ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 392, 2011-03-15 00:00

אלכס מילר: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

אלכס מילר: הנושא שבחרתי לדון בו, הוא החינוך לצרכנות, גם בהיבט של מערכת החינוך.

אלכס מילר: השאלה היא, עד כמה אנחנו בשנות ה-2,000 נותנים דעתנו להיבט הזה, עד כמה אנחנו יודעים ללמוד מטעויות, ללמוד ממדינות אחרות שראו לנכון לשלב את הנושא של חינוך לצרכנות, חינוך לכלכלה אישית במסגרת הלימודים הפורמאליים.

אלכס מילר: אני חושב, שיש חשיבות רבה שגם במדינת ישראל הנושא הזה יהיה חלק ממערכת החינוך.

אלכס מילר: אין ספק, שאותם הדברים שצורכים היום הצעירים במדינת ישראל הם בממדים הרבה יותר גדולים ממה שהיה בעבר.

אלכס מילר: ההוצאות הכספיות הן יותר גדולות, ולהורים שצריכים לעמוד בהוצאות האלה אין יותר מדי כלים.

אלכס מילר: גם לילדים אין כלים חינוכיים להתמודד עם הצרכים שלהם, עם המרדף אחר המותגים.

אלכס מילר: בסופו של דבר הם מוצאים את עצמם בבעיה חברתית כזו או אחרת, וההורים לא מצליחים להתמודד עם הדרישות שיש לילדים.

אלכס מילר: דנו בעבר על מערכת החינוך, שמחייבת את ההורים לשלם על כל מיני הוצאות הקשורות לחינוך.

אלכס מילר: כאשר אנחנו מסתכלים על כל החבילה, העלות שההורה צריך לספוג היא גדולה מאוד.

אלכס מילר: לכן, אם אנחנו נצליח ללמד את ילדי ישראל כלכלה אישית נבונה ואת יסודות הכלכלה הנבונה, זה גם ישליך על ההורים שלא קיבלו את זה כאשר הם היו במערכת החינוך.

אלכס מילר: כך אפשר לאזן את המערכת, ולתת להורים אוויר לנשימה כך שהם יוכלו לרכוש רק את המוצרים שהילדים חייבים ולא מוצרים בגלל לחץ חברתי שאומר: כל אחד צריך שיהיה לו הכי טוב והכי יקר.

אלכס מילר: אנחנו צריכים למצוא את הנוסחה הטובה ביותר, כדי לתת להם את החינוך הטוב ביותר בנושא הזה.

אלכס מילר: הזמנו לכאן אנשים שלוקחים חלק בנושא הזה מתוקף תפקידם.

אלכס מילר: הזמנו לכאן גם את אלון גל, שיש לו תוכנית הקשורה לצרכנות וכלכלה אישית.

אלכס מילר: אני מכיר אותו הרבה מאוד זמן.

אלכס מילר: בעבר הגשתי הצעת חוק, וישבנו יחד וחשבנו איך אפשר ללמד את זה במסגרת החינוך בתוך בית הספר, כדי שלא נצטרך לראות את התמונות הקשות של אותן המשפחות הנכנסות למשבר כלכלי עמוק, בשלב שכבר קשה מאוד למצוא פתרונות.

אלכס מילר: אם הם היו גדלים במערכת חינוך מסודרת, הם לא היו מגיעים למצבים כאלה.

אלכס מילר: במדינת ישראל כל המערכות נותנות גב להוצאה בלתי מבוקרת.

אלכס מילר: בסופו של דבר מגיעים למצב שבו צריכים לשלם את החובות, ורק אז נופל האסימון שמדובר בבעיה קשה שקשה לצאת ממנה.

אלכס מילר: נתחיל עם עו"ד אהוד פלג, מנכ"ל המועצה לצרכנות, שהיה היוזם של היום הזה – יום לצרכנות נבונה בכנסת.

אלכס מילר: הוא ייתן לנו סקירה כללית על הנושא.

אלכס מילר: גם אלון גל יתייחס לנושא.

אלכס מילר: יש כאן גם נציגות מגן ילדים באילת, שיש להן יוזמה מאוד מעניינית.

אלכס מילר: בביקור באילת ראינו, שכבר מגיל צעיר מלמדים את אותם הילדים צרכנות נבונה.

אהוד פלג: תודה, אדוני היו"ר.

אהוד פלג: אני מבקש לפתוח בהבעת תודה לך ולמנהלת הוועדה, גברת יהודית גידלי, כמו גם ליו"ר ועדת הכלכלה ולמנהלת הוועדה, גברת לאה ורון, שאפשרתם לקיים דיון בנושא החשוב הזה ביום חגו של הצרכן הבינלאומי – יום זכויות הצרכן.

אהוד פלג: הזכויות הן כמו צ'ק.

אהוד פלג: אין להן שום תוקף משל עצמן.

אהוד פלג: הערך שלהן הוא כפיסת הנייר שעליה הן כתובות, גם אם קוראים לפיסת הנייר הזו ספר החוקים.

אהוד פלג: הן מתחילות לקבל תוקף כאשר ממשים אותן.

אהוד פלג: לכן, ביום הזה אנחנו נוהגים לשים את הדגש על הסעד שהצרכן יכול להושיט לעצמו.

אהוד פלג: כמובן שבמהלך ימות השנה אנחנו נאבקים בעזרת הבית הזה על הרחבת ההגנה על זכויות הצרכנים, על הרחבת זכויות הצרכנים, על הרחבת האכיפה לגבי הזכויות שכבר קיימות.

אהוד פלג: ביום הזה ראוי שהצרכן ייתן לעצמו דין וחשבון על הדברים התלויים בו, משום שמתקיימות מדי שבוע עשרות מיליוני אינטראקציות צרכניות ואנחנו לא יכולים להיות שם במקום כל צרכן וצרכן.

אהוד פלג: הוא צריך לדעת להגן על עצמו, וההתחלה לכך היא במודעות לקיומן של הזכויות האלה ובאופן שבו ממשים אותן.

אהוד פלג: לכן, המועצה לצרכנות, באמצעות מחלקת החינוך וההסברה שלה, משקיעה הרבה מאוד בחינוך והסברה, כאשר רק לאחרונה השקנו באתר המועצה לצרכנות את המדריך: "עושים חשבון לחשבון" – מדריך אינטראקטיבי מאוד ידידותי, שמנחה את הצרכנים להבין ולנתח את החשבונות המגיעים אליהם הביתה על השירותים השונים: סלולר, טלוויזיה, חשמל, גז, מים, ארנונה, כדי להתחיל לעשות שימוש מושכל בחשבונות האלה ככלי לבקרה צרכנית.

אהוד פלג: אנחנו שמנו את הדגש על הגשה מאוד ידידותית, שמבהירה כל פריט ופריט בחשבון ומאפשרת לצרכן להבין כיצד מגיעים לשורה התחתונה – הסכום שהוא צריך לשלם.

אהוד פלג: מסקר שערכה המועצה לצרכנות מתברר, שהטעויות שמגלים הצרכנים שבודקים – כי קרוב ל-40% לא בודקים – מסתכמות במיליארד שקלים בשנה.

אהוד פלג: כמובן שהסכום הוא יותר גדול, ולכן הבדיקה היא בהחלט כדאית.

אהוד פלג: באותו סקר גם מצאנו, שהצרכנים הודו שאם החשבונות יהיו פשוטים יותר להבנה, 73% מהם יתחילו לבדוק אותם בצורה סדירה.

אהוד פלג: לכן, עשינו את השירות הזה עבורם באמצעות המדריך האינטראקטיבי הזה.

אהוד פלג: אני מזמין את כולם להיכנס לאתר של המועצה לצרכנות, לעבור אל החשבונות בקריאה מודרכת, וסוף-סוף להתחיל להבין ולעשות את הבקרה הראויה.

אהוד פלג: מכאן הייתי מבקש לעבור לסעיף החינוכי.

אהוד פלג: אנחנו צריכים לזכור, שבמערכות החינוך היום נמצאים לא רק הצרכנים של המחר.

אהוד פלג: התלמידים הם כבר היום צרכנים, והצרכנים האלה מכניסים הרבה מאוד כסף לשוק, אם באמצעי קנייה עצמיים ואם באמצעות הכספים של ההורים.

אהוד פלג: יתרה מכך, התלמידים של היום הם גם אנשי המסחר של המחר, וראוי שכבר עכשיו יהיו מודעים לזכויות של הצרכנים והצורך להתחשב בהן.

אהוד פלג: גם לא יהיה נורא כל כך, בלשון המעטה, אם ההגינות תהפוך להיות ערך נוהג בחיי המסחר במדינה ובכלל.

אהוד פלג: לכן, באמצעות שיתוף פעולה טוב, שאנחנו מקיימים מזה שנים עם משרד החינוך על יחידותיו השונות ועם מחלקת החינוך של משרד התמ"ת, המועצה לצרכנות מפתחת תוכניות חינוכיות בערוצים שונים: בערוצים של מקצועות הלימוד: לשון ומתמטיקה, שאלה מקצועות בסיס אבל המיומנויות שלהם הן אלה המיומנויות שנדרש להן הצרכן כדי ליישם בסיטואציות צרכניות את הבקרה הצרכנית שלו.

אהוד פלג: בוא ניקח לדוגמא את התוכנית שלנו לחינוך לשוני, שפיתחנו עם המפקחת המקצועית הראשית למקצוע הזה במשרד החינוך.

אהוד פלג: פה אנחנו עושים שימוש בתוכנית הלימודים עצמה, במיומנויות המפותחות שם, כדי לנתח טקסטים פרסומיים, כדי לחזק את ההגנה העצמית של הצרכנים הצעירים מפני מלכודות והטעיות בפרסומות.

אהוד פלג: בואו ניקח לדוגמא משהו מחיי התלמידים, והרי הרלוונטיות לחיים המיידיים שלהם היא שעושה את הנושאים האלה לכל כך חשובים וכל כך נדרשים, גם במהירות שבה ניתן לתרגם חומר לימודי ליישום מעשי יומיומי.

אהוד פלג: זאת אחת ההדגשות שמערכת החינוך לקחה לעצמה.

אהוד פלג: קחו לדוגמא פרסום לחוג קומיקס לילדים.

אהוד פלג: המחיר הוא 400 שקלים, והתלמידה שנרשמת לחוג מגלה לאחר שהיא מתחילה אותו שבכך לא מסתכמות הוצאות הוריה, כי היא נדרשת להוסיף סכום נוסף על מנת לרכוש עזרים שונים שבלעדיהם היא לא יכולה לצרוך את החוג הזה.

אהוד פלג: היא מתרעמת, משום שהפרסומת דיברה על 400 שקלים, בתכנון של התקציב המשפחתי הוחלט שמקצים לעניין הזה 400 שקלים, והנה הם נמצאו נדרשים להקצות הרבה יותר.

אהוד פלג: האם הדין והצדק עם התלמידה הזו?

אהוד פלג: האם היא יכולה על ידי ניתוח מושכל של הטקסט הפרסומי לעלות על הדברים האלה כבר בהתחלה, ולהתווכח על זכותה עם העוסק?

אהוד פלג: זאת סיטואציה צרכנית קלאסית ברמה של בית הספר היסודי.

אהוד פלג: התוכנית לחינוך לשוני נערכה בשיתוף פעולה עם המפקחת המקצועית למקצוע הזה, והיא מועברת בכל הארץ.

אהוד פלג: התגובות הן מדהימות מבחינת ההשפעה שהתוכנית הזו עושה על הרגלי הצריכה ועל מודעות הצריכה וזכויות הצרכן של התלמידים, אשר מתחילים להיות המפקחים והמדריכים של ההורים שלהם כאשר הם נלווים אליהם לקניות.

אהוד פלג: במסגרת המודעות הגוברת הם גם מתחילים לצפות בתוכניות צרכניות בטלוויזיה.

אהוד פלג: כלומר, הדברים האלה בהחלט נותנים את אותותיהם.

אהוד פלג: נעבור למתמטיקה.

אהוד פלג: המיומנות המתמטית נדרשת לנו כאשר אנחנו באים להשוות בין כדאיות רכישה של מוצרים שונים, גם אם יחידות המידה בהם שונות.

אהוד פלג: אנחנו נדרשים לה כאשר אנחנו באים לבדוק אטרקטיביות של מבצעים.

אהוד פלג: כלומר, ניסיון לזהות האם המבצע באמת זוהר כפי שהוא מתיימר להיות או שהוא מהווה מלכודת דבש לצרכנים.

נחמן שי: בכיתה ה'?

אהוד פלג: התוכנית הזו היא לכיתות ה-ו'.

אהוד פלג: בואו ניקח דוגמא.

אהוד פלג: ברשת חנויות משחקים מובטחת הנחה של רבע מהמחיר המקורי על כל בובות הרובוטים.

אהוד פלג: כבר כאן יש אחרי זה שורה של שאלות, לאור סיטואציות שונות שמתפתחות בחנות: האם הפרסומת הזו כובדה על ידי בעלי החנות, או שלא כיבדו את הזכות שנבעה לצרכנים מההבטחה הפרסומית שנתן העוסק.

אהוד פלג: האם הנחה של רבע מהמחיר המקורי שונה מהנחה של הצעת הדברים ברבע מהמחיר המקורי?

אהוד פלג: התרגילים הם תרגילים מתחומי תוכנית הלימודים במתמטיקה, שממילא צריך ללמד אותם: אחוזים, שברים, השוואה בין יחידות שונות והבאתם למכנה משותף.

אהוד פלג: כל הדברים האלה מתורגלים על סיטואציות צרכניות, ובא בעת מחזקים את ההגנות הצרכניות של התלמידים ומכינים אותם טוב יותר לקראת החיים שמחכים להם מחוץ בית הספר, ולעתים גם בבית הספר עצמו – במזנון או בקפיטריה.

אהוד פלג: נעבור לתוכנית הלימודים באזרחות.

אהוד פלג: אזרחות זה מקצוע בו לא רק לומדים על השיטה הדמוקרטית, אלא גם לומדים על מעמדו של הצרכן בחברה הדמוקרטית, על זכויותיו ועל הצורך לכבד אותן, משום שזו גדולת הדמוקרטיה, שהרבה פעמים אנו נוטים לשכוח בגלל המחיר שהיא לעתים גובה.

אהוד פלג: לזכויות האלה אין שום משמעות אם לא מודעים להן ואם לא עומדים על משמעותן.

אהוד פלג: לשם כך, צריך לדעת למי פונים בתלונה, איך פונים בתלונה, על מנת שאתה תובן, על מנת שאתה תדע לקשור את הדברים לזכות שבדין, שהיא העוגן המגן על זכויותיך.

אהוד פלג: בכך עוסקת תוכנית הלימודים המשולבת במקצוע האזרחות לחטיבות הביניים.

אהוד פלג: בערוץ החברתי – אנחנו מתחברים לבתי הספר העל יסודיים והיסודיים כאחד.

אהוד פלג: במסגרת פעילויות ליום הצרכן וגם במסגרת שיעורי המחנך, תוך שיתוף פעולה טוב שאנחנו מקיימים עם מערכת החינוך-מינהל חברה ונוער, מושמים הדגשים על כל מיני בעיות צרכניות, שחשוב מאוד ליידע בהן את התלמידים.

אהוד פלג: לדוגמא, אנחנו רואים פה תוכנית לזיהוי מלכודות והטעויות בפרסומות.

אהוד פלג: זאת תוכנית מאוד אטרקטיבית, שהפצנו ביות הצרכן לפני שנתיים.

אהוד פלג: זאת תוכנית שגם תורגמה לערבית.

אהוד פלג: חלק מהתוכניות אנחנו מתרגמים גם לערבית לטובת המגזר הערבי.

אהוד פלג: בשנה שעברה הבית הזה נתן את חסותו לאירוע גמר התחרות הארצית בין בתי הספר העל יסודיים, על הכרזות למתן ביטויי לכלל הצרכני האפקטיבי ביותר.

אהוד פלג: המקום הראשון היה של חטיבת הביניים זאב בהרצלייה: "ההפתעות הגדולות נמצאות באותיות הקטנות".

אהוד פלג: בנוסף, היתה פה תערוכה מאוד מכובדת, כאשר קדמה לכך פעילות חינוכית בכיתות, שגרמה לתלמידים לחדד את מבטם על הבעיות הצרכניות המגוונות.

אהוד פלג: השנה, אנחנו מקיימים בכל בתי הספר העל יסודיים, בשיתוף מינהל חברה ונוער, תוכנית שבמרכזה האירועים הצרכניים הבולטים לשנת 2010, כאשר הצרכנים הצעירים מתבקשים קודם כל ללמוד על האירועים האלה באמצעות תוכנית שהוכנה עבורם,  ולאחר מכן לדרג אותם מבחינת המשמעות הצרכנית שהם רואים באותם האירועים.

אהוד פלג: בסוף התוכנית הזו תהיה גם הצבעה כלל ארצית, ואנחנו נדווח על תוצאותיה.

אהוד פלג: כאמור, התוכנית היא בשיתוף מינהל חברה ונוער, הרכזים החברתיים והמורים בבתי הספר השונים.

אהוד פלג: התוכניות של המועצה לצרכנות בשיתוף משרד החינוך על יחידותיו השונות ומחלקת החינוך של משרד התמ"ת,  יבנו פה דור של צרכנים מודע יותר, דור של צרכנים נבון יותר, דור של צרכנים פעיל יותר, שיסייע למאבק ולמתן התוקף של זכויות הצרכן.

אלכס מילר: אהוד, השאלה היא האם נעשה מחקר על ההוצאות של צעירים בשנות הלימודים בבית הספר?

אלכס מילר: האם קיימת עלייה בשנים האחרונות מבחינת ההוצאות?

אלכס מילר: גם הנושא הזה הובא לכאן.

אלכס מילר: המשכורות של ההורים בישראל לא משתנות בתדירות של הצריכה של הילדים שלהם: מחשבים, טלפונים סלולאריים, בגדים במחירים שונים וכו'.

אלכס מילר: המשכורות לא משתנות במקביל לעליית המחירים.

אהוד פלג: אין ספק, שהצעירים היום מוציאים הרבה יותר ממה שהוציאו חבריהם לפני מספר שנים, ולו רק בגלל העובדה שישנם הרבה יותר מכשירים אלקטרוניים, כאשר מוביל הטלפון הסלולר.

אהוד פלג: זו הוצאה שהצעירים מוציאים בצורה ישירה, לעיתים ללא בקרה כל כך יעילה של ההורים, לעיתים ללא מודעות לכך שמתגנבים להם לתוך החשבונות הסלולאריים כל מיני דברים שהם חשבו שלא עולים כסף.

אהוד פלג: מתברר שהם מוציאים מאות ויותר שקלים בחודש על שירותי תוכן שונים, שהם בכלל לא הזמינו, אבל הכינו להם מלכודת יפה בעניין הזה.

אהוד פלג: לפני כשנה המועצה לשלום הילד ערכה דיון מאוד מעניין בשאלה, האם אותה פסקה בחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, שפוטרת מאחריות משפטית קטינים ש"ביצעו פעולה, שאין דרכם של קטינים בדרכם לבצע", היא עדיין מגינה על הקטינים, מאחר ויותר פעולות נכנסות לתחום ההגדרה של פעולות שהצרכנים בגילם דווקא כן נוטים לבצע.

אהוד פלג: לשאלה שלך, כבוד היו"ר, ההוצאה הולכת וגדלה, קשה לעקוב אחריה, וזה לא משנה באילו אמצעי תשלום מדובר– אלה שבאים ישירות מידי ההורים ואלה שהצרכנים הצעירים מרוויחים בעבודות שהם מבצעים – והם הופכים לכוח קנייה מאוד משמעותי.

אהוד פלג: כתוצאה מזה, הם הופכים למטרה ויעד של המשווקים תוך תעלולי פרסום ושיווק שונים, באופן שהם זקוקים מאוד להגנה ולהדרכה צרכנית שאנחנו משתדלים לתת באמצעות התוכניות החינוכיות הללו.

אלכס מילר: אלון, במסגרת הפעילות שלך אתה נחשף לבעיות שונות, גם במסגרת התוכנית שלך וגם במסגרת הפעילות של הגוף שהקמת.

אלכס מילר: האם תוכל להתייחס לשאלה, איפה התלמידים והילדים בכל הנושא.

אלכס מילר: איך הם משפיעים על כל אותן המשפחות המגיעות למשבר כלכלי, ועד כמה הם חלק מהפתרון.

אלכס מילר: יש דברים שההורים יכולים לסדר, אבל השאלה עד כמה להורים יש אפשרות לסרב כאשר הילד נכנס לתמונה.

אלכס מילר: איפה הילדים נמצאים בכל המנגנון הזה?

אלון גל: תודה שהזמנת אותי.

אלון גל: אהוד פלג אמר נכון: בכל שנה ובכל יום הצרכן בעולם המערבי ובכלל מותקף בצורה יותר חכמה, בצורה יותר מכוונת.

אלון גל: כאשר אני הייתי נער היינו מותקפים במעט מאוד התקפות.

אלון גל: מה היה כבר?

אלון גל: היום להיות בן נוער, עם הלחץ החברתי, זו כמעט משימה בלתי אפשרית, גם בעולם המיתוג וגם בעולם הגאדג'טים הבלתי פוסק.

אלון גל: פה מגיעה נקודה מעניינת: האם תפקידו של האדם לנהל ולשלוט בחייו, או תפקידה של הסביבה לשמור עליו מפני עצמו בכל עת ועת.

אלון גל: ברור שכל גוף, כמו הגוף שמגן על הצרכנים וכל גוף רגולטיבי אחר, הוא גוף חשוב.

אלון גל: הוא צריך לדאוג שכל העולם שסביבנו יתנהג כלפינו בכבוד, יתנהג כלפינו בצורה ישרה, וטוב שכך.

אלון גל: אני טוען, שזה מאבק אבוד מראש.

אלון גל: כל מי שחושב שזהו מאבק שיישא פירות בסופו של דבר, הוא נע בין אוטיזם תפיסתי לבין חוסר מחשבה.

אלון גל: כל רגע ורגע הגופים נהיים יותר חכמים, וזה נהיה הרבה יותר חזק.

אלון גל: היום בדקה אחת יכול נער להגיע ולגלוש בתוך עולמות, שאני ואתה, ידידי חה"כ מילר, לא נדע ולא נבין.

אלון גל: אלה עולמות שאין לנו יד ורגל בהם, ועוד רגע גם אין לנו עפעף ואין לנו קצה ציפורן בהם.

אלון גל: לכן, השאלה תמיד תגיע לפתחו של בן האדם עצמו.

אלון גל: יכול להיות שכולם אשמים – ולרוב זה נכון.

אלון גל: עם כל הכבוד לתוכנית "משפחה חורגת" אני עוסק במה שאני עוסק כבר 15 שנה.

אלון גל: אני מנהל את הארגון הגדול מסוגו בעולם.

אלון גל: אני אישית עבדתי עם למעלה מ-150,000 איש בכל התחומים, בכל האפשרויות, שלא לדבר על מאות אלפים בכל העולם, שאנחנו עובדים איתם דרך מאמנים בארגון.

אלון גל: אני אומר לך, שבסופו של דבר זה לא משנה מי אשם.

אלון גל: אם אנחנו במשך 10 שנים נכנסים לבית אחר בית ולא מוצאים משפחה אחת שיודעת כמה היא מוציאה, על מה ואיך, איך נראה פרופיל ההוצאות שלה -  היא לא בדקה את פרופיל ההוצאות שלה שנתיים-שלוש אחורה – אז הבנק יכול להיות אשם ואחרים יכולים להיות אשמים, אבל בסופו של דבר בן האדם לא קיבל חינוך מתאים על מנת להבין שכדי לשלוט בנסיבות חייו הוא זה שצריך לנהל את הדבר הזה.

אלון גל: בכל בית שאנחנו נכנסים אליו אני שואל: מתי בפעם האחרונה ניצלתם את זכותכם הלגיטימית ללכת מבנק לבנק ולבדוק מהי רמת העמלות שאתם משלמים, ואף אחד לא אומר שעשה את זה בשנתיים האחרונות, או שמדובר בסטטיסטיקה שהיא בטלה בששים.

אלון גל: בסופו של דבר זה בא לפתחנו.

אלון גל: בדיון הזה יושבים אנשים צעירים.

אלון גל: בסופו של דבר הדיון הזה צריך להגיד, מה תפקידה של מערכת חינוך במדינה.

אלון גל: זה העניין.

אלון גל: האם תפקידה הוא בהנחלת ידע, שבסופו של דבר בגיל מסוים ייצאו התלמידים האלה אל העולם עם איקס ידיעות בווי תחומים - כאשר בסופו של דבר אנחנו לא בודקים ברמת האינטליגנציה של השימוש בהם מה הם יודעים לעשות -  או שתפקידה של מערכת החינוך, במהלך 12 השנים שהילד מופקד בידיה, להקנות לו ידיעות ומידעים בתחומים שונים, ומצד שני להראות לו כיצד הוא יכול לקחת את המידעים האלה ולעשות בהם שימוש.

אלון גל: מערכת החינוך במדינת ישראל במשך השנים מבינה את תפקידה האמיתי.

אלון גל: יותר מכל תקופה, מערכת החינוך היום מכוונת למקומות האלה ומתחילה להבין.

אלון גל: ישנה שונות עצומה בין בית לבית.

אלון גל: יש בתים שבהם הילד מתחנך ולומד מההתחלה מה זה תקציב, ובבתים אחרים הילד לא ישמע בכלל את המונחים האלה.

אלון גל: כך אנחנו מנציחים את הפערים.

אלון גל: מערכת החינוך, בייחוד תחת הנהגתו של שר החינוך היום, מתחילה להבין שזה התפקיד שלה.

אלון גל: בסופו של דבר, אם הילד בתוך בית הספר למד אחריות אישית ולומד מהו תקציב וזה מחובר לתוך העולמות בהם הוא חי, הוא יגדל להיות צרכן יותר טוב, הוא יגדל להיות בעל מודעות כלכלית-חברתית יותר טובה.

אלון גל: אין ספק, שההשפעה של זה בראי החיים של חברה ומדינה, היא השפעה יוצאת מגדר הרגיל חשובה.

אלון גל: ככל שיהיו יותר ילדים, שילמדו את זה בתוך מוסדות החינוך -  מה זה אומר ניהול עצמי, מה זה אומר אחריות, מה זה אומר להיות אזרח שיודע את זכויותיו, מה זה אומר להיות צרכן המנהל את עצמו ויודע מהם הצרכים שלו, מהם הרצונות שלו, איך בסופו של דבר כל זה ישפיע על איכות חייו – אנחנו נקבל דור אחר דור שמשפר את יכולתו באופן קוהרנטי, בצורה מסודרת ביחס לאפשרויות שלו שגדלות ולמתקפה הצרכנית שחלה על ראשו.

אלון גל: אנחנו לא צריכים לפחד מהדבר הזה.

אלון גל: אנחנו צריכים לתת לילדים ולבני הנוער את הכלים האלה.

אלון גל: הם חכמים.

אלון גל: מדור לדור הרבה יותר.

אלון גל: כאשר אני מנסה להוריד משחק באייפון, אחרי שעה אני מתייאש מלהבין את החוקים ונותן ליהלי שלי בן ה-7.

אלון גל: הוא מסתכל על זה, ונותן לי את כל התשובות תוך 30 שניות.

נחמן שי: הגיע הזמן שיקבל תוכנית טלוויזיה.

אלון גל: בעניין הזה אין ספק, שצריך לתת את הכבוד ואת הכוח בתוך מערכת החינוך לילדים האלה.

אלון גל: אני חושב, שהצעת החוק היא הצעת חוק קריטית בחשיבותה.

אלון גל: צריך לתת להם את הכוח לנהל את הדבר הזה, להבין, להוביל בתוך הבתים שלהם שינוי.

אלון גל: בסופו של דבר, ראי של חברה זו ההתפתחות של בני הנוער והכלים שנתנו להם.

אלון גל: אני רוצה להגיד, שיש לי את הכבוד להוביל ביחד עם "אורט" מערך של הכשרת מורים כמאמנים.

אלון גל: אני רוצה להגיד לכם, שיש לנו סוכני שינוי יוצאים מגדר הרגיל וחשובים במדינת ישראל – מורים מעולים, בעלי יכולות, שהרבה מאוד פעמים לא מקבלים את הכלים בגלל שאין לנו את התקציבים ואין ההתוויה של העניין.

אלון גל: אני רואה את המכוונות שלהם והמוכנות שלהם לקחת את הכלים האלה, ללוות את בני הנוער לחינוך לאחריות.

אלון גל: זה יוצא מגדר הרגיל מצוין.

אלון גל: בעזרת הקצאת משאבים לעניין הזה ועבודה בתוך התחום הזה, אני חושב שאפשר יהיה לגדל פה דור אחר של בני נוער, שיגדלו להיות מבוגרים אחראיים שמבינים את המחויבויות שלהם, שיודעים לנהל את עצמם תקציבית וצרכנית.

אלון גל: זה אפשרי.

אלון גל: יש לנו עם מי לעבוד.

אלון גל: בכל שנה ישנה במערכת החינוך תוכנית שכוללת בחירת ערכים: חינוך לאחריות, כבוד וכו'.

אלון גל: דרך נושא של ניהול תקציב אישי אפשר ללמד את כל הנושאים האלה: כבוד עצמי, כבוד לאחר, אחריות וכו'.

אלון גל: זה יכול להיות נושא שידבר אליהם בשפה הכי ברורה להם.

אלון גל: זה יכול להיות מסע הצלחה מאוד גדול בשינוי פני החברה הישראלית.

אלכס מילר: העלו כאן כמה סוגיות.

אלכס מילר: סוגיה אחת שאני העליתי, העלה עו"ד אהוד פלג – הצרכנות עצמה.

אלכס מילר: אלון העלה סוגיות הקשורות לכלכלה אישית ואחריות.

אלכס מילר: לפני שנה הגשתי הצעת חוק.

אלכס מילר: אני חושב, שלא כל דבר צריך לעשות בחוק.

אלכס מילר: אם תהיה בשורה שמשרד החינוך לוקח את הנושא של כלכלה אישית ושם אותו כחלק מהלימודים הפורמאליים, זו תהיה הבשורה הכי טובה הקשורה לחוק הזה.

אלכס מילר: אני אוריד את הנושא של קידום החוק והתערבות בתכנים הפנימיים של מערכת החינוך.

אלכס מילר: אגב, הנושא הזה קיים בלימודי האזרחות בארצות הברית.

אלכס מילר: ברגע שנותנים כלים, מתחילים להשתמש.

אלכס מילר: הייחודיות בישראל, היא שאחרי 12 שנות לימוד לא הולכים ללמוד או לעבוד.

אלכס מילר: רובם מתגייסים לצבא, ושם התקציב מאוד מוגבל.

אלכס מילר: הילדים הרבה יותר מבוגרים, הצרכים שלהם הופכים להיות הרבה יותר גדולים.

אלכס מילר: כאשר הם יוצאים מן השירות הצבאי, הם יוצאים עם מינוס וצריכים להתאים לעצמם דרך חיים המותאמת לחובות שצברו בשנים שהם היו מחויבים למדינה: חוק חינוך חובה עד כיתה יב' ושירות בצה"ל.

אלכס מילר: אחרי השנים הללו הם יוצאים עם חובות, ומקבלים החלטות בהתאם לכך.

אלכס מילר: חלק מהם מוותרים על לימודים, הולכים לעבוד, ומתפרנסים ממשכורת של עבודה ללא מקצוע.

אלכס מילר: חלקם גם מוותרים על דברים ערכיים אחרים, כמו להקים בית.

אלכס מילר: ישנו פחד מהתחייבות לבנקים וכו'.

אלכס מילר: כל זה בלי שהם בכלל מודעים למה שמגיע להם ואיך ניתן להשתמש בכלים.

אלכס מילר: השאלה מופנית לנציגי מערכת החינוך, שהרי אתם היסוד שיכול לתת את הכלים.

אלכס מילר: אנחנו הולכים לקיים ישיבה בנושא הבגרויות.

אלכס מילר: מחלקת המידע והמחקר של הכנסת הכינה מסמך סביב השאלה, עד כמה יש הכרח ללמוד את המקצועות הקיימים היום במסגרת הלימודית, ועל מה אפשר לוותר לטובת דברים הרבה יותר הכרחיים היום.

אלכס מילר: יכול להיות שבעוד 20 שנה המציאות תשתנה.

אלכס מילר: היום צריך לקיים הערכת מצב מחודשת על כל הדברים שמלמדים במערכת החינוך.

אלכס מילר: אף אחד לא הולך לוותר על לשון, תנ"ך, מתמטיקה ושפה זרה.

אלכס מילר: יכול להיות שיש מקצועות אחרים, שכן אפשר לתת להם סדר עדיפות אחר מול הנושא של כלכלה אישית.

אלכס מילר: השאלה שלי מופנית אל משרד החינוך.

אלכס מילר: אנחנו נשאל, מה קורה היום במערכת.

אלכס מילר: יש פה עוד כל מיני פרויקטים, שיעלו אורחים מכובדים וחברי כנסת, ולבסוף תוכלו להתייחס לכל הנושא.

חנה שוורץ: אני אחראית על כל הנושא של החינוך החברתי-ערכי של מינהל חברה ונוער במשרד החינוך.

חנה שוורץ: חה"כ מילר, אני מאוד מסכימה עם מה שאתה אומר ועם מה שאמר אלון גל.

חנה שוורץ: אנחנו מסכימים, שבאמת צריך להשקיע יותר בחינוך הערכי בבתי הספר.

חנה שוורץ: אני אחזור לקלישאה הרגילה: עם שעת חינוך אחת בשבוע בחטיבה העליונה אי אפשר להכין תלמידים לחיים.

חנה שוורץ: ברור שכל הוואי החברתי של בית הספר צריך להשתנות.

חנה שוורץ: אני חושבת, שיום הצרכן הוא הזדמנות טובה לעשות חשיבה עמוקה ולהבין, שיום אחד אינו מספיק.

חנה שוורץ: בנוסף, לחשוב מה צריך תלמיד בוגר מבית הספר, איזה ארגז כלים תלמיד בוגר צריך לקחת איתו.

חנה שוורץ: צריך לציין את השותפות האיתנה שלנו עם המועצה הישראלית לצרכנות.

חנה שוורץ: השותפות הזו מגדילה את היכולת להפיץ, לשווק ולפרסם את הדברים הטובים שנעשים.

חנה שוורץ: עדיין זה לא מספיק.

חנה שוורץ: ודאי יגידו כאן תלמידים, שזו פינה קטנה בבית הספר.

חנה שוורץ: מה שעוד אנו אחראים לו ועושים, הוא החינוך הערכי מחוץ לכותלי בית הספר: תנועות הנוער, יחידות הנוער הנמצאות ברשויות השונות, המתנ"סים, המרכזים הקהילתיים.

חנה שוורץ: השנה יצאנו עם החומרים המשותפים שלנו גם לשם.

אלכס מילר: השאלה היא, האם התלמידים יודעים מה זה אוברדרפט, וכמה הם יודעים שהכסף שהם מקבלים מהבנק אינו מתנה, וכי על כל שקל שהם מקבלים הם משלמים הרבה יותר?

אלכס מילר: אלה דברים בסיסיים.

אלכס מילר: זה היסוד.

חנה שוורץ: אנחנו משתדלים, אבל צריך לעשות חשיבה הרבה יותר עמוקה מתי ואיך עושים את זה.

חנה שוורץ: בוודאי שאנחנו רוצים להקיף את כל הנושאים האלה.

חנה שוורץ: אלון אמר קודם, שהוא מעביר השתלמות למורים.

חנה שוורץ: ישנן שאלות העולות במסגרת תוכנית "אופק חדש": במה מורים צריכים להשתלם, לאן הם פונים, המספר הרב של הבגרויות וכו'.

חנה שוורץ: בקדנציה הזו של השר יש הבנה של החינוך הערכי: ראו הכנה לצה"ל וכל יתר הנושאים איתם אנחנו מתקדמים.

חנה שוורץ: אני חושבת, שאפשר יהיה לעשות חשיבה יותר מעמיקה של הגדלת שעות החינוך, כדי להפנות את בית הספר לחינוך הערכי יותר.

חנה שוורץ: אנחנו זקוקים גם לכם.

אלכס מילר: האם יש תוכנית מסודרת במשרד החינוך בנושא של כלכלה אישית?

אלכס מילר: מהי מסגרת השעות של התוכנית שאתם מכינים, ומה התקצוב שלה?

אלכס מילר: אנחנו חברי הכנסת צריכים לדעת, מהן הדרישות של המערכת לטובת היישום של הנושא.

אלכס מילר: הגופים הממשלתיים יודעים לקבל את הסיוע של המגזר השלישי: עמותות, גופים פרטיים.

אלכס מילר: כל אחד מגיע, ואתם פותחים את הדלת.

אלכס מילר: השאלה היא, מה המדינה רוצה להוביל, ואיפה אתם רוצים למצוא את עצמכם.

אלכס מילר: כל דבר זה מאבק ומלחמה, אבל לפחות שתהיה תוכנית מסודרת שאיתה אתם רוצים לצאת לדרך.

רות קנולר-לוי: שיתוף הפעולה בינינו לבין המועצה הישראלית לצרכנות היה פורה ונעים.

רות קנולר-לוי: כל אחד הביא את המומחיות שלו, וזה בהחלט השפיע גם על התוצאות.

רות קנולר-לוי: הפעילות הזו היתה פעילות על בסיס חד פעמי, והיא לא משולבת בתוך תחומי הדעת בשלב הזה.

רות קנולר-לוי: אני רוצה לציין, שחנה שוורץ, אנוכי וחברים נוספים, חברים בוועדה כלל משרדית, הכוללת נציגים מכל אגפי משרד החינוך, שיושבת בימים אלו ושואלת את עצמה כיצד ניתן לשלב את הערכים בתוך תחומי הדעת השונים בהוראה במערכת הלימוד – וההמלצות כמעט מוכנות.

אלכס מילר: כלומר, אתם כרגע יושבים ודנים על הכנסת תוכנית לימודים בתוך מערכת הליבה בנושא של כלכלה אישית.

רות קנולר-לוי: בין היתר, הנושא של צרכנות וכלכלה אישית.

רות קנולר-לוי: כלומר, צרכנות נבונה בתוך המערכת.

רות קנולר-לוי: אני רוצה לציין אנקדוטה קטנה, שמבהירה את האפקטים שהם מעבר לנושא הזה של הצרכנות.

רות קנולר-לוי: אהוד פלג הזכיר את החינוך לדמוקרטיה.

רות קנולר-לוי: אנחנו חשפנו את התוכנית בפני הממונים על החינוך החברתי, בפני תנועות הנוער וגורמים נוספים.

רות קנולר-לוי: מה שעלה במסגרת ההשתלמויות האלה, היא השאלה, האם האירועים שמוצגים בתוך הפעילות חקוקים בחוק או שעדיין יש מה לעשות.

רות קנולר-לוי: שאלה נוספת שעלתה שם היא, האם בני נוער יכולים  לקחת על עצמם להיות פעילים, האם הם יכולים לקחת על עצמם את ההובלה של החקיקה של הנושאים האלה.

רות קנולר-לוי: כלומר, אנחנו מדברים היום על מנהיגות נוער.

רות קנולר-לוי: לא רק על מה יקרה לבני הנוער בעוד 20 שנה או איך הם ינהיגו אותנו בעתיד, אלא מה הם יכולים לעשות היום.

רות קנולר-לוי: זה מאפשר להם גם פעילות מנהיגותית היום.

אלכס מילר: חה"כ שמאלוב-ברקוביץ, בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ביקשתי ממך, אדוני היו"ר, לנהל דיון בנושא של קורסים להורות במדינת ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כאשר אני מדברת על הורות, אני מתכוונת לא רק על חינוך ערכי רגיל של הילדים, אלא גם על חינוך צרכני.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יודעת למי להתייחס.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אליך, אלון, בטח לא כי אתה עדיין לא נמצא במערכת פורמאלית במדינת ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה ההורים פה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה אומר, אלון, שכמעט פרומיל מהמשפחות יודעות איך להתנהל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו שואלים פה, האם ילדים יודעים מה זה מינוס, אבל יכול להיות מצב בו ילד יידע מה זה מינוס, יבוא לאבא שלו ויגיד: "אבא, אני רוצה לדבר איתך על המינוס", והאבא יגיד: "אל תתערב", "זה לא קשור לילדים" וכו'.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת, שההורים צריכים להיות שותפים, כפי שהצעתי לשר החינוך כבר כמה פעמים, ואני מקווה שבסוף ייפול האסימון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בתי ספר ריקים בשעות הערב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין שום סיבה, שלא להתחיל חינוך להורות בבתי הספר להמוני הורים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא רוצה לחייב את זה בחוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כפי שאתה אמרת, אדוני היו"ר, אם לא יהיה צורך ויתקדמו עם הנושא, אתה תמשוך את הצעת החוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול את מערכת החינוך, מה קורה עם ההורים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לדעתי, זו חצי עבודה בלעדיהם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דבר שני, אני רואה שאתם משתפים פעולה מאוד יפה עם המועצה הישראלית לצרכנות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לדעת, האם אתם משתפים פעולה עם צוהר לחקיקה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יודעת אם אתם אי פעם דיברתם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יושבת פה וקוראת נייר מדהים של צוהר לחקיקה: "חינוך להתנהלות כלכלית נבונה במשק בית מודרני".

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מדובר פה על ערכים יהודיים בתחום הצרכנות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא צריך מצגות גדולות ויפות, כאשר לנו כעם יהודי יש את הבסיס שלנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לדעת, איפה במערכת החינוך מתייחסים למה שאני קיבלתי פה כרגע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה הראשונה: איפה מתחילים עם קורסים להורות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה בדיוק כמו שאנחנו אומרים, שזה לא יעזור איזה סוג מורים נביא לבתי הספר אם ההורה יבוא ויגיד למורה: "אל תדבר ככה לילד שלי".

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באותו רגע הרסנו את כל התוכניות שכיוונו אליהן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לכן, בחינוך לצרכנות צריך קודם כל לשתף את ההורים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה השנייה היא, איפה הערכים היהודיים בנושא הזה.

אלכס מילר: אני אבקש ממשרד החינוך לאסוף את כל אותן השאלות שיעלו, ולבסוף להתייחס לכולן.

אלכס מילר: חה"כ שי, בבקשה.

נחמן שי: באתי לשמוע כדי להבין את הסוגיה הזו, ועכשיו אני מתרשם יותר כמה היא חשובה וחיונית.

נחמן שי: האם אנחנו עוסקים רק בפרויקטים ניסיוניים, או שאנחנו מגיעים לכל נער ונערה בגילאים הרלוונטיים ומטפלים בהם?

נחמן שי: הרי אי אפשר לדבר על 10,000 פה ו-5,000 שם.

נחמן שי: אנחנו מדברים על אוכלוסיה של מאות אלפים.

נחמן שי: האם כל אחד מקבל הכנה כלכלית-צרכנית בשנים הקובעות של חייו כדי שיכול להשתמש בזה בעתיד?

נחמן שי: אם לא, במה זה כרוך, מהן העלויות, איזו החלטת מדיניות צריכה להיות פה?

אלון גל: אני יכול לענות, מכיוון שאני מצוי בעניין הזה כל כך הרבה שנים.

נחמן שי: לא כדאי לך להיות שר החינוך.

נחמן שי: זה ג'וב קשה ביותר.

אלון גל: ברור.

אלון גל: אני יודע.

אלון גל: אני מכיר את השר אישית.

נחמן שי: הרבה יותר קל להגיד את זה בטלוויזיה.

נחמן שי: ברור לי שיש צורך בכך.

נחמן שי: לא צריך לחזור ולומר.

נחמן שי: אנחנו מדברים גם על צרכנים בהווה וגם על צרכנים בעתיד.

נחמן שי: הדבר הזה חיוני.

נחמן שי: לבסוף, כמה אנחנו עושים וכמה אנחנו מוכנים להשקיע?

נחמן שי: אהוד, אני רוצה לדעת כמה אתם משקיעים בזה כספית?

אהוד פלג: אחרי הקיצוץ או לפני הקיצוץ?

נחמן שי: הדבר הבא שאני חושב עליו, הוא ללכת לכלי התקשורת הציבוריים, כולל רשתות הטלוויזיה המסחריות, שהן ציבוריות במובן שהן קיבלו זיכיונות – עוד מעט הן מקבלות רישיונות – והמחויבות שלהן היא לשדר מדי פעם תשדירים לטובת הציבור.

נחמן שי: זה לא נעשה, בטח לא בהיקפים הדרושים.

נחמן שי: מאחר שזו הבמה העיקרית שמלמדת ומטפחת את הצרכנות, שם גם צריכים להיאמר דברי הסברה והתראה מפני צרכנות לא נכונה.

נחמן שי: אני יודע שזה קצת לא נעים כי זו ירייה ברגל, אבל לדעתי זה הכיוון הנכון.

נחמן שי: כך הם לומדים הכי הרבה, יותר מאשר כל דרך אחרת: מה זמין, מה לעשות.

נחמן שי: זו צרכנות מודרנית, אבל יחד עם זה הם צריכים לקבל איזון והבנה לגבי אמות מידה שהם צריכים להפעיל כאשר הם ניגשים להחלטה.

נחמן שי: זה כיוון שצריך לחשוב עליו.

נחמן שי: זו במה שהיא קיימת, ובעניין הזה כן נוכל לעשות משהו.

אלכס מילר: לפחות בטלוויזיה החינוכית.

נחמן שי: נכון.

נחמן שי: אנחנו בעד הטלוויזיה החינוכית.

אלכס מילר: אנחנו עכשיו באמצע רפורמה ברשות השידור.

אלכס מילר: גם אתה חבר בוועדה המשותפת עם ועדת הכלכלה.

אלכס מילר: הנושא הזה צריך גם כן להיות חלק מהעניין.

אלכס מילר: אני רוצה לעבור לגננת מגן "מגן" באילת.

איילת צמח: אני באתי לכאן ביחד עם המפקחת שלי, גילה נחמני, כדי לספר על פרויקט שהתחלתי בגן לפני שלוש שנים.

איילת צמח: אנחנו בגן מקיימים ארוחת בוקר משותפת.

נחמן שי: זה הגן הירוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה גן מדהים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני הייתי אצלכם.

איילת צמח: תודה.

איילת צמח: הרעיון הוא ליצור אחידות בין ילדי הגן, וגם לשים דגש על מזון בריא ומזין.

איילת צמח: התוכנית שלי התרחבה ליציאה לקניות בסופר ביחד עם הילדים.

איילת צמח: בהתחלה צוות הגן ערך את הקניות, אבל רצינו לשתף את הילדים בכל התהליך.

איילת צמח: הילדים גם שותפים להכנת הארוחה: הם חותכים את הסלט, מכינים את הטחינה וכו'.

איילת צמח: הם שותפים לתהליך במלואו.

איילת צמח: רצינו להרחיב את התהליך הזה, וללמד את כל תוכניות הליבה דרך הקניות בסופר.

איילת צמח: יש שם הזדמנות מצוינת ללמידה של מתמטיקה, אוריינות שפתית, פיתוח כישורי חיים, החלטות, תהליכי בחירה, דיון על מה כדאי ומה לא כדאי.

איילת צמח: אני מתחברת לכל הדברים שנאמרו כאן קודם.

איילת צמח: אלון, אני רציתי לתקן אותך ולומר, שמערכת החינוך היא לא 12 שנה אלא 15 שנה, כאשר ה-3 השנים הראשונות הן המשפיעות והמכריעות ביותר.

אלון גל: נכון.

איילת צמח: במשך הזמן ראינו שהילדים הופכים להיות צרכנים בעלי מודעות.

איילת צמח: הם נושאים את עיניהם מגובהם הלא כל כך רם, הם מביטים על מחירים ואומרים: איילת, היום כדאי לקנות את האגסים כי הם במבצע, הם עולים 6 שקלים לקילו ולא 10 שקלים לקילו כמו התפוחים.

נחמן שי: הילדים אומרים את זה?

איילת צמח: הילדים אומרים את זה.

איילת צמח: הילדים עורכים את הרשימה, אנחנו רואים מה כדאי ומה לא.

איילת צמח: אנחנו אוספים את האריזות הריקות של השבוע הקודם, כדי לראות בכמה כיכרות לחם השתמשנו וכמה כדאי לקנות השבוע.

איילת צמח: אנחנו בודקים את המלאי, על מנת לראות האם יש לנו עודפים.

איילת צמח: הילד לומד לעמוד בתקציב.

איילת צמח: התקציב שלנו הוא מוגבל.

איילת צמח: ההורים משלמים 100 שקלים לחודש, שזה 4 שקלים ליום.

איילת צמח: הארוחה היא מגוונת, וכוללת פירות וירקות.

איילת צמח: באילת יקר מאוד.

איילת צמח: ההובלה משפיעה.

איילת צמח: זה לא כמו פה, ובכל זאת אנחנו עומדים בתקציב.

אלכס מילר: אלי טייכר, בבקשה.

אלי טייכר: אני היועץ הפדגוגי של התוכנית "חכמים בריבוע".

אלי טייכר: לפני 10 שנים זיהינו שיש בורות ואין מענה לחינוך תלמידים לצרכנות נבונה.

אלי טייכר: במקביל, גילינו שיש חוסר ידע של המורים בנושא הזה.

אלי טייכר: חסרים להם כלים כדי ללמד את זה את הילדים.

אלי טייכר: פיתחנו תוכנית לימודים בנושא של צרכנות נבונה ואחראית.

אלי טייכר: אנחנו מפעילים אותה באופן מושכל בערי הפריפריה דווקא, כי שם שינוי קטן משמעו שינוי גדול בחיי המשפחה.

אלי טייכר: התחלנו בקריית מלאכי ועכו, ונשארו בערים היותר רחוקות מהמרכז.

אלי טייכר: פיתחנו תוכנית לימודים, שהמורים מעבירים אותה בכיתות.

אלי טייכר: אנחנו מכשירים את המורים, מלווים את המורים.

אלי טייכר: פיתחנו גם חומרי למידה.

אלי טייכר: לפני 3 שנים פיתחנו ביחד עם מט"ח אתר אינטרנט ייעודי לצורך העניין הזה.

אלי טייכר: יש לנו כ-10,000 כניסות בחודש לאתר, וזה מצביע על הצורך הגדול והמענה שהאתר נותן.

אלכס מילר: אני מציע, שתסביר לנו על התוכנית.

אלי טייכר: כמו שאמר עו"ד פלג, התוכנית יושבת על תוכניות הלימודים הקיימות.

אלי טייכר: אנחנו יודעים שלמשרד החינוך אין את התקציב להוסיף תוכניות אקסטרה, ורצינו שזה כן ייכנס למערכת.

אלי טייכר: היא יושבת על תוכניות הלימודים הקיימות.

אלי טייכר: היא מתלבשת על נושאים שהמערכת עוסקת בהם ממילא, ונותנת את הפן הצרכני, שמאפשר למורים חומרי העשרה על תוכנית לימודים קיימת.

אלי טייכר: בצורה כזו תוכנית הלימודים מקבלת עוד זווית ראייה, שמחדירה את המושג של צרכנות נבונה, לא רק בתחום הצריכה הכלכלית.

אלי טייכר: אנחנו הלכנו חזק מאוד בכיוון של צריכה נבונה של משאבי טבע, שזה ערך מאוד חשוב.

אלי טייכר: אנחנו עושים את זה ביחד עם החברה להגנת הטבע וגופים נוספים.

אלי טייכר: אנחנו כל הזמן מלווים ומפוקחים על ידי משרד החינוך, כיוון שאנחנו חברה עסקים.

אלי טייכר: אני מדבר על חברת הריבוע הכחול, שזה חלק מהתרומה שלה לקהילה.

אלי טייכר: אנחנו מאוד מפוקחים, ואנחנו מודעים לחשש של ניצול פלטפורמה כזו למטרות לא ראויות.

אלי טייכר: אנחנו מאוד זהרים, בוודאי כאשר אנחנו עוסקים בצרכנות נבונה.

אלי טייכר: אנחנו נמצאים בקשר טוב עם חלק מהמפמ"רים במשרד החינוך, שמעודדים מורים להשתמש בחומרים.

אלי טייכר: אנחנו נמצאים בקשר עם גופים נוספים, כמו התמ"ת והמשרד להגנת הסביבה, ויחד איתם אנחנו מכשירים מורים ונותנים להם חומרים זמינים ללמד צרכנות נבונה.

אלי טייכר: אנחנו מלווים את זה בסקרים, מלמדים את הילדים איך לעשות סקרים.

אלי טייכר: מה שגילינו לפני מספר שנים, שהילדים משפיעים על הצריכה של ההורים שלהם.

אלי טייכר: לא רק שההורים משפיעים על הילדים, אלא שגם לילדים יש השפעה גדולה על הרגלי הצריכה של ההורים.

אלי טייכר: אנחנו מקווים, שדרך החינוך הזה יגדל דור חדש של צרכנים נבונים, שישפיע בדרך גם על הצריכה הנבונה של ההורים.

אלי טייכר: בנוסף, נרחיב את גבולות הידע של הרבה מאוד מורים, שיוכלו להשתמש בזה בשנים הבאות ללא הדרכה צמודה.

אלי טייכר: אנחנו רואים שיש גם פיתוח עצמאי בכיוון הזה.

אלי טייכר: כפי שאמרתי בהתחלה: צרכן נבון הוא אזרח נבון.

אלי טייכר: זה חלק מהחינוך של אזרחי העתיד.

אלכס מילר: אני רוצה לעבור לרב אוריאל ממינהל צהר לחקיקה.

אוריאל גנזל: מקוצר הזמן לא אחזור על כל הברכות על קיומו של הדיון.

אוריאל גנזל: אני יושב פה בשני כובעים: האחד הוא כמי שמנסה בכל דיון בוועדות הכנסת לתת את המבט היהודי.

אוריאל גנזל: אני לא אחזור על מה שאמרה חה"כ שמאלוב.

אוריאל גנזל: אני אומר, שאני מנחה סדנאות בתחום הזה בהתנדבות, מתוך תחושה של שליחות שהדבר הזה הוא בנפשנו.

אוריאל גנזל: מתוך שני המבטים הללו אני אעלה כמה נקודות.

אוריאל גנזל: המסורת היהודית מאוד הקפידה על העניין הזה.

אוריאל גנזל: זה נשמע לנו מודרני לעסוק בצרכנות נבונה, אבל המסורת היהודית חייבה את ההורים ללמד את הילדים לצרוך בצורה נכונה, ללמד את הילדים מקצוע, ללמד את הילדים ערכים הקשורים בעניין: "אין הדבר תלוי אלא בי".

אוריאל גנזל: "עשה שבתך חול ואל תזדקק לבריות".

אוריאל גנזל: ישנה סדרה שלמה של הנחיות הלכתיות, שאמרו שגם אם אתה נותן צדקה, אתה לא יכול לתת צדקה בפזרנות כזו שתמוטט את מצבך הפיננסי.

אוריאל גנזל: ישנה אפילו אמירה על עני שאינו הגון.

אוריאל גנזל: כלומר, אם אתה נותן כסף למי שמבזבז את הכסף הזה, אז לא קיימת מצוות צדקה.

אוריאל גנזל: כלומר, זה מחייב אותך לא רק להיות הרחמן אלא גם להיות החוקר שבודק למי אתה נותן, כי אולי אתה הופך אותו לתלותי בזה שאתה נותן.

אוריאל גנזל: מתוך כך וגם מתוך הניסיון המעשי, אני רוצה להציע להרחיב את הדין ולא להסתפק רק בצרכנות נבונה.

אוריאל גנזל: אני חושב, שמערכת החינוך מכשירה אותנו לידע רב, אבל פחות למיומנויות חיים בסיסיות, למרות שתוכנית "כישורי חיים", שנכנסה בשנים האחרונות, יותר ויותר עושה זאת.

אוריאל גנזל: לנושא שעליו אנחנו מדברים הייתי נותן כותרת יותר רחבה מאשר צרכנות, ואומר: "אינטליגנציה פיננסית", שהיא מושג יותר רחב מאשר רק לדבר על השוואת מחירים, קנייה לעומת בזבוז.

אוריאל גנזל: לדוגמא, נושא כמו בחירת מקצוע.

אוריאל גנזל: כאשר הילד יגדל, הוא יבחר מקצוע.

אוריאל גנזל: מה יהיו השיקולים שלו כאשר הוא יבחר מקצוע?

אוריאל גנזל: זה גם משהו שאנחנו צריכים להכשיר אותו לכך.

אוריאל גנזל: שאלה נוספת, היא שאלה של יכולת שלו להכיר את מוסדות ההון במדינה, וכיצד הם רלוונטיים לחיים הפרטיים שלו, בין אם במגזר הפרטי ובין אם במגזר הציבורי: ביטוח לאומי ותוכניות אחרות.

אוריאל גנזל: הכותרת של ההבחנה שאומרת: "צריך לבחור את המועיל ולא את הערב", לקוחה מציטוטים מלפני מאות ואלפי שנים.

אוריאל גנזל: לכן, יש שתי כותרות המתאימות לדיון הזה.

אוריאל גנזל: האחת, אני מאוד אשמח אם נצליח להרחיב את התפיסה שלנו.

אוריאל גנזל: לא רק מיומנות של השוואת מחירים והחלטה האם צריך את המוצר או לא, אלא סט שלם של כישורים, שיהפכו כל אחד מאיתנו לאדם שיוכל להתמודד עם החיים, להתמודד עם האתגרים הכלכליים שהחיים מטילים.

אוריאל גנזל: אפשר למנות אותם.

אוריאל גנזל: כמו כל תחום אחר, מערכת החינוך יודעת היטב ללמוד מהם הערכים הקשורים, מהן המיומנויות, מהו הידע הרלוונטי לעניין.

אוריאל גנזל: הרעיון השני – היות ואנחנו במדינה יהודית, אני מציע שנקפיד בתוכניות הללו לצטט גם מהמקורות שלנו, כדי לתת את התחושה שאנחנו ממשיכים מסורת של דורות בעניין הזה, ולא שבאנו לעולם חדש והמצאנו המצאה חדשה.

אוריאל גנזל: הרעיון הוא שלהורים – ומערכת החינוך היא שליחה של ההורים – יש אחריות הלכתית, אחריות של המסורת היהודית לחנך את ילדיהם להתמודדות כלכלית נבונה בחיים.

אוריאל גנזל: זה חלק ממה שגדלנו עליו, וחלק ממה שאנחנו רוצים לגדל עליו את ילדנו.

אלכס מילר: יעקב ביטון, יועץ מומחה ויזם חברתי, בבקשה.

יעקב ביטון: אני הגעתי לוועדה במקרה, כי ב-6 לאפריל אנחנו בעיר אשקלון עורכים את כנס אשקלון הראשון לחינוך פיננסי.

יעקב ביטון: כאשר ביקשתי להזמין את היו"ר, נאמר לי שבימים אלה הוא שוהה בחו"ל, והזמינו אותי לדיון הנוכחי.

יעקב ביטון: הכניסה שלי לתוך התחום הזה נעשתה מתוך תובנות אישיות ברורות לחלוטין, ואחר כך מתוך מה שחוויתי בתוך המערך הבית ספרי באשקלון ומחוצה לה.

יעקב ביטון: בפן השני שלי אני יועץ לפיתוח עסקי.

יעקב ביטון: אני מסכים לכל מה שנאמר פה.

יעקב ביטון: מערך ההורים בתוך כל הגורמים שציינו פה הוא מאוד משמעותי.

יעקב ביטון: בתוך הכנס נציג בפעם הראשונה מערך שיעור מכוון לחינוך פיננסי.

יעקב ביטון: מערך השיעור יהיה מאוד פשוט, מאוד ברור, ויהיה מופנה למורים, להורים ולתלמידים.

יעקב ביטון: הוא ייתן מספר כלים, גם בשליטה מרחוק, כדי להבין את המושגים הבסיסיים ביותר בהתנהלות כספית וכלכלה אישית.

יעקב ביטון: אם אנחנו מגדירים בריא נפשי ובריא גופני, אנחנו צריכים להתייחס לזה גם כבריא פיננסי.

יעקב ביטון: זה מושג מאוד משמעותי.

יעקב ביטון: אני מסכים לחלוטין למה שאלון אמר קודם.

יעקב ביטון: אנחנו חושבים שכל המערכת הממלכתית מסביב היא הגורם שיציל אותנו, אבל כל אחד פה לעצמו הוא הגורם המשמעותי ביותר כדי להשפיע על מהלך חייו.

יעקב ביטון: אני רוצה להעלות נקודה אחת נוספת.

יעקב ביטון: לתוך הכנס הזה ביקשתי להזמין גורם בכיר מהמערכת הצבאית, כדי שיישא דברים על איך המערכת הצבאית רואה עצמה בתוך מערכת לחינוך פיננסי, ולצערי קיבלתי סירוב מוחלט.

יעקב ביטון: לדעתי, זה היה מהלך לא נכון.

יעקב ביטון: כאשר זה הגיע לדובר צה"ל, כל היוצרות התהפכו וכרגע מכניסים את זה פנימה.

יעקב ביטון: אני חושב, שצריך להכניס את זה מהגן, דרך בית הספר היסודי, חטיבה, חטיבה עליונה, ושלוש השנים שבהם הנוער שלנו נכנס למערכת הצבאית.

יעקב ביטון: כ-62% יוצאים אל הצעד האזרחי הראשון עם אוברדראפט, והדבר הראשון שהם צריכים לעשות הוא לכסות את המינוס, ולמי פונים?

יעקב ביטון: אל ההורים.

יעקב ביטון: זה מהלך לא נכון.

יעקב ביטון: המערכת הצבאית צריכה לתת את הגיבוי, כדי שאותם אנשים יצאו החוצה אל המערך האזרחי וישכילו.

יעקב ביטון: זה דור צעיר, שהופך להיות ציר מרכזי, גם בחיים העצמאים שלו וגם בחיי המשפחה שלו.

יעקב ביטון: הוא יכול ללמד את אותם הורים שלא קיבלו את אותם כלים.

יעקב ביטון: אני חושב, שייקחו מספר שנים כדי שנגיע לתמורה הזו, ועל כולנו לעשות את זה.

יעקב ביטון: אני רוצה לציין, שאני עושה את כל הדברים האלה בהתנדבות מלאה.

יעקב ביטון: אני משקיע שעות בהתארגנות הזו, ושמחתי לראות שעיריית אשקלון הרימה את הכפפה הזו ונכנסה לעניין.

יעקב ביטון: זה לא ארגון מסחרי, הוא לא הולך להיות מסחרי, ואני מקווה שיהיה גם כנס אשקלון השני, השלישי וכו'.

אלכס מילר: אני רוצה לעבור לנציגת התמ"ת.

אלכס מילר: העלו כאן המון שאלות.

אלכס מילר: אני לא מכיר את הנתונים, ואני לא יודע עד כמה העניין נמצא במשבר ואנחנו יכולים לספוג.

אלכס מילר: האם חשבתם להגביל את כוח הרכישה של הצעירים  מול המוכר?

אלכס מילר: עד כמה היום צעיר עד גיל 17-18 מוגבל בסכום הקנייה?

נחמן שי: האם אתה מתכוון שהוא לא יוכל להוציא מעל סכום מסוים?

אלכס מילר: יכול להיות.

אלכס מילר: שתהיה מגבלה, שתאסור עליו לרכוש מוצרים עד סכום מסוים.

תמר פינקוס: אנחנו לא יכולים ואין לנו מנדט במסגרת אף אחד מהחוקים לעשות איזושהי פעולה, שתגיד למישהו, לא לקטין, לא לבגיר ולא לקשיש, כמה הוא יהיה רשאי להוציא.

תמר פינקוס: אני יודעת, שהצבא מגביל את החיילים.

תמר פינקוס: אני חושבת, שההורים צריכים להגביל את הילדים.

תמר פינקוס: לכן, אנחנו בכלל לא עוסקים במטריה הזו.

תמר פינקוס: אני מוכרחה להגיד, שאפילו לא עלה במוחי שאולי צריך לעשות כזה דבר.

תמר פינקוס: אנחנו עושים דברים אחרים.

תמר פינקוס: אני מוניתי ב-15 ביולי.

תמר פינקוס: פותחה עוד תוכנית במסגרת משרד התמ"ת, תוכנית במסגרת של כחול לבן ביחד עם "תעשידע", תוכנית לימודים שמועברת על ידם.

תמר פינקוס: כאשר אני מוניתי, אני נכנסתי לנעליים האלה.

תמר פינקוס: השנה ניתנו 700 שעות לימוד ל-30,000 תלמידים.

תמר פינקוס: אנחנו הולכים להגדיל את זה בשנה הבאה ל-100,000 תלמידים או יותר.

נחמן שי: אבל זה בנוגע לצריכה של כחול לבן.

תמר פינקוס: זה במסגרת של כחול לבן עם "תעשידע", כאשר התוכנית היא של צרכנות נבונה.

תמר פינקוס: משאני לקחתי את זה עליי, אמרתי שזה לא יכול לעסוק רק בצרכנות נבונה, אלא בסחר הוגן בכלל.

תמר פינקוס: מאותו מאגר נוער גדל צרכן.

תמר פינקוס: כולנו צרכנים, אבל חלק ספקים.

תמר פינקוס: לכן, את כל העניין של התבונה, של ההגינות, של איך עושים ואיך בונים מערך ערכים ומה אנחנו רוצים קודם, העלינו במסגרת התוכנית.

תמר פינקוס: הדבר הייחודי בתוכנית הזו הוא, שזה לא מועבר על ידי מורים אלא על ידי סטודנטים או בני נוער בגירים, שהוכשרו על ידנו, והם אלה שמקנים לילדים את התוכנית בבתי הספר.

תמר פינקוס: בסמוך לתקופה שהם היו צריכים להתחיל ללמד, פרצו לאוויר העולם תקנות של ביטול עסקה, שהן ההפך הגמור מצרכנות נבונה.

תמר פינקוס: אלה תקנות להגברת הצריכה.

תמר פינקוס: כאשר אני באתי להכשיר אותם אמרתי להם, שהדבר הראשון שהם יצטרכו להתמודד איתו הוא להסביר לילדים לחשוב על אף התקנות.

תמר פינקוס: התקנות האלה, שמגבירות את הצריכה, אמנם מגדילות את הזכויות של הצרכן, אבל הוא יכול ללכת ולחזור, להתבלבל כמה כסף הוא הוציא, והן ההפך מצריכה נבונה.

תמר פינקוס: לכן,  במסגרת התוכנית אני אמנם מבקשת מהם שהם יעמדו על הפלוס של התקנות האלה, אבל גם שיזהירו מפני השימוש בהן.

תמר פינקוס: אם מישהו ילך לעשות צריכה כך, לא רק צריכה בחנות אלא בכל תחומי החיים, אנחנו נמצא את עצמנו בחברה שחיה עם מינוס כל הזמן.

תמר פינקוס: יש הרבה מאוד חקיקות טובות, שעושות את ההפך הגמור מצרכנות נבונה.

אלכס מילר: נציגות משרד החינוך, היו פה הרבה שאלות שעלו.

אלכס מילר: אנא סכמו את הדברים מבחינתכם.

חנה שוורץ: לגבי הנושא של מעורבות הורים – אנחנו משתדלים.

חנה שוורץ: אנחנו עובדים ביחד עם המכללות, ויש תוכניות מאוד יפות.

חנה שוורץ: כפי שאמרתי קודם, אני מייצגת את התחום של החטיבה העליונה.

חנה שוורץ: זה לא פשוט, אבל אנחנו מאוד משתדלים לעשות את זה גם בפורמאלי וגם בלא פורמאלי.

קריאה: אנחנו לא מצליחים.

חנה שוורץ: אנחנו משתדלים,  כי זה תפקידנו.

חנה שוורץ: אני לא יכולה להגיד שאנחנו לא מצליחים.

חנה שוורץ: אנחנו מאוד משתדלים ומאוד מעמיקים.

חנה שוורץ: אנחנו בונים תוכניות, משתדלים להפיץ אותן, משתדלים לעשות.

חנה שוורץ: אני רוצה לציין נקודת זכות למועצה לצרכנות ולנו.

חנה שוורץ: הציגו כאן דברים מאוד יפים, אבל מאוד חשוב שכל אותם דברים ייעשו בשיתוף פעולה, כדי שכלל תלמידי ישראל יזכו ליהנות ממה שמתרחש.

חנה שוורץ: השנה ניסינו שהכל יופץ לכלל בתי הספר, לכלל תנועות הנוער, לכלל אותם גופים של נוער שעוסקים בעניינים האלה.

חנה שוורץ: לכן, אני מקווה שמהוועדה תצא בשורה, שהשותפות עם  משרד החינוך היא לא רשות אלא חובה.

חנה שוורץ: לגבי הערכים היהודיים – ישנו ניסיון להכניס אותם בכל התוכניות החינוכיות שלנו.

חנה שוורץ: דיברנו קודם על הוועדה לחינוך ערכי, שכוללת את כל אגפי המשרד, והיא כוללת גם הורים וגם את הנושא של ערכים יהודים, ציונים והומניסטיים.

חנה שוורץ: בקדנציה הזו של שר החינוך יש לכולנו הזדמנות לעשות את הדברים האלה.

חנה שוורץ: אני תקווה, שתהיה זמינות ויהיו משאבים.

אלון גל: חה"כ שי, שאלת לאן זה מגיע ומה ההיקף של זה.

אלון גל: לעניות דעתי, אין לזה היקף.

אלון גל: כל מה שיענו לך אחרת, זה סתם.

אלון גל: זו מכבסת מילים.

אלון גל: גם פעילות של יום אחד, שהיא פעילות מבורכת, היא לא רצינית.

אלון גל: אם זה לא תהליך קוהרנטי, בצורה מסודרת ומתוקצבת, זה לא רציני.

אלון גל: אמרה הגברת המכובדת, שיש  לפעמים חוקים מסוימים שעושים את העבודה הפוכה.

אלון גל: בעייני, גם זה קצת ככה.

אלון גל: בסופו של דבר אפשר להגיד שסימנו וי, אבל בעצם לא סימנו כלום.

אלון גל: זה לא מגיע לשום מקום.

אלון גל: עד אשר לא יוקצו לזה המשאבים הנכונים, בצורה מסודרת, עם חוק או בלי חוק, ככה זה גם יישאר.

אלון גל: הקשבתי קשב רב לתיאור של הגננת, וכולנו העלינו חיוך קטן ואמרנו: זה יכול להיות כל כך פשוט.

אלון גל: כל מה שאני רוצה להגיד הוא: שזה יכול להיות כל כך פשוט.

אלכס מילר: רבותיי, אני רוצה לסכם את הישיבה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היו"ר, האם ראית את הפרסומת של מגה.

אלכס מילר: זה חלק מהפעילות שעושה הגוף שמקבל מהם תרומה כחלק מפעילות חברתית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת, שזה מזעזע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מצד אחד להגיד שזה צרכנות נבונה, ומצד שני לקחת את הריבוע הכחול ולפרסם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אגיש הצעה לסדר בנושא הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שהם עושים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם נתנו כסף, ועכשיו הם מפרסמים את עצמם?

אלכס מילר: לפני שאת יוצאת במתקפה, הייתי מציע לך לבחון במה מדובר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא חשוב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אני רואה פרסומת של מגה, יש בעיה עם זה.

אלכס מילר: אני רוצה לסכם את הישיבה.

אלכס מילר: אנחנו רואים חשיבות רבה בחיזוק החינוך לצרכנות, חיזוק לכלכלה אישית.

אלכס מילר: אין שום ספק, שללא תוכנית מסודרת במשרד החינוך, הנושא הזה יישאר חובבני.

אלכס מילר: אני מברך כל אחד ואחד שעוסק בנושא: המועצה לצרכנות וכל יתר הגופים שתורמים מזמנם וכספם, כדי לתת מה שהם יכולים לטובת חינוך לצרכנות של ילדי ישראל.

אלכס מילר: זה צריך להיות בונוס.

אלכס מילר: זה לא יכול להיות משענת של מערכת שלמה.

אלכס מילר: אני קורא למשרד החינוך לעשות תוכנית מסודרת, עם הקצאת שעות, ללימודי צרכנות וכלכלה אישית במערכת החינוך.

אלכס מילר: אנחנו נתמוך בתוכנית הזו.

אלכס מילר: גם אם נצטרך לעשות עוד ישיבה עם הגורמים הרלוונטיים: עם שר החינוך, עם המנכ"ל,  כדי לבחון איך אנחנו מיישמים את זה, אנחנו נעשה את זה.

אלכס מילר: אי אפשר כל הזמן ללכת לאט.

אלכס מילר: צריכה להיות תוכנית מסודרת.

אלכס מילר: יש דברים בסיסיים, שהם ייחודיים למדינת ישראל.

אלכס מילר: אין לנו ספק, שבסופו של דבר הגורם הכלכלי הוא הבעיה הגדולה ביותר שיכולה להיות לצעירים להשתלב בחיים הבוגרים שלהם.

אלכס מילר: ברגע שהם לא מנהלים את הדברים ביחד עם ההורים בצורה נכונה, זה חוסם בפניהם את הדרך להשכלה הגבוהה, להכשרה המקצועית, כדי לרכוש מקצוע ולהשתלב בעבודה.

אלכס מילר: הם פשוט נגררים אחרי חובות, ומוצאים את עצמם שורדים ולא חיים את החיים.

אלכס מילר: לכן, אני קורא לכם לבנות תוכנית מסודרת, עם הקצאת שעות ותקציבים.

אלון גל: הדברים של שניכם התחברו נהדר, כי איפה שאין זרם מים צריך להכניס מהצדדים.

אלון גל: הפתרון הוא בתוכנית מסודרת.

אלכס מילר: השותף הנוסף הוא משרד התמ"ת.

אלכס מילר: אי אפשר להתעלם מכך, שמי שהיום מחזיק במושכות המסחר בישראל הוא משרד התמ"ת.

אלכס מילר: יש לו נגישות גם לתעשייה ולכל יתר הגורמים הרלוונטיים לתחום הצרכנות.

אלכס מילר: הוא יכול להיות משענת חזקה של משרד החינוך בקידום חינוך לצרכנות.

אלכס מילר: כך גם משרד העבודה והרווחה.

אלכס מילר: בסופו של דבר, אנשים ללא מקצוע לא מצליחים להשתלב בשוק העבודה, הם נכנסים למנגנון של משרד הרווחה, המדינה משלמת סכומים אדירים לטובת האנשים האלה, והם ממשיכים להתנהל כאילו אין מינוס ואין בעיות.

אלכס מילר: אנחנו נשקול להעלות את הצעת החוק שאני יזמתי, וייתכן שגם חברי כנסת אחרים יצטרפו להצעה הזו בנוגע לחובת לימודי כלכלה אישית במערכת החינוך.

אלכס מילר: אני מקווה, שאתם במשרד החינוך תעשו את זה גם בלי שנחוקק חוק, אבל אנחנו מפנים פנייה זועקת.

אלכס מילר: חייבים לעשות את זה, אחרת אנחנו מאבדים פה דור אחרי דור.

אלכס מילר: זה כבר לא כמו שהיה פעם, שהצריכה היתה הרבה יותר קטנה.

אלכס מילר: היום הצריכה מובילה אנשים למשברים, שמפרקים משפחות ועולם שלם בישראל.

אלכס מילר: את זה אנחנו יכולים למנוע דרך מערכת החינוך, דרך חינוך ילדי ישראל.

אלכס מילר: אם אפשר גם לשלב את ההורים בכל המערכת הזו, אנחנו נודה לכם על כך.

אלכס מילר: תודה רבה, הישיבה נעולה.