קביעת שיעור הריבית לפי סעיף 3(ט).

משה גפני: כמה זמן את מעריכה עד שיובאו התקנות?

טליה דולן-גדיש: מעט מאוד.

צבי פרידמן: אין סיבה שזה לא יקרה תוך חודש ימים כי מדברים על זה כבר שנים.

טליה דולן-גדיש: אני מנסה לדחוף את זה.

צבי פרידמן: אין סיבה שזה לא יקרה תוך חודש ימים.

חיים אורון: אם זה לא יהיה תוך שבועיים, זה יהיה תוך חודשיים כי הכנסת בפגרה.

טליה דולן-גדיש: נכון.

טליה דולן-גדיש: אני אשתדל להביא לפני הפגרה.

משה גפני: אם אפשר לפני הפגרה.

טליה דולן-גדיש: אני מאוד אשתדל.

צבי פרידמן: אני מבקש שהן יועברו גם לעיון שלנו.

טליה דולן-גדיש: ברור.

טליה דולן-גדיש: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה.

צבי פרידמן: דרך אגב, זה נושא מאוד קריטי ויש כאן עיוות מאוד מאוד חמור מבחינת אלפי עובדים, ואולי מאות אלפי עובדים.

טליה דולן-גדיש: זה לא בדיוק כך.

טליה דולן-גדיש: אף אחד לא מכריח אותך לתת הלוואה לפי סעיף 3(ט), אבל כאמור, אני מקווה שנביא בעתיד הקרוב מאוד תקנות לקביעת ריבית לפי סעיף 3(ט).

משה גפני: למה לא העברתם את זה בזמן, את המכתב שלכם?

טליה דולן-גדיש: דרך אגב, זאת הערה שאני הערתי.

טליה דולן-גדיש: חבל, כי ההערות שלהם בחלקן, היינו רוצים לחשוב עליהן, אבל קיבלנו את המכתב רק אתמול.

משה גפני: נכון.

משה גפני: חבל, הייתם צריכים להעביר אותו כמה ימים קודם.

טליה דולן-גדיש: הבהרתי את זה והאמת היא שאמרו לי שאני צודקת, אבל זה היה מאוחר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: איזה עוד הערות יש לכם?

משה גפני: רק לסעיף הזה.

משה גפני: לא לתקנות.

צבי פרידמן: לתיקון 3(ט) ו-3(י).

יפעת סולטנוביץ: ו-85(א).

צבי פרידמן: יש חוסר בהירות.

צבי פרידמן: חברת בת נתנה הלוואה לחברת אם.

משה גפני: איפה אתה קורא?

טליה דולן-גדיש: את ההערות שלהם.

משה גפני: כן, אבל איפה בחוק?

טליה דולן-גדיש: זה לא תיקון.

טליה דולן-גדיש: הוא מדבר על המצב הקיים.

צבי פרידמן: כבר מתקנים את החוק.

צבי פרידמן: אני רוצה לציין שאולי נגיע להסדר עם רשות המסים.

צבי פרידמן: יש חוסר בהירות כאשר חברת בת נותנת הלוואה לחברת האם, מה חל - הריבית לפי 3(ט) או ריבית לפי סעיף 3(י) ויש כאן הבדל גדול מאוד.

צבי פרידמן: מה שאני מבקש – וזה ויכוח שכל פעם מתקיים בין הנישומים לפקידי השומה, בין הנישומים לבין עצמם – שתהיה הוראה מפורשת בחוק שתאמר מה יחול, או 3(ט) או 3(י) אבל לא יכול להיות שכל אחד יקבע מה שהוא רוצה.

צבי פרידמן: אני חושב שהוודאות כאן חשובה וצריך לקבוע בפירוש מה יחול.

טליה דולן-גדיש: אני חושבת שיש ודאות.

טליה דולן-גדיש: אני חושבת שסעיף 3(י) אומר שהוראותיו נסוגות מפני הוראות סעיף 3(ט) ולכן אני חושבת שכאשר מדובר בהלוואה בין חברה לבעל שליטה, חלות הוראות סעיף 3(ט), גם אם זאת חברה כי לא נאמר בעל שליטה שהוא יחיד.

טליה דולן-גדיש: יכול להיות שאתם רוצים לשנות את המצב הזה ולקבוע שבמקרה כזה יחולו הוראות סעיף 3(י), אבל זה נושא לחשיבה של מדיניות ולא במכתב שמגיע 24 שעות קודם.

טליה דולן-גדיש: לדעתי הנוסח הוא ברור.

צבי פרידמן: אם אפשר, שלפחות תהיה הוראת ביצוע.

טליה דולן-גדיש: לא, זאת לא הוראת ביצוע.

טליה דולן-גדיש: זאת חקיקה.

צבי פרידמן: שלפחות הפרשנות תהיה בהוראת ביצוע.

צבי פרידמן: נקודה שלישית?

צבי פרידמן: עשו כאן תיקון מאוד מבורך.

צבי פרידמן: סעיף 3(י) חל באופן גורף.

צבי פרידמן: נכון למצב היום, לפני התיקון לחוק, על כל הלוואה בין חברות חלה ריבית רעיונית.

צבי פרידמן: היה מקרה אחד שהגיע לבית המשפט כאשר חברה מכרה נכס צמוד לדולר ומה לעשות, הדולר ירד.

צבי פרידמן: החוק רואה בזה הלוואה.

צבי פרידמן: אותם תשלומים שצמודים לדולר, רואים אותם כהלוואה והחוק קבע שהוא חייב לשלם הכנסה על ריבית רעיונית למרות שבפועל הוא מכר נכס צמוד לדולר והדולר ירד והוא הפסיד כסף.

צבי פרידמן: אמר בית המשפט שאין מה לעשות, זה החוק ופרשנים חיים עם הדבר הזה.

צבי פרידמן: עכשיו רוצים לתקן ואומרים: לא, מתי תחול ריבית רעיונית על יחיד?

צבי פרידמן: רק אם היו יחסים מיוחדים וקשרים מיוחדים, ולכן מגיעה ריבית רעיונית.

צבי פרידמן: זה נכון אלא שהאוצר כל הזמן מפחד ויש לו הגדרה של יחסים מיוחדים מאוד מאוד רחבה.

שי חרמש: מה זה יחסים מיוחדים?

צבי פרידמן: אני נותן הלוואה לקרוב, לחברת אחות שלי או לחברת בת שלי, ויש יחסים מיוחדים, והריבית מושפעת מיחסים מיוחדים.

צבי פרידמן: זה נכון.

צבי פרידמן: אלא האוצר כל כך מפחד והוא קובע הגדרה כל כך רחבה ליחסים מיוחדים שאני לא רואה מצב שאין יחסים מיוחדים.

צבי פרידמן: זה בעקיפין, במישרין, מקדימה, מאחורה וכולי.

צבי פרידמן: תראו את החקיקה.

צבי פרידמן: אני לא רואה מצב אחד בו אפשר לומר שאין יחסים מיוחדים, ואם זה כך, מה עשינו בתיקון הזה?

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: מה עוד?

צבי פרידמן: ההרחבה היא מאוד מאוד רחבה.

צבי פרידמן: לא צריך לפחד כל כך.

טליה דולן-גדיש: רק לפרוטוקול.

טליה דולן-גדיש: זאת לא הרחבה אלא זה צמצום.

זה צמצום מאוד קטן.

טליה דולן-גדיש: אולי צמצום קטן, אולי הייתם רוצים שהצמצום יהיה יותר קטן, אבל לפרוטוקול אומר שהיום זה חל כשאין בכלל יחסים מיוחדים.

טליה דולן-גדיש: אנחנו באנו ואמרנו שלא יתכן שההלוואה לא תינתן בריבית שוק אם אין יחסים מיוחדים.

טליה דולן-גדיש: אז בואו נצמצם את תחולת סעיף 3(י) שהיום חל בכל המקרים.

טליה דולן-גדיש: גם חברות שאין ביניהן בכלל קשר, כאשר חברה אחת נותנת לחברה אחרת הלוואה ללא ריבית, חלות הוראות סעיף 3(י).

טליה דולן-גדיש: באנו ועשינו סדר ואמרנו שנקבע שזה חל רק במקרה של יחסים מיוחדים.

טליה דולן-גדיש: מה באים ואומרים לנו?

טליה דולן-גדיש: עכשיו, אחרי שנתנו את ההטבה הזאת, תגדירו יחסים מיוחדים בצורה צרה יותר.

טליה דולן-גדיש: לפרוטוקול אני אומרת שההוראה הזאת, מה שאנחנו מביאים בפני חברי הוועדה, מצמצמת את תחולתו של סעיף 3(י).

צבי פרידמן: אני את שלי אמרתי.

צבי פרידמן: נותנים הטבה ובדרך האחורית - זאת לא הטבה אלא זה מחויב המציאות - מייתרים את כל ההטבה.

צבי פרידמן: אם כן, לדעתי הרבה לא עשינו.

משה גפני: למה מייתרים את ההטבה?

צבי פרידמן: כי אומרים יחסים מיוחדים וזאת הגדרה כל כך רחבה.

משה גפני: היא לא רחבה.

צבי פרידמן: היא רחבה מאוד.

טליה דולן-גדיש: אם אתה רוצה, אנחנו יכולים לרדת מיחסים מיוחדים.

צבי פרידמן: מה התיקון לחוק, מתי לא יחול סעיף 3(י), אותה ריבית רעיונית?

צבי פרידמן: אם יש יחסים מיוחדים.

צבי פרידמן: ההגדרה של יחסים מיוחדים היא מאוד רחבה.

משה גפני: היא מאוד מצומצמת.

צבי פרידמן: אתה ואני, יש בינינו יחסים מיוחדים.

צבי פרידמן: למה?

צבי פרידמן: כי סבתא שלי וסבתא שלך תלו כביסה תחת אותה שמש.

צבי פרידמן: זה בערך מה שכתוב כאן.

טליה דולן-גדיש: ממש לא.

משה גפני: לא יודע לגבי הסבתא שלך, אבל לגבי הסבתא שלי אתה צודק.

צבי פרידמן: זה מה שכתוב כאן פחות או יותר.

משה גפני: כתוב יחסים מיוחדים לרבות יחסים שבין אדם לקרובו וכן שליטה של צד אחד להלוואה במשנהו, שליטה של אחד הצדדים להלוואה במישרין או בעקיפין.

צבי פרידמן: במישרין או בעקיפין, עשרה אחוזי שליטה, יום אחד בשנה.

משה גפני: הצדדים להלוואה.

משה גפני: אין יום אחד בשנה.

צבי פרידמן: יש גם יום אחד בשנה.

משה גפני: הסבתא שלך והסבתא שלי לא נמצאות כאן.

משה גפני: דווקא חיפשתי אותן.

צבי פרידמן: זאת דוגמה.

משה גפני: מה זה לרבות?

טליה דולן-גדיש: אנחנו באמת כאן עושים איזשהו חידוש כי הוראות סעיף 3(י) חלות היום.

טליה דולן-גדיש: ברגע שיש ריבית שהיא לא ריבית שוק, מחילים את הוראות סעיף 3(י).

טליה דולן-גדיש: באנו ואמרנו שאנחנו נחיל את זה רק במקרה של יחסים בדרך כלל משפטיים מיוחדים בין החברות.

טליה דולן-גדיש: אבל כשאני אומרת דבר כזה, אני רוצה שבאמת ההגדרה של יחסים מיוחדים תהיה ההגדרה הרחבה ביותר.

טליה דולן-גדיש: אם לשכת רואי חשבון מתנגדת, אפשר להשאיר את המצב הקיים והוראות סעיף 3(י) יחולו על כל החברות, גם במקרה שאין יחסים משפטיים מיוחדים.

טליה דולן-גדיש: אנחנו מתחילים צעד חדש ובואו נתחיל אותו בצורה הגיונית.

צבי פרידמן: קודם כל, אני לא אוהב את האיומים האלה.

טליה דולן-גדיש: אני לא מאיימת.

צבי פרידמן: אני לא מייצג כאן אינטרסים שלנו, חס וחלילה.

צבי פרידמן: אני מייצג כאן אינטרסים ציבוריים של כל עם ישראל.

טליה דולן-גדיש: ודאי.

צבי פרידמן: הדבר הזה הוא לא נכון ואי אפשר להשאיר אותו.

צבי פרידמן: אם זה כך, אל תתקנו את החוק בכלל.

צבי פרידמן: אין לי בעיה בקטע הזה.

צבי פרידמן: אני מייצג כאן מבחינה מקצועית.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: מה אתה רוצה?

משה גפני: אתה רוצה שזה לא יהיה או שזה כן יהיה?

משה גפני: לא הבנתי.

חיים אורון: הוא רוצה הגדרה יותר רחבה למיוחדים.

צבי פרידמן: נכון.

שי חרמש: יותר צרה.

חיים אורון: אלה שבחוץ יותר רחבים.

טליה דולן-גדיש: נכון.

טליה דולן-גדיש: בדיוק.

צבי פרידמן: נכון.

חיים אורון: לצמצם את הסוגריים.

שי חרמש: שיהיו גם כאלה שהם לא במיוחדים.

צבי פרידמן: אני אומר לך היושב ראש שיתברר שגם אני ואתה לפי ההגדרה, יש לנו יחסים מיוחדים.

צבי פרידמן: לפי ההגדרה, לא תמצא מישהו שאין לו יחסים מיוחדים.

אולי נוריד את ה"לרבות" וננסה למצוא את כל הסיטואציות.

משה גפני: נגיע לזה.

משה גפני: אנחנו עוד לא שם.

משה גפני: מה עוד?

טליה דולן-גדיש: יכול להיות שצריך לחשוב על הורדת ה"לרבות".

צבי פרידמן: יש לי עוד שלוש הערות.

משה גפני: תגיד אותן טלגרפית.

צבי פרידמן: סעיף 85(א).

צבי פרידמן: בעסקה בין לאומית, יש אפשרות שחברה תיתן לחברה אחרת שטר הון.

צבי פרידמן: יש אפשרות כזאת.

צבי פרידמן: במשך שנים היא הייתה הוראת ביצוע ועכשיו עוברים לחקיקה, שטר הון בין חברה לחברה אחרת עם יחסים מיוחדים.

צבי פרידמן: החוק מגדיר שטר הון, הוא קובע תנאים ובין יתר התנאים הוא אומר שהלוואה לחברה אחרת תינתן בהתאם למטבע של אותה מדינה תושבת.

צבי פרידמן: אם לי יש חברה למשל בניגריה ואני רוצה לתת לה שטר הון, וזה אפשרי וזה מותר לפי החוק, בכפוף לתנאים, נאמר שההלוואה צריכה להיות במטבע ניגרי.

צבי פרידמן: מי נותן הלוואה במטבע ניגרי?

משה גפני: למה הם מבקשים את זה?

צבי פרידמן: לא מבין.

צבי פרידמן: לא יודע.

טליה דולן-גדיש: רגע.

טליה דולן-גדיש: היה רציו.

טליה דולן-גדיש: בדרך כלל, כאשר חברת אם ישראלית נותנת הלוואה לחברה ניגרית, היא נותנת אותה במטבע ניגרי.

טליה דולן-גדיש: תשאלו למה בכלל אנחנו צריכים את ההתייחסות למטבע.

טליה דולן-גדיש: אנחנו באחד התנאים שאנחנו מוכנים שלא יחולו עליך הוראות סעיף 85(א) ולא תצטרך להראות לי שבעצם ההלוואה ניתנה בתנאי שוק, אחד המקרים הוא כאשר אתה נותן הלוואה מחברת אם לחברת בת במטבע מדינת התושבות של חברת הבת.

טליה דולן-גדיש: קיבלנו את ההערה של לשכת רואי חשבון ואנחנו מוכנים שהוראות סעיף 85(א) לא יחולו כאשר ההלוואה ניתנה במטבע ניגרי, בדולר וביורו.

משה גפני: מה איכפת לך אם זה ניתן בשקלים?

טליה דולן-גדיש: אם זה ניתן לחברה ישראלית, זה מטבע מדינת התושבות ואין לי בעיה.

משה גפני: לא, הוא ניתן לחברת בת בניגריה.

משה גפני: מה איכפת לך שנותנים בשקלים?

טליה דולן-גדיש: אתה יודע מה?

טליה דולן-גדיש: אני מוכנה לחשוב על שקלים.

משה גפני: תחשבי.

משה גפני: לחשוב זה תמיד טוב.

צבי פרידמן: הרשימה צריכה להיות יורו, דולר, שקלים ועוד מטבעות חשובים אחרים בעולם כמו ין יפני למשל.

טליה דולן-גדיש: אני מוכנה לחשוב על שקלים.

צבי פרידמן: גם ההלוואות שאפשר לתת לפי 85(א) כשטר הון, זה רק מחברת אם לחברת בת.

צבי פרידמן: אני לא רואה סיבה למה לא לתת הלוואה בשטר הון מחברת אחות לחברת אחות שנייה.

צבי פרידמן: יש לי חברה, חברת בת בחוץ לארץ, יש לי שתי חברות בנות בחוץ לארץ, וחברת הבת האחת נותנת הלוואה בשטר הון לחברת הבת השנייה.

טליה דולן-גדיש: אני אענה.

טליה דולן-גדיש: אנחנו בעצם כאן שוב באים עם הטבה.

טליה דולן-גדיש: אנחנו אומרים שיש מקרים שאמנם ניתן שטר הון אבל בעצם מדובר בסיטואציה שהיא דומה מאוד להשקעה של בעל מניות בחברת הבת שלו.

טליה דולן-גדיש: השקעה של בעל מניות בחברת הבת שלו יכולה רק להיות השקעה של חברת אם בחברת בת.

טליה דולן-גדיש: שתי חברות אחיות, יודע צביקה יותר טוב ממני, הדוגמה לא מתאימה להשקעה של בעל מניות של חברה אחת בחברה אחרת.

טליה דולן-גדיש: לכן הסיטואציה הזאת יכולה להתקיים רק כאשר מדובר בחברת אם ובחברת בת ולא בחברות אחיות.

טליה דולן-גדיש: גם בדברי ההסבר אנחנו אומרים שאנחנו במקרים מסוימים מוכנים לראות את זה כמעט כמו השקעה הונית בחברה.

טליה דולן-גדיש: איזה השקעה הונית בחברה יש שהיא תחליף לבעל מניות כאשר מדובר בחברות אחיות?

דרור ביטרמן: אני רוצה להוסיף ולומר שהמצב הקיים מבחינת סעיף 85(א) הוא שכרגע אין להכיר בשטר הון.

דרור ביטרמן: כלומר, כל הלוואה בין צדדים קשורים, צריך לזקוף ריבית שוק וזה אומר שצריך לעשות עבודת מחקר ואת כל ההשלכות מתוקף סעיף 85(א) והתקנות.

דרור ביטרמן: אנחנו באים ונותנים הקלה מתוך הבנה שזה כלי חשוב מאוד למדינת ישראל, ובעצם אנחנו רואים במקרים מסוימים הלוואות כמעין הלוואות נחותות, כמעין השקעות, ואחד הפרמטרים הכי דומיננטיים הוא שחברת האם, הקורפוריישן, המטה, הוא זה שנותן את ההלוואות לחברות הבנות שלו.

דרור ביטרמן: לכן זאת נקודת המוצא שלנו.

דרור ביטרמן: אנחנו לא רוצים לראות את זה במקרה הפוך, כי אחרת זה מייתר מתוכן את כל הכוונה שלנו.

משה גפני: יש עוד הערה?

משה גפני: הערה אחרונה.

צבי פרידמן: הערה אחרונה.

צבי פרידמן: מהפחדים של רשות המסים מתקנים גם את הגדרת שליטה שבסעיף 85(א), כאילו מרחיבים שוב פעם את ההגדרה של יחסים מיוחדים לעניין עסקאות בין לאומיות ומוסיפים שאם יום אחד בשנה הייתי בעל שליטה, זה כבר הופך ליחסים מיוחדים את אותה הלוואה.

צבי פרידמן: זה אותו סיפור.

צבי פרידמן: למה?

צבי פרידמן: יום אחד בשנה.

צבי פרידמן: אני מוכן לומר שאם אני בעל שליטה במשך השנה, אני אשכנע את פקיד השומה שלמרות כל זאת אין לי יחסים מיוחדים, אבל לא לקבוע חד וחלק שיום אחד בשנה אני בעל שליטה.

חיים אורון: מה פתאום יום אחד בשנה אתה בעל שליטה בחברה?

צבי פרידמן: לא יודע.

משה גפני: הוא שואל איך קרה דבר כזה?

שי חרמש: מה התרגיל הזה?

משה גפני: אני לא הייתי בעל שליטה יום אחד בשום מקום.

צבי פרידמן: יכול להיות שהייתה חברה שלא קשורה אלי בכלל, נתתי לה הלוואה וב-31 לדצמבר קניתי אותה.

צבי פרידמן: כל ההלוואה עכשיו מלוכלכת?

שי חרמש: אם הכוונה לנקייה, זה רק אם זה קורה ב-31 בדצמבר.

שי חרמש: ביתר המקרים, אדם קונה באמצע השנה, זה לא לשום דבר שצריך לתת לו הכשר.

שי חרמש: הוא לא קונה ליום אחד ומוכר באותו יום.

דרור ביטרמן: זאת דוגמה שהיא לא כל כך רלוונטית כי מה שקורה בעצם זה שאנחנו מתכוונים שמספיק שהחזקת יום אחד בחברה ובאותו יום עשית עסקאות בין חברתיות.

דרור ביטרמן: הרי אם לא עשית עסקאות בין חברתיות ביום שיש לך יחסים מיוחדים, הדוגמה לא רלוונטית.

משה גפני: אז תכתוב שזה יום אחד וביום הזה עשית את העסקאות.

צבי פרידמן: אם עשיתי אותן בעוד חצי שנה?

טליה דולן-גדיש: אני רוצה לומר משהו.

טליה דולן-גדיש: סעיף 85(א), פשוט בטעות נאמר בו שההגדרה של שליטה היא אחזקה במישרין או בעקיפין בחמישים אחוזים או יותר באחד מאמצעי השליטה.

טליה דולן-גדיש: מתי?

טליה דולן-גדיש: בטעות לא אמרנו.

טליה דולן-גדיש: אני מפנה אתכם לסעיף 3(י) שעכשיו אנחנו עושים בו סדר ובסעיף נאמר בהגדרה של שליטה 25 אחוזים לפחות מכוח ההצבעה או מהזכות לרווחים במישרין או בעקיפין ביום אחד לפחות בשנת המס.

טליה דולן-גדיש: זאת פשוט הייתה טעות חקיקתית ואנחנו מתקנים אותה ב-85(א) עכשיו ומיישרים קו עם סעיף 3(י).

טליה דולן-גדיש: אנחנו עושים סדר בכל הדברים האלה.

משה גפני: מה זה טעות חקיקתית?

טליה דולן-גדיש: לא ברור ב-85(א) מתי אתה בודק את השליטה.

משה גפני: אז למה יום אחד?

משה גפני: למה לא שלושה ימים?

צבי פרידמן: תקבעי שלושה חודשים אבל לא יום אחד.

צבי פרידמן: הייתה טעות בחקיקה ההיא, אבל את צריכה להוסיף טעות על טעות?

טליה דולן-גדיש: אני מוכנה אולי לשקול לשנות את זה למרות שאתם חיים עם 3(י).

דרור ביטרמן: זה לא משנה.

דרור ביטרמן: זה עדיין אומר שברגע שיש לך יחסים מיוחדים ועשית עסקה בין חברתית, 85(א) חל.

דרור ביטרמן: זה בסך הכול עושה סדר ואולי אפילו מבהיר.

דרור ביטרמן: זאת לא הדוגמה שאתה אמרת שהיו עסקאות בין צדדים לא קשורים וביום אחד הם היו קשורים.

דרור ביטרמן: זה לא אומר שאנחנו נבדוק אחורה.

צבי פרידמן: אבל לא יום אחד.

חזקיה ישראל: קניתי מניות בבורסה ומכרתי אותן.

טליה דולן-גדיש: איך אתה חי עם יום אחד ב-3(י)?

צבי פרידמן: גם כן לא חי טוב.

חיים אורון: צביקה, מהי הסיטואציה שמישהו הוא בעל שליטה ליום אחד?

צבי פרידמן: לא יודע מה זה.

צבי פרידמן: הם קבעו יום אחד.

חיים אורון: אפשר לומר שאני עשיתי עסקאות אתך, הייתי בעל שליטה יום אחד, עשיתי עסקאות ועכשיו אני רוצה בגלל זה הטבות.

צבי פרידמן: לא הטבות.

חיים אורון: אתה רוצה שהוא לא יהיה מיוחד.

צבי פרידמן: עשיתי עסקה אמיתית.

צבי פרידמן: לא רק הלוואות.

צבי פרידמן: עשיתי עסקה עם מישהו שלא קשור אלי בכלל והמחיר היה אמיתי.

צבי פרידמן: נלחמנו, רבנו וקבענו מחיר, ופתאום כתוצאה מכל מיני סיבות הייתי בעל שליטה ליום אחד.

חיים אורון: איך נעשים בעל שליטה ליום אחד?

דרור ביטרמן: ואם המחיר השתנה באותו יום?

חזקיה ישראל: קנית מניות בבורסה ומכרת אותן כעבור חמישה ימים.

דרור ביטרמן: זה לא משנה.

דרור ביטרמן: אין לך כאן עסקה בין חברתית כי קנית מהבורסה ומכרת לבורסה.

דרור ביטרמן: יש לנו בעצם כמה קריטריונים ש-85(א) נכנס לתוקף.

דרור ביטרמן: קריטריון אחד הוא שיש יחסים מיוחדים, אבל זה לא מספיק וצריך גם עסקה בין חברתית ועסקה בין חברתית נמדדת אם אתה נותן שירותים לצד הקשור.

דרור ביטרמן: הדוגמה שאתה בא ואומר שאתה רכשת את המניות ומכרת אותן, אבל איפה העסקה הבין חברתית?

דרור ביטרמן: זאת לא העסקה.

למה לא לומר יום העסקה עצמה?

חזקיה ישראל: במהלך השנה עשיתי עסקה.

חזקיה ישראל: לא בתקופה הרלוונטית.

דרור ביטרמן: הסעיף הוא סעיף מבהיר ואומר שקודם כל בוא נראה בכלל אם אתה עומד בקריטריון של יחסים מיוחדים.

דרור ביטרמן: אחרי שיש לך את ה-וי על היחסים המיוחדים, בוא נבדוק אם יש לך עסקאות ביחסים האלו.

צבי פרידמן: אני נותן דוגמה.

צבי פרידמן: יש עסקאות שאנשים עושים באמת בונה פידה ונותנים מחיר יחסית זול, מחיר אמיתי כי השוק לא טוב, כי אני תקוע עם מלאי.

צבי פרידמן: יכולה להיות סיטואציה שהפכתי להיות בעל שליטה ליום אחד.

משה גפני: למה זאת טעות חקיקתית?

משה גפני: בגלל שלא הגדרתם מה זה?

טליה דולן-גדיש: אני לא יודעת מתי.

טליה דולן-גדיש: שליטה, אחזקה במישרין או בעקיפין.

משה גפני: ואם היה כתוב שליטה במהלך שנת הכספים הנוכחית או במהלך שנת התקציב הנוכחית או במהלך שנת המס הנוכחית?

משה גפני: מה זה יום אחד?

צבי פרידמן: תקבעו שלושה חודשים לפחות.

דרור ביטרמן: אני צריך יחסים מיוחדים ועסקה.

משה גפני: אני רוצה שתחשבו על ההערות האלה.

משה גפני: אני רוצה לדעת למה צריך שיהיה כתוב יום אחד.

משה גפני: כל אחד יתמה על יום אחד.

טליה דולן-גדיש: אנחנו חיים עם היום הזה.

משה גפני: אני לא מבין בזה בכלל ואני לא יודע ואין לי שום מושג.

משה גפני: אני לא יודע איך קורה שבן אדם נופל להיות בעל שליטה בחברה – לי זה לא קרה אף פעם בחיים – ליום אחד.

טליה דולן-גדיש: ונתת הלוואה לחברת הבת שלך.

משה גפני: אני לא מבין את זה.

משה גפני: זה נראה קצת מוזר.

משה גפני: אני מבין שאת אומרת שיש טעות חקיקתית שצריך להגדיר מתי הוא בעל שליטה.

טליה דולן-גדיש: נכון.

דרור ביטרמן: זה כתוב ב-3(י).

צבי פרידמן: גם בו יש טעות.

משה גפני: אתם בכוונה רוצים שאני לא אבין בכלל?

משה גפני: בואו נדבר בהווה.

משה גפני: יכול להיות מצב שאני קונה מניות, אני לא יודע אם זה קורה אבל כך הבנתי, באיזשהו מקום ויום אחד בלי לדעת אני בעל שליטה.

משה גפני: יכול לקרות דבר כזה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אבל אני לא בחלק הזה אלא מיד למחרת מכרתי את המניות או אחרי חמישה ימים מכרתי אותן.

דרור ביטרמן: זה לא משנה.

משה גפני: אני שואל שאלה.

משה גפני: למה אי אפשר שיהיה כתוב, כדי למנוע את הטעות החקיקתית, שאמצעי שליטה הוא באותה שנת כספים עליה אנחנו מדברים?

משה גפני: כאשר אני אבוא ואומר שקניתי מניות ומכרתי אותן, אל תכניס אותי בהגדרה של היחסים המיוחדים או אל תכניס אותי בהגדרה של אמצעי השליטה כי אני מכרתי את זה מיד.

משה גפני: אלה היו רק מניות.

משה גפני: למה צריך את המילה יום אחד?

טליה דולן-גדיש: אני אסביר מה זה הוראות סעיף 85(א).

טליה דולן-גדיש: הוראות סעיף 85(א), בניגוד לסעיפים 3(ט) ו-3(י) שמחייבים במס את השווי או את הריבית הרעיונית, סעיף 85(א) הוא בעצם סעיף שאומר שכשניתנה הלוואה בעסקה בין לאומית בין חברה בישראל לבין חברה בחוץ לארץ, והתנאים הם לא תנאי השוק הרגילים, אז צריך להגיש מה שנקרא סטאדי לפקיד השומה ולשכנע אותו למה בעצם יש להחיל על העסקה הזאת את התנאים שהתקיימו בפועל.

טליה דולן-גדיש: מה שאדוני אומר, צריך לזכור שזה לא רק שהיית בעל שליטה ביום אחד אלא גם שעשית עסקה שלא בתנאי שוק עם חברה קשורה ועדיין פתוחה בפניך הדרך לבקש מפקיד השומה בכלל לא להחיל עליך את הסטאדי הזה.

טליה דולן-גדיש: אנחנו אפילו לא מדברים עוד על החיוב במס.

טליה דולן-גדיש: לכן אני מתקשה להבין את ההערה של רואה חשבון פרידמן.

משה גפני: מה המצב היום?

טליה דולן-גדיש: המצב היום, אני חושבת שמפעילים את זה כאילו זה חל ביום אחד בשנת המס.

טליה דולן-גדיש: אני אומרת כאן בצורה הכנה ביותר שתוך כדי ההכנה עם משרד המשפטים, העירו לנו ואמרנו נכון, זה דורש תיקון.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: יש עוד הערות?

משה גפני: אני רוצה לסיים את הדיון הזה.

משה גפני: יש עוד הערות לחוק?

משה גפני: לה"ב?

משה גפני: אין הערות.

משה גפני: אתם תומכים בחוק.

שמואל חרסט: אנחנו לא באנו בקשר לחוק הזה.

שי חרמש: לא נורא, אבל תגיד מה שיש לך להגיד.

שי חרמש: אתה כבר כאן.

משה גפני: גברתי ורבותיי, אני מבקש שתבדקו את הנושאים הללו.

משה גפני: האמת היא שאנחנו גם לא ירדנו לסוף כוונת העניין ואני ארצה שהחברים ילמדו אותו.

משה גפני: תלמדו גם את ההערות שהעיר רואה חשבון פרידמן.

משה גפני: זה גם לשכת עורכי הדין?

גם הם העבירו הערות אבל הם לא נמצאים כאן.

שי חרמש: בעיקרון אפשר לאשר את החוק.

שי חרמש: נכון?

משה גפני: לא.

משה גפני: נתקלתי עכשיו בסעיף בחוק ההסדרים שהעברנו כאן או בוועדת העבודה והרווחה, אני עכשיו בודק את זה, והגניבו לנו משהו בלי כוונה.

משה גפני: לא, אי אפשר לאשר כך.

משה גפני: אני לא מתכוון לאשר.

משה גפני: אני רוצה ללמוד אותו.

משה גפני: אתה לא רוצה ללמוד אותו?

שי חרמש: אני ישבתי כאן שעה ואני חושב שהבנתי את הרעיון.

משה גפני: אולי הגניבו לך כאן שהוא רע בשביל הציבור?

טליה דולן-גדיש: לא, ממש לא.

משה גפני: אני שואל את שי חרמש ולא אותך.

משה גפני: כדאי לבדוק את זה?

משה גפני: אתה רוצה לאשר כמו מכונת ירייה?

משה גפני: תאשר חוקים שהממשלה מביאה.

משה גפני: יכול להיות שהחוק הוא מצוין ואני סומך עליה שהחוק שהיא מביאה הוא חוק טוב, אבל יש כאן הערות מקצועיות שאני מבקש שהן תיבדקנה.

משה גפני: שי, כדאי לך לעבור על החומר כי יכול להיות שיתברר שהגניבו לך כאן איזה סעיף שמפחיתים את מחיר הדגים של עמק בית שאן.

שי חרמש: זה יהיה חמור.

משה גפני: יכול להיות שהכניסו כאן איזה סעיף ואחר כך אתה תמרוט את השערות.

משה גפני: תבדוק.

משה גפני: אל תאשר ככה סתם.

משה גפני: על כל פנים, אני מבקש שתבחנו את השאלות שעלו כאן.

משה גפני: לגבי התקנות, תנסו לזרז אותן כמה שיותר מהר.

משה גפני: התקנות הן באמת צריכות להגיע.

משה גפני: בעזרת השם אנחנו נמשיך את הדיון בחוק הזה.

טליה דולן-גדיש: הייתי שמחה אם זה היה לפני היציאה לפגרה.

דרור ביטרמן: אני חושב שכרגע לחברות יש חוסר ודאות.

שי חרמש: יש כאן לקונה של שלוש שנים.

שי חרמש: יש כאן מצב של אי בהירות לגבי שלוש שנות מס.

שי חרמש: אחרי כן נעשה את כל ההתאמות.

טליה דולן-גדיש: צביקה, אתה כנציג לשכת רואי חשבון, אני מקבלת בלי סוף טלפונים ממשרדי רואי חשבון שמבקשים שקודם כל נסדיר את הדברים האלה כי השוק חי בחוסר ודאות נוראי.

טליה דולן-גדיש: את ההערות שלכם אנחנו נשקול ונביא תיקון ביחד עם תיקון שמסתובב באוצר לגבי ריבית לפי סעיף 3(ט).

טליה דולן-גדיש: אני חושבת שזה צריך להיות אינטרס של השוק ושל האוצר שההצעה הזאת תאושר היום.

צבי פרידמן: אני חושב כמוך.

צבי פרידמן: זה תיקון חוק חשוב מאוד.

טליה דולן-גדיש: כל רואי החשבון מבקשים אותו.

שי חרמש: גפני, זה אינטרס של כולם.

משה גפני: אני מבקש שתשקלו את העניין הזה ואת נושא התקנות.

משה גפני: אני מבקש שתבואו בדברים כדי להגיע להסכמות בעניין הזה.

משה גפני: ברגע שתגיעו להסכמות, זה לא ייקח זמן רב ואנחנו נוכל לאשר את זה מהר.

משה גפני: אני לא רוצה לאשר את זה אחרי שזה הובא פעם ראשונה לכאן כי הדברים די מסובכים ונמצאים כאן מעט חברי ועדה.

משה גפני: זה גם לא הליך חקיקה תקין.

משה גפני: אני לא צופה בעיות.

משה גפני: כל מה שאמרתי לשי חרמש לגבי הגנבת כל מיני סעיפים, זה לא היה קשור אליכם וזה לא לפרוטוקול.

טליה דולן-גדיש: כן לפרוטוקול אני מבקשת, אם אפשר לסיים את הדיון בהצעת החוק הזאת לפני שהכנסת יוצאת לפגרה כי באמת יש חוסר ודאות מאוד גדול בשוק ובמשרדי רואי החשבון.

משה גפני: אני מבקש שתהיו בקשר עם היועצת המשפטית של הוועדה שתוכל לומר לי שסיימתם את ההתדיינות.

טליה דולן-גדיש: ברור.

טליה דולן-גדיש: בסדר גמור.

משה גפני: אני מאוד מודה לכם.

משה גפני: תודה רבה.