ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 689, 2011-02-28 11:30

משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום הלנת שכר לעובדי המועצה המקומית מג'ד אל-כרום, ישיבת מעקב.

משה גפני: פנייתו של חבר הכנסת מוחמד ברכה ודיון מהיר של חברי הכנסת ג'מאל זחאלקה, חיים אורון ואחמד טיבי.

אחמד טיבי: ברכה מדבר גם בשמי.

משה גפני: הדיון הוא דיון מעקב.

משה גפני: קיימנו דיון בנושא הזה והגשנו גם את המסקנות והנחנו אותן על שולחן הכנסת.

משה גפני: אנחנו מבקשים מחבר הכנסת ברכה להעלות את העניין.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: בישיבה הקודמת שדנה בעניין, נאמרו כל מיני דברים וכל מיני עמדות של נציגי הממשלה ונציגי משרד הפנים ואגף התקציבים במשרד האוצר.

מוחמד ברכה: הדברים אינם מתפתחים בכיוון הרצוי אלא להפך, הולכים ואפילו מחמירים מבחינת תשלום משכורותיהם של עובדי הרשות המקומית מג'ד אל-כרום.

מוחמד ברכה: כדי לסבר את האוזן, אני אזכיר שהמועצה החדשה נבחרה לפני שנה וחמישה חודשים לאחר שנים של מועצה מאוחדת ואחרי שנים של מועצה ממונה מטעם משרד הפנים.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, גם האיחוד היה כפוי וגם הוועדה הקרואה הייתה באחריות משרד הפנים ואם יש מצב שהמועצה המקומית הנוכחית ירשה אותו, היא ירשה אותו מנציגי משרד הפנים ישירות.

מוחמד ברכה: על כן משרד הפנים והממשלה לא יכולה להתנער מזכויותיהם של העובדים באי מתן תשובה, מעבר לכל שיקול אחר של תוכנית הבראה, של אחוזי גבייה.

מוחמד ברכה: המשכורות של העובדים, בשום פנים ואופן הן לא צריכות להיות בני ערובה של היחס בין הממשלה לבין המועצה אלא הממשלה צריכה לקחת על עצמה את האחריות המלאה בגלל שהיא הורישה למועצה את מה שהיא הורישה.

מוחמד ברכה: אני מבקש שהיום נציגי הממשלה יאמרו דברים חד משמעיים וברורים ויאמרו איך אנשים שעובדים וממלאים את תפקידם על הצד הטוב ביותר – ואם לא, יש דרכים אחרות לטפל בזה, אבל לא דרך הפקעת משכורתם – איך זה יכול להיות שכבר תשעה חודשים הם לא מקבלים את המשכורת שלהם, כולל החודש הנוכחי, פברואר.

מוחמד ברכה: אדוני, אני מבקש לשמוע גם כמובן את ראש המועצה וגם את יושבת ראש ועד העובדים ונשמע גם את הממשלה.

מוחמד ברכה: אני מבקש ממך שהיום תבקש תשובות ברורות ומוחשיות ולא הבטחות והתניות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת חיים אורון.

חיים אורון: חבר הכנסת ברכה התייחס.

משה גפני: אחמד טיבי?

אחמד טיבי: חבר הכנסת ברכה היטיב לבטא את הדרישה.

אחמד טיבי: אנחנו רוצים פתרון ולא המשך דיונים.

אחמד טיבי: אנחנו רוצים פתרון לאנשים האלה לגבי המשכורות שלהם.

אחמד טיבי: הם עובדים והם רשאים למשכורת וחייבים לקבל אותן כדי לחיות בכבוד.

אחמד טיבי: תודה אדוני.

מגלי והבה: אדוני, לתקן משהו.

מגלי והבה: הדיון הזה הוא הדיון השלישי שוועדת הכספים מקיימת בנושא.

מגלי והבה: היה דיון קודם בראשותך אדוני יושב ראש הוועדה, והיו התחייבויות.

משה גפני: ציון ניהל את הישיבה.

מגלי והבה: לא, זה האחרון.

מגלי והבה: אני מדבר על הדיון שלפני האחרון.

מגלי והבה: זאת אומרת, מאז ראש המועצה הפך להיות ראש מועצה, בא והציג את הבעיות וכל הזמן תולים בהם את האשם למרות שמי שאשם זה משרד הפנים ומי שאשם זאת הממשלה שאשמה והיא אחראית על הפירוק של האיחוד שהיה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: ראש המועצה.

מוחמד מנאע: אני מוחמד מנאע, ראש המועצה מג'ד אל-כרום.

מוחמד מנאע: לפני כמעט שנה היינו אצלך אדוני היושב ראש ואתה אמרת חד וחלק שתוך חודש ימים צריך להתקבל פתרון לבעיית המשכורות במג'ד אל-כרום.

מוחמד מנאע: אנחנו קיבלנו מועצה עם חובות של 93 מיליון שקלים עם תשע משכורות מאז ינואר 2009.

מוחמד מנאע: מינואר 2009 ועד היום לא שילמו משכורות.

מוחמד מנאע: אנחנו שילמנו מהשוטף.

מוחמד מנאע: התקציב השוטף שלנו הולך מאה אחוזים.

מוחמד מנאע: אין לנו גירעונות שנתיים.

מוחמד מנאע: עשינו חסכונות ושילמנו 22 מיליון שקלים חובות של המועצות הקודמות.

מוחמד מנאע: למה צריך מג'ד אל-כרום עם 14 אלף תושבים לסבול בגלל זה?

מוחמד מנאע: למה 5,000 תלמידים צריכים לסבול?

מוחמד מנאע: למה העובדים האלה שמקבלים 5,000 שקלים או 10,000 שקלים כבר במשך שנתיים לא מקבלים את משכורותיהם?

מוחמד מנאע: הבעיה לא נולדה לפני שנתיים אלא היא נולדה בשנת 1988.

מוחמד מנאע: הממשלה ומשרד הפנים הזרימו במשך 15 שנים כספים בסכומים שאתה לא יודע לספור אותם, ועכשיו, כשאנחנו נבחרנו מחדש, אנחנו לא מקבלים אגורה שחוקה.

מוחמד מנאע: כל חודש משרד הפנים מתנער מתשלום לנו 700 אלף שקלים לחודש מענק איזון.

מוחמד מנאע: אני שילמתי השנה 22 מיליון שקלים חובות.

מוחמד מנאע: כל יום שני וחמישי יש תביעות לראשי המועצות הקודמים ואני צריך לטפל ואני צריך לשלם.

מוחמד מנאע: איפה נשמע דבר כזה?

מוחמד מנאע: באיזו מדינה אפשר לשמוע דברים כאלה?

מוחמד מנאע: אני כיהנתי 16 שנים ולפני כיהנו 14 שנים - זאת אומרת, שלושים שנים – הייתה לנו מועצה לתפארת, מהמועצות המוצלחות ביותר ולמה אני צריך לקבל עכשיו 93 מיליון שקלים?

מוחמד מנאע: דרשתי ממשרד הפנים לקבל הלוואה כדי לפתור את בעיית העובדים, אבל דוחים אותו בהיום ומחר, ועכשיו אומרים לי שיכול להיות שזה יהיה עד שנעשה תוכנית הבראה.

מוחמד מנאע: תמיד מדברים על הגבייה.

מוחמד מנאע: לגבייה יש לנו חשב מלווה ותפקיד החשב המלווה לעשות גם את הגבייה.

מוחמד מנאע: אנחנו לא מתנגדים.

מוחמד מנאע: אנחנו מוכנים לכל דבר כדי להציל את המועצה, את התלמידים, הילדים, התושבים והעובדים המסכנים האלה.

מוחמד מנאע: כבר אין לי סבלנות.

מוחמד מנאע: אני אומר לכם חד וחלק.

מוחמד מנאע: אני אפנה לכל העולם.

מוחמד מנאע: אני אפנה לבג"ץ, אני אפנה למבקר המדינה, אני אפנה לכל גורם, אם אתם לא תעזרו לי.

משה גפני: כמה זמן אתה ראש מועצה?

מוחמד מנאע: שנה וחצי, אבל כיהנתי 16 שנים, משנת 1978 עד 1993 וכל העולם מכיר אותי.

מוחמד מנאע: בבקשה אדוני, תבדקו מה היה לי ב-16 שנים בהן כיהנתי כראש המועצה.

מוחמד מנאע: התושבים בחרו בי בשנית כדי להציל את הכפר.

מוחמד מנאע: אני מכהן כעת שנה וחצי.

מוחמד מנאע: אין לי עובדים בכירים.

מוחמד מנאע: מה עוד יותר גרוע?

מוחמד מנאע: האיחוד היה גרוע והפירוק היה עוד יותר גרוע.

מוחמד מנאע: תראה מה עשו בפירוק.

מוחמד מנאע: הנה, יושב כאן חברי ממשרד הפנים.

מוחמד מנאע: הפילו עלי שישה בכירים שמעולם לא היו עובדי המועצה המקומית מג'ד אל-כרום, אבל העבירו אותם אלי.

מוחמד מנאע: אני משלם 2 מיליון שקלים בשנה.

מוחמד מנאע: למה?

מוחמד מנאע: מישהו יכול להסביר לי את זה?

משה גפני: מה זה שני מיליון שקלים?

משה גפני: לעובדים הנוספים?

מוחמד מנאע: לעובדים הבכירים.

חיים אורון: ומה הם עושים?

מוחמד מנאע: שום דבר.

מגלי והבה: שום דבר.

מגלי והבה: הם הפילו עליו את התיק.

מוחמד מנאע: הפילו עלי.

מוחמד מנאע: הלבישו עלי תיק.

מוחמד מנאע: הם לא עובדים.

זבולון אורלב: למה אתה לא מפטר אותם?

מוחמד מנאע: פיטרתי ארבעה ונשארו לי שניים.

זבולון אורלב: תפטר גם את השניים.

מוחמד מנאע: גם התקנות שחוקקו במשרד הפנים, עבר זמנן ועכשיו תוקנו התקנות מחדש.

מוחמד מנאע: אני רוצה להבין למה הייתה הזרמת כספים במשך 15 שנים ועכשיו הכסף נעצר וזה כאשר בא אדם שהוא אלוף בחסכונות.

מוחמד מנאע: אני חסכתי השנה שישה מיליון שקלים.

מוחמד מנאע: שיהיו גברים ויסבירו לך ממשרד הפנים מה אני חסכתי.

מוחמד מנאע: האם למג'ד אל-כרום מגיע אחרי שהייתה מדורגת בדרגה 7 בין שבעים הרשויות הערביות והיום אנחנו בדרגה 60-70?

מוחמד מנאע: למה אני צריך את זה?

מוחמד מנאע: אדוני, אני בן שבעים היום, אני לא בן 15, אני צריך כל יום שני וחמישי לבוא לכנסת, למע"צ ולעוד גורמים אחרים?

מוחמד מנאע: אתה בעצמך לפני שנה, אדוני, אמרת – וכל הכבוד לך – שאתה רוצה פתרון תוך חודש ימים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ועד העובדים.

יסהא סלאמה: שלום.

יסהא סלאמה: אני יושבת ראש ועד העובדים.

יסהא סלאמה: מהדיון הראשון שהיה ביולי עד עכשיו לא השתנה שום דבר.

יסהא סלאמה: מה שהשתנה זה שהמשכורות הפכו משבעה חודשים ללא משכורת לתשעה חודשים ללא משכורת.

יסהא סלאמה: הייתה תקופה לגורמים, ואני לא רוצה להאשים כאן אף אחד, מבחינתי לכל הגורמים, הייתה חגיגה על הגב של העובדים הרעבים והמושפלים.

זבולון אורלב: לא הבנתי את מה שאת אומרת.

זבולון אורלב: למי הייתה חגיגה?

יסהא סלאמה: חגיגה למשרד הפנים בהתחלה.

יסהא סלאמה: אנחנו יצאנו לשביתה לפני חודשיים והתשובות שקיבלתי מחשב השכר בישיבה בהסתדרות הייתה: אתם יצאתם לשביתה, אני חוסך על עצמי ימי שביתה.

יסהא סלאמה: בימי שביתה לא משלמים משכורת ואני חוסך על עצמי.

יסהא סלאמה: אני לא רואה אף אחד אלא רואה רק מספרים.

יסהא סלאמה: רק את המספרים אני רואה.

יסהא סלאמה: זאת התשובה של משרד הפנים.

יסהא סלאמה: כך נאמר בהסתדרות ונרשם בפרוטוקול.

יסהא סלאמה: הוא אמר: אני רוצה שיקצצו את ימי השביתה שלנו.

יסהא סלאמה: לא רק שאנחנו רעבים וגם הילדים שלנו רעבים, ללא אוכל, אלא אנחנו גם מושפלים.

יסהא סלאמה: הילדים שלנו לא נכנסו לבית הספר כמו שצריך.

יסהא סלאמה: אנחנו זקוקים לכל עזרה.

יסהא סלאמה: אני רוצה לתת לך אדוני דוגמה קטנה שתשקף את המצב הקשה של העובדים.

יסהא סלאמה: יש עובדים שניתקו להם את החשמל השבוע ואחד מהם הוא חברי בוועד העובדים.

יסהא סלאמה: הוא ללא חשמל בבית.

יסהא סלאמה: למה?

יסהא סלאמה: אנחנו מובטלים?

יסהא סלאמה: לא.

יסהא סלאמה: אנחנו עובדים במועצה המקומית, אנחנו עובדי מדינה, ולמה צריך להגיע עם הצו הזה?

יסהא סלאמה: מה נגיד לילדים שלנו?

יסהא סלאמה: הילדים שלנו מתביישים ללכת לבית הספר.

יסהא סלאמה: אנחנו הלכנו להפגנות ביחד עם ההסתדרות ועשינו את כל המאמצים, שלחנו מכתבים וכולי, הגענו לכאן, ומה יותר גבוה מאשר להגיע לכאן, לכנסת, ולדבר על המצוקה?

יסהא סלאמה: אנחנו לא מבקשים הלוואה ולא כלום.

יסהא סלאמה: אנחנו מבקשים את הזכות שלנו, את המשכורות שלנו.

זבולון אורלב: שאלה אחת לראש המועצה, ותגיד לי אם הבנתי נכון.

זבולון אורלב: חייבים לעובדים תשעה חודשי משכורת?

מוחמד מנאע: כן.

זבולון אורלב: שבעה חודשים זה מהתקופה שהייתה מועצה מאוחדת בניהול המדינה.

מוחמד מנאע: כן, בפירוש.

זבולון אורלב: וחודשיים זה מהתקופה שאתה ראש המועצה.

מוחמד מנאע: לא.

מוחמד מנאע: להפך.

מוחמד מנאע: אני שילמתי חודשיים על חשבון.

זבולון אורלב: אם כן, שבעה חודשים מהתקופה שזה היה מאוחד.

מוחמד מנאע: לא.

מוחמד מנאע: היו תשעה חודשים.

זבולון אורלב: מתקופת האיחוד.

מוחמד מנאע: כן, היה איחוד.

מוחמד מנאע: אני קיבלתי תשעה חודשים וצמצמתי את זה לשבעה חודשים.

זבולון אורלב: כרגע חייבים לעובדים שבעה חודשים.

מוחמד מנאע: כן.

מוחמד מנאע: שבעה מיליון שקלים יפתרו לנו את הבעיה.

ציון פיניאן: מה עלות השכר החודשית?

ציון פיניאן: מיליון שקלים?

מוחמד מנאע: שבעה מיליון שקלים יפתרו לי את כל בעיית המשכורות.

ציון פיניאן: אבל מה העלות החודשית?

ציון פיניאן: מיליון שקלים?

קריאה: כן.

מוחמד מנאע: נמצא כאן הגזבר.

משה גפני: כמיליון שקלים, זה לחודש.

קריאה: 750 אלף שקלים.

מוחמד מנאע: שבעה מיליון לשבעה חודשים.

משה גפני: אתה הגזבר?

עזאת דבאח: כן.

משה גפני: כמה עלות המשכורות לחודש?

עזאת דבאח: בערך כמיליון.

קריאה: לי אמרו 750 אלף שקלים.

ציון פיניאן: יש הבדל בין מיליון ל-750 אלף שקלים.

עזאת דבאח: אמרנו בערך.

משה גפני: נציגי הממשלה, מי נמצא כאן?

רונן אהרוני: נציג ההסתדרות.

רונן אהרוני: אפשר?

משה גפני: בבקשה.

רונן אהרוני: אני רוצה להתנתק לרגע מכל הוויכוחים בין המשרדים ולדבר על נושא העובדים.

רונן אהרוני: לא יעלה על הדעת שהעובדים בעצם משלמים כאן את המחיר של המאבק בין המועצה למשרד הפנים ומשרד האוצר.

רונן אהרוני: אני רוצה לציין שהעובדים עברו כבר שלוש תוכניות הבראה ואני רוצה להסביר לכולם, אם זה למישהו לא ברור, שמי שעומד בהסכמי ההבראה, אלה העובדים.

רונן אהרוני: כשאנחנו עושים הסכם הבראה, העובדים משלמים את המחיר.

חיים אורון: בכמה עובדים מדובר?

קריאה: כ-170, כולל מורים.

רונן אהרוני: העובדים משלמים את המחיר.

רונן אהרוני: אני כרגע לא מפנה אצבע מאשימה לאף אחד אבל לא יתכן שהעובדים יהיו בני ערובה.

רונן אהרוני: דרך אגב, רק לסבר את האוזן, אנחנו גם ביקשנו – היינו אצל ראש המועצה – להכין תוכנית הבראה למרות שזה פרדוקס, שאנחנו, ההסתדרות, מבקשים כי אנחנו מבינים שזה הדבר האפשרי היחידי שיוציא את העגלה מהבוץ, אבל גם לזה קיבלנו סירוב.

רונן אהרוני: הגענו כבר למצב שהעובדים אפילו לא יכולים בעצם לשבות כי השביתה גורמת להם נזק, כפי שהציגו כאן החברים.

רונן אהרוני: קראתי בעיון רב את הפרוטוקול של הישיבה הקודמת ואני מאוד מבקש מהוועדה, מכבוד היושב ראש, לקבוע לוח זמנים כמה שאפשר קצר, לפחות בנושא העובדים.

רונן אהרוני: לקבוע שהמועצה ומשרד הפנים ינהלו תוכנית הבראה ולהגיע למצב שהעובדים יקבלו את השכר שלהם.

חיים אורון: הסכום של שבעה מיליון שקלים, הוא עלות השכר?

עזאת דבאח: כן.

חיים אורון: זאת עלות מעביד או השכר?

עזאת דבאח: כן, עלות מעביד.

חיים אורון: יצא לי כאן 5,882 שקלים עלות מעביד.

חיים אורון: זאת אומרת, אלה משכורות של 4,000 שקלים.

יסהא סלאמה: נכון.

חיים אורון: אנחנו מדברים כאן על משכורות של 4,000 שקלים.

קריאה: ואפילו פחות.

יסהא סלאמה: אנחנו מקבלים שכר מינימום.

רונן אהרוני: רוב העובדים מקבלים שכר מינימום.

משה גפני: משרד הפנים.

כפיר מצוינים: הדבר היחיד שאפשר להאשים את הממשלה ואת משרד הפנים ספציפית הוא שהוא לא עצר את ההידרדרות בזמן.

מגלי והבה: אלה סתם הכרזות של מי שבא להכריז אותן.

מגלי והבה: אנחנו יודעים מי הביא לאיחוד.

מגלי והבה: אנחנו, הממשלה.

מגלי והבה: מי גרם לכל הדברים האלה?

כפיר מצוינים: אני בטוח שבחלק מהדברים תסכים אתי.

משה גפני: מגלי, הוא עוד לא התחיל לדבר.

מגלי והבה: אני לא מדבר על הישוב, אני לא מדבר כרגע על העובדים, אלא אני מדבר על כך שבא פקיד ממשלתי ובמקום שיבוא ויגיד שזה הפתרון שלי וכך אני מציע, הוא מנסה להטיף לנו.

משה גפני: לא, הוא לא הטיף לנו.

כפיר מצוינים: לפתרון אני אגיע.

מגלי והבה: עצרת את ההידרדרות.

מגלי והבה: מי אשם בהידרדרות?

מגלי והבה: משרד הפנים והחשב המלווה שמיניתם.

זבולון אורלב: הוא אמר שמשרד הפנים אשם בזה שהוא לא עצר את ההידרדרות.

רונן אהרוני: ההידרדרות של העובדים לא נעצרה.

כפיר מצוינים: לגבי האיחוד הכפוי.

כפיר מצוינים: נכון, היה איחוד כפוי אבל הפירוק של עיריית אל שגור לא הייתה על דעת משרד הפנים ומשרד הפנים התנגד לה.

כפיר מצוינים: אני מבין שאתם לא רוצים כאן

כפיר מצוינים: לשמוע למה אנחנו לא אשמים או למה הרשות כן אשמה.

כפיר מצוינים: שוב, אני לא מדבר על מוחמד מנאע שאני מאוד מכבד אותו והוא יודע את זה.

כפיר מצוינים: הדברים האלה התגלגלו כבר הרבה לפניו.

כפיר מצוינים: צעדים שכן נעשו בשנה האחרונה.

כפיר מצוינים: שחררנו להם מענק מותנה של מיליון ו-600 אלף שקלים, מעבר למענק האיזון וזה לפנים משורת הדין כי זאת רשות שפורקה מעיריית אל שגור וכמובן אנחנו לוקחים לפחות חלק מהאחריות על ההידרדרות שלה.

כפיר מצוינים: 300 אלף שקלים קיבלו מרזרבת שר.

כפיר מצוינים: מעבר לזה, צעדים שאנחנו רוצים לעשות.

כפיר מצוינים: תוכנית הבראה כבר הוכנה על ידי החשב המלווה שלהם, ניר נחמני.

כפיר מצוינים: הדבר היחיד שבעצם תלוי בכל תוכנית ההבראה הזאת הוא הדוח של המפרק.

כפיר מצוינים: הדוח של המפרק של עיריית אל שגור עדיין לא מוכן.

כפיר מצוינים: דיברתי הבוקר עם המפרק והוא אמר לי שתוך שבועיים יש דוח מוכן, אחרי שהוא כבר מקבל את כל ההשגות מהרשויות המפורקות, שזה באנד, דיר אל אסאד ומג'ד אל-כרום.

כפיר מצוינים: כאן אני פונה למוחמד ולגזבר באופן מעשי ומבקש שבאמת יזרזו את העניין הזה.

כפיר מצוינים: ברגע שיש דוח עם פתח להשגות, שישיגו את ההשגות שלהם ואז נוכל לקבל את הדוח ונדע מה הגירעון, נקצה להם מענקים והלוואות וניכנס לתוכנית הבראה.

כפיר מצוינים: התקבלה אצלנו בקשה מהרשות להלוואה בסך שלושה מיליון שקלים, זה בעצם מה שאישר להם הבנק, וכנראה – אני לא יכול להבטיח עכשיו כי דיברתי עם רני פינצי והוא אמר לי שאנחנו נדון בזה – עד סוף השבוע נוכל לתת תשובה סופית אם אנחנו מאשרים את ההלוואה הזאת.

כפיר מצוינים: סביר להניח שזאת הלוואה לזמן קצר, לחצי שנה-שנה, עד שתתחיל תוכנית ההבראה ואז נוכל גם לתת להם מענקים בהתאם ליעדים בתוכנית והלוואות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תאמר לי בבקשה, כשהיה איחוד בין הרשויות, כמה זמן לא שילמו משכורת?

כפיר מצוינים: תשעה חודשים.

משה גפני: אבל אתם, משרד הפנים, רציתם את האיחוד.

כפיר מצוינים: נכון.

משה גפני: אתם לא רציתם את הפירוק.

מוחמד מנאע: הייתה ועדה קרואה.

מוחמד מנאע: זה לא רק איחוד.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: תשעה חודשים לא שילמו משכורות.

כפיר מצוינים: אתה שואל אם זה היה לפני האיחוד או אחרי האיחוד?

משה גפני: אני מדבר על האיחוד.

כפיר מצוינים: באיחוד, תשעה חודשים.

משה גפני: תשעה חודשים.

משה גפני: האיחוד היה על דעתכם וזאת הייתה ועדה קרואה.

כפיר מצוינים: נכון.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: לאחר מכן, שלא על דעתכם התפרק האיחוד והלכו לבחירות ונבחר מר מוחמד מנאע לראש המועצה ומספר החודשים בהם לא שולמה משכורת הצטמצם לשבעה חודשים.

משה גפני: העובדות נכונות?

כפיר מצוינים: לא.

כפיר מצוינים: נשארו תשעה חודשים וכל תשעת החודשים האלה של הפיגור שולמו במלואם על ידי משרד הפנים.

משה גפני: כלומר?

זבולון אורלב: זה שונה מהנתונים שהוא מוסר.

מגלי והבה: הם לא היו צריכים להגיע לכאן.

כפיר מצוינים: בואו נעשה סדר.

משה גפני: לא, לפני הסדר.

משה גפני: שילמו את כל תשעת החודשים לעובדים?

כפיר מצוינים: נכון.

משה גפני: שילמו.

משה גפני: אז לעובדים סתם משעמם?

כפיר מצוינים: לא.

כפיר מצוינים: אנחנו כאן מבלבלים.

משה גפני: רק תגיד בעברית נכונה.

כפיר מצוינים: אנחנו צריכים להבהיר כמה דברים.

כפיר מצוינים: עיריית אל שגור פורקה לקראת סוף 2009.

עזאת דבאח: 2008.

כפיר מצוינים: ב-2009 היו בחירות ונכנס ראש מועצה חדש.

כפיר מצוינים: ראש המועצה הזה ירש פיגור של משכורות, הנהלת שכר של תשעה חודשים.

כפיר מצוינים: את תשעת החודשים האלה אנחנו – משרד הפנים – שילמנו במלואם.

כפיר מצוינים: לא שקל יותר ולא שקל פחות.

זבולון אורלב: לכאורה לא היה צריך להיות פיגור.

כפיר מצוינים: רגע.

כפיר מצוינים: הפיגור הצטבר במועצה מקומית מג'ד אל-כרום.

משה גפני: כמה כסף העברתם כדי לשלם את תשעת החודשים?

כפיר מצוינים: אני לא זוכר.

משה גפני: בערך.

משה גפני: מיליון?

משה גפני: שלושה מיליון?

משה גפני: כמה?

כפיר מצוינים: בסביבות השבעה מיליון.

משה גפני: שבעה מיליון שקלים העברתם.

משה גפני: מתי?

כפיר מצוינים: בסוף 2009.

משה גפני: אדוני הגזבר, אתה קיבלת שבעה מיליון שקלים?

עזאת דבאח: אני לא הייתי מעורב בהליך הזה.

עזאת דבאח: זה היה בדיוק בתקופת החפיפה לפירוק.

מוחמד מנאע: אדוני, הוא לא דובר אמת.

מוחמד מנאע: קיבלנו כל חודש 700 אלף שקלים.

מוחמד מנאע: זה כולל מענק מאוזן.

מוחמד מנאע: זאת אומרת, זה לכל.

מוחמד מנאע: אם היה משלם לנו את כל המשכורות של תשעה חודשים, לא היינו באים ולא היו שביתות.

מוחמד מנאע: אנחנו שילמנו את המשכורות מדי חודש בחודשו.

מוחמד מנאע: יש לי תקציב של 52 מיליון שקלים והיה לי עודף.

זבולון אורלב: הוא טוען שקיבלת כסף גם כדי לשלם את הפיגור.

כפיר מצוינים: לא.

כפיר מצוינים: רגע.

מוחמד מנאע: יש לנו דוח כספי ובבקשה, תבדקו.

מוחמד מנאע: אני דורש ועדת חקירה על כל 15 השנים שעברו.

מוחמד מנאע: אני רוצה לראות איך מתנהל משרד הפנים.

מוחמד מנאע: אני לא חייב לו ואני לא רוצה להיות ראש מועצה.

מוחמד מנאע: אני דורש ועדת חקירה על 15 שנים, כמה הזרימו לנו.

זבולון אורלב: חשבתי שאתה דורש לשלם את המשכורות.

זבולון אורלב: ועדת חקירה זה עוד שנתיים פתרון.

זבולון אורלב: זה מה שאתה רוצה?

מוחמד מנאע: זה בנוסף.

חיים אורון: גפני, אם אני מבין נכון, משרד הפנים העביר כסף והוא אומר שמבחינתו הוא העביר למשכורות.

חיים אורון: אומר ראש העיר שהעברת סכום דומה, אבל הוא השתמש בו גם למים, גם למשכורות, גם לפינוי אשפה ואין לו כסף לכסות את הכול.

זבולון אורלב: אין דבר כזה, כי כסף שמועבר לרשות מקומית, יש לו שם.

זבולון אורלב: אין כזה דבר שמעבירים כסף.

זבולון אורלב: או שזה מענק איזון רגיל, או משהו אחר.

חיים אורון: אין לו מענק איזון.

מוחמד מנאע: הוא העביר לנו מענק איזון בסך של 700 אלף שקלים.

חיים אורון: הוא אמר לו שרק כשהוא יגמור חשבון, הוא יעביר לו את כל הדברים.

כפיר מצוינים: סליחה, אנחנו מבלבלים בין הפיגור שהרשות ירשה מעיריית אל שגור לבין הפיגור שקיים עכשיו.

כפיר מצוינים: אני לא אומר עכשיו שגם הפיגור הנוכחי הוא כולו באשמת מוחמד מנעא או דבאח.

כפיר מצוינים: ברור שיש כאן דברים שהם מצטברים אבל העובדה היא שיש כאן שני, נקרא לזה, מקטעים של פיגורים.

כפיר מצוינים: יש את הפיגור הקודם ששולם במלואו על ידי המשרד, ויש את הפיגור הנוכחי של שבעה מיליון שקלים או שישה מיליון שקלים.

מוחמד מנאע: שולם תחת הסעיף של כיסוי משכורות או שולם במסגרת מענק האיזון?

כפיר מצוינים: לא.

כפיר מצוינים: הוא יועד לתשלום משכורות.

מוחמד מנאע: והסעיף?

זבולון אורלב: אתם שלחתם כסף וכתבתם שזה עבור משכורות?

זבולון אורלב: אתם מעבירים כסף סתם כך?

זבולון אורלב: אני לא מבין.

כפיר מצוינים: לא, ממש לא.

כפיר מצוינים: אין דבר כזה.

זבולון אורלב: מה אי ההבנה הזאת?

זבולון אורלב: לא ברור לי.

זבולון אורלב: עפים כאן מיליוני שקלים ואף אחד לא יודע למה הם מיועדים?

כפיר מצוינים: אין דבר כזה שלא יודעים למה הכסף מיועד.

כפיר מצוינים: המענק היה מיועד לתשלום משכורות.

כפיר מצוינים: נקודה.

זבולון אורלב: משכורות לפיגור.

כפיר מצוינים: לפיגור.

כפיר מצוינים: נכון.

כפיר מצוינים: לא משכורות עתידיות, לא למענק איזון ולא לפינוי אשפה.

מוחמד מנאע: בבקשה, אני דורש מכם לבדוק במשרד הפנים כמה כספים הוא העביר לנו בשנת 2010.

מוחמד ברכה: אתם תגידו לנו.

מוחמד מנאע: אמרתי לך.

מוחמד ברכה: כסף שהעבירו, זה היה מיועד למשכורות?

מוחמד מנאע: לא היה מיועד למשכורות.

מוחמד ברכה: או לשוטף?

מוחמד מנאע: זה דאווין, זה חרטה ברטה.

זבולון אורלב: אדוני, כאן זאת ועדה.

זבולון אורלב: זה לא חרטה ברטה.

מוחמד מנאע: אני כבר משתגע.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: מר מצוינים, מתי יעבירו כסף כדי לפתור את הבעיה, כדי לאשר לו את ההלוואה ושהוא יוכל לשלם את המשכורות?

כפיר מצוינים: עד סוף השבוע תהיה תשובה לגבי ההלוואה.

מגלי והבה: מדובר בהלוואה של שלושה מיליון שקלים אבל הוא צריך שבעה או שמונה מיליון שקלים.

כפיר מצוינים: אולי התשובה תהיה שלילית.

משה גפני: בסדר, שתהיה שלילית.

משה גפני: יש כאן מישהו מאגף התקציבים?

משה גפני: אין.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מבקש לפתור את הבעיה של מג'ד אל-כרום.

משה גפני: אנחנו קיימנו דיון לפני שנה ואני לא הולך להמשיך עם הדיון הזה, אם כן העברתם או לא העברתם.

משה גפני: אני לא ועדה שצריך לדון ביחסים בין מג'ד אל-כרום לבין משרד הפנים או לבין אגף התקציבים באוצר.

משה גפני: אני מבקש בהעברה הקרובה שתגיע לכאן, שיהיה פתרון למג'ד אל-כרום.

משה גפני: בסדר?

מגלי והבה: יפה.

משה גפני: זה הכול.

משה גפני: תודה רבה.

מוחמד מנאע: תודה רבה לך.

משה גפני: אנחנו עוברים לדיון הבא.