ועדת המשנה לחינוך דתי ותרבות תורנית, כנסת 18, פרוטוקול מספר 9, 2011-02-23 09:00

זבולון אורלב: אני מציע שאנחנו נתחיל.

זבולון אורלב: אני מזמן את הישיבה גם כישיבת מעקב.

זבולון אורלב: סוגיה ראשונה שלנו היא ישיבת בני-עקיבא "נתיבות חיים" בפסגת זאב.

זבולון אורלב: קיבלתי פניות מנציגי ההורים שההסדרים שקבענו בפעמים הקודמות לא, גם מנח"י, הרשויות לא ממלאות אחר הסיכומים שהתקבלו אז בהסכמה.

זבולון אורלב: אז אני מציע שנציגי ההורים יפתחו.

זבולון אורלב: אני מראש אומר, הישיבות האלה הן ישיבות מאד קצרות, מאד תכליתיות.

זבולון אורלב: אנחנו הכל מסיימים ברבע שעה – עשרים דקות, את הסוגיה.

זבולון אורלב: הנה, דני בדיוק הגיע.

זבולון אורלב: בבקשה נציגי ההורים.

ליז גינזברג: בוקר טוב.

ליז גינזברג: לצערנו הרב נאלצנו לחזור לוועדה ולערב את הוועדה, מכיוון שמהישיבה האחרונה שישבנו, שהייתה לפני סוכות, כבוד יושב הראש קבע לוח זמנים, ובלוח הזמנים הזה שזה היה כחודש מחג סוכות, עד לרגע זה לא קיבלנו מענה.

ליז גינזברג: לא קיבלנו מענה והמצב רק הולך ומתדרדר.

ליז גינזברג: מצב בית הספר רק הורע.

ליז גינזברג: המצב, אם אפשר להגדיר את זה, במילים של הילדים כבוד היושב ראש  זה – "שכונה", וסליחה על הביטוי.

ליז גינזברג: אין משמעת.

ליז גינזברג: יש סכסוכים בין המנהל למורים.

ליז גינזברג: יש חוסר תקשורת בין המנהל לתלמידים, חוסר תקשורת בונה.

ליז גינזברג: יש טיילת בבית הספר.

ליז גינזברג: תלמידים מגיעים מתי שבא להם והולכים מתי שבא להם.

ליז גינזברג: הם עברו כבר לאוניברסיטה.

ליז גינזברג: הם יוצאים ונכנסים משער בית הספר בלי שום פיקוח, ולא בכדי שהשבוע נכנסו גורמים זרים והמנהל גם קיבל אגרוף יחד עם עוד איזה מורה.

ליז גינזברג: שעות הלימוד – התלמידים לא מקבלים את שעות הלימוד שמגיעות להם בדין.

ליז גינזברג: לא בחסד, אלא בדין.

ליז גינזברג: נקבע על ידי החוק מה הן שעות הלימוד שאמורים לקבל כל יחידת בגרות.

ליז גינזברג: התלמידים אצלנו לא מקבלים את זה.

ליז גינזברג: המורים נותנים להם, מסבירים להם שיש את רוב החומר הם צריכים ללמוד בכוחות עצמם.

ליז גינזברג: השאלה הגדולה היא האם אנחנו ההורים, מעבר למתמטיקה, שאנחנו כבר רגילים שנים לשלם שיעורים פרטיים – האם אנחנו צריכים לשלם גם על תנ"ך?

ליז גינזברג: ולשון?

ליז גינזברג: וכל דבר אפשרי.

ליז גינזברג: לאחרונה, הדבר הכי קטסטרופאלי שהיה, כל התקופות הקרות אין חימום בכיתות, אין כלום.

ליז גינזברג: אין תנורים, אין תקציב.

ליז גינזברג: בחדר המורים יש מזגן.

ליז גינזברג: בחדר המנהל יש מזגן וברוך ה' זה עובד, חם ונעים שם.

ליז גינזברג: התלמידים קופאים מקור.

ליז גינזברג: לכלוך - בני עקיבא ביקשו לקצץ מבית הספר, בין היתר קיצצו בניקיון.

ליז גינזברג: רמת התברואה בבית הספר הייתה מתחת לכל ביקורת.

ליז גינזברג: הרצפה שחורה.

ליז גינזברג: רק כשמישהו צריך להגיע אז מנקים ומבריקים.

ליז גינזברג: וכמה שדיברנו לא עזר.

ליז גינזברג: מה יש לי עוד להגיד?

ליז גינזברג: פשוט מצב מחפיר.

ליז גינזברג: לא הייתה לנו דרך ---

זבולון אורלב: מה שאמרת עד עכשיו זה די והותר.

ליז גינזברג: יש לנו רשימה ארוכה.

זבולון אורלב: מה אתם רוצים, לסגור את הישיבה?

ליז גינזברג: אני חושבת שאנחנו נמצאים כאן על מנת לקדם את בית הספר.

ליז גינזברג: כי יש חשיבות מאד גדולה לכך שיתקיים בית ספר תיכון דתי, ישיבה, לא ישיבה, אבל יתקיים בית ספר תיכון דתי בצפון ירושלים.

ליז גינזברג: אבל בצורה שהוא מתנהל, זה בלתי אפשרי.

ליז גינזברג: אז צריך לתת פה החלטה אמיצה – או שאנחנו מנפים ואז כל הגורמים מצטרפים לאותו מינוף ומזרימים תקציבים ובונים תוכניות ומקימים וממנפים את זה הלאה, שיהיו תוכניות לטווח ארוך, גם לשנה הנוכחית, וגם לטווח ארוך.

ליז גינזברג: או שלצערנו הרב, אומרים כולנו נכשלנו, ואז צריכים לסגור את בית הספר ולדאוג לכל התלמידים שנמצאים היום בבית הספר.

ליז גינזברג: אם אנחנו מסתכלים על הרישום, כבוד יושב הראש, לשנה הבאה – אין רישום.

ליז גינזברג: פשוט אין רישום לכיתה ז'.

ליז גינזברג: אני חושבת שזה מדבר בעד עצמו.

ליז גינזברג: ומאז כל הבלגן שנוצר, במיוחד לאור המהלך המאד אגרסיבי של מרכז ישיבות בני עקיבא, שהלך וקיצץ באופן חד-צדדי 15% ממשכורתם של המורים, יש גם עזיבה גורפת של ילדים מבית הספר, במיוחד הילדים החזקים.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: זהו, ההורים.

רונית אבירם: אולי, רק עוד דבר אחד.

זבולון אורלב: לא, לא, לא.

זבולון אורלב: אנחנו לא פותחים סימפוזיון.

זבולון אורלב: ביקשתי שמישהו מההורים יציג את העניין, זה בסדר גמור.

זבולון אורלב: מה שנאמר, תאמינו לי, אני שומע פה הרבה דברים, זה די והותר.

מרדכי כקשור: כן, אבל זה לא בסדר שישתיקו אותנו, בו בזמן שאלה שצריכים לתת את הדין ---

זבולון אורלב: אין שום בעיה מר כקשור, תדבר כמה שאתה רוצה.

זבולון אורלב: יש זמן חופשי.

זבולון אורלב: הישיבה רק תסתיים בזמן.

זבולון אורלב: אם אתם רוצים למלא את כל הזמן, בבקשה.

זבולון אורלב: יש לך רשות דיבור כמה שאתה רוצה.

מרדכי כקשור: דיברנו מספיק, תודה.

זבולון אורלב: הורים, אנחנו לא מקיימים ישיבה כאן כדי שאנשים ידברו.

זבולון אורלב: אנחנו מזמנים כאן ישיבות כדי לפתור בעיות.

זבולון אורלב: מישהו רוצה, דני או אלחנן, מי פותח?

זבולון אורלב: דני בר גיורא, מנהל מנח"י.

דני בר גיורא: אני רוצה להתחיל ולהגיד דברים שאמרנו גם בהזדמנות קודמת, שאני שותף לאמירה של ההורים פה שיש חשיבות גדולה מאד, בוא נגיד בעיר ירושלים או מנח"י, בהחלט רואים חשיבות בקיומו של בית ספר תיכון ממלכתי דתי בצפון העיר וצריך לעשות את הכל בשביל למצוא את הדרך להעלות את המוסד על כיוון של צמיחה והתחדשות.

דני בר גיורא: אני יודע שהתקיים דיון ארוך מאד לפני כיומיים, שבו הגיעו למספר תובנות ומסקנות, ואני מציע שאנחנו נעודכן על ידי מי שהיו שותפים בישיבה הזאת, לפחות שתיים יושבות פה – חוה הסגנית שלי ופנינה.

דני בר גיורא: אני מציע לתת להן לעדכן אותנו.

זבולון אורלב: בבקשה, מי לוקחת את זכות הדיבור – פנינה או חוה?

פנינה פרידמן: אני נכנסתי לפקח על הישיבה רק בחודשים האחרונים, ואני מוכרחה לומר שבמהלך כל החודשים הללו אנחנו קיימנו אין סוף פגישות, דיונים.

פנינה פרידמן: זאת אומרת להציג את העניין שכאילו אנחנו מגיעים לכאן ולא נעשו דברים – זה ממש, ממש, ממש לא כך.

פנינה פרידמן: נעשו גם ניסיונות במהלך החודשים האחרונים לשיקום הישיבה במתכונתה, כפי שהיא כרגע.

פנינה פרידמן: בסופו של דבר, אנחנו  לאחר באמת שיתוף פעולה מלא של מנח"י, של בני-עקיבא, הגענו למסקנה שיש לנו כאן שתי סוגיות על הפרק.

פנינה פרידמן: אחת – אופי הישיבה – האם להשאיר את הישיבה כפי שהיא או לשנות מאופייה, כדי שהיא תתאים יותר לאוכלוסייה שגרה בפסגת זאב; והנושא השני הוא סוגיית ניהול הישיבה.

פנינה פרידמן: אני לא אפתח כרגע את כל העניין, אבל אלה שתי הסוגיות המרכזיות שעומדות כרגע לנגע עינינו.

פנינה פרידמן: ומה שהוחלט באותה פגישה שהייתה השבוע, בשיתוף ההורים, שאנחנו נתחלק לצוותים, אנחנו נשב בחודש הקרוב, תחמנו את זה עד פורים, להחליט באמת ביחד מה אנחנו רוצים.

פנינה פרידמן: מה אופי הישיבה ולראות איך אנחנו מתקדמים מכאן והלאה.

זבולון אורלב: עלתה גם בין יתר הדברים גם שאלת המשאבים, שאין מספיק שעות לבית הספר כדי לקיים את תוכנית הלימודים.

זבולון אורלב: גם בכך דנתם?

פנינה פרידמן: כן.

פנינה פרידמן: עכשיו, בכל מה שקשור לכיתות ז', ח', ט' – החטיבה לא חסרה אף שעה לבית הספר.

פנינה פרידמן: אנחנו הזרמנו הרבה מאד שעות לבית הספר.

פנינה פרידמן: אם יש קושי הוא נמצא בחטיבה העליונה ---

ליז גינזברג: יש קושי, לא אם.

זבולון אורלב: גברתי, היא הקשיבה לך כשדיברת.

פנינה פרידמן: הוא נמצא בחטיבה העליונה, ועל זה אני מבקשת שחווה תדבר.

חווה בר טור: שמי חווה בר טור, ואני הממונה על החינוך העל יסודי.

חווה בר טור: אני יכולה לומר שאני מצטערת שאנחנו יושבים כאן ולא יושבים כפי שחשבנו שראוי שנשב עם ההורים ופנינה וכולנו בישיבת עבודה ראשונה היום.

זבולון אורלב: אני שומע איזו נימת ביקורת על קיום הישיבה פה?

חווה בר טור: לא, לא, לא.

חווה בר טור: רגע, עוד לא סיימתי את המשפטי.

זבולון אורלב: כן.

חווה בר טור: מכיוון שכשנפגשנו לפני יומיים אמרנו – "בואו חברים, כולנו כבר מפנים כאן את הזמן, בואו נעשה פרקטית ישיבת עבודה, נרוץ קדימה", כי זאת הייתה המטרה, זה מה שביקשו ההורים.

חווה בר טור: אז מכיוון שאנחנו כאן, גם נעיר.

חווה בר טור: בחטיבה העליונה שכר הלימוד – מגיע לבית הספר, לבעלות על בית הספר, קרי למרכז ישיבות בני עקיבא.

חווה בר טור: מתוקף הדברים ומכיוון שהישיבה מאד קטנה, מספר התלמידים מצומצם, באופן טבעי מספר השעות שמגיע בשכר לימוד, או התקציב הוא אכן מצומצם.

חווה בר טור: עיריית ירושלים, אנחנו תומכים בישיבה לא מעט בתוכניות חינוכיות שהן נוספות לתוכניות הבסיס שמתוקצבות על ידי משרד החינוך, גם בשנים שעברו וגם השנה, בלי קשר לנאמר כאן ובלי קשר לישיבות ולדיונים עם ההורים.

חווה בר טור: הן בתוכניות חינוכיות, הן בתוכניות תגבור לימודי לאוכלוסיות החלשות, לצורך שיפור אחוזי הזכאות לבגרות.

חווה בר טור: תקציב שהועבר לצורך הוצאות שאינן שכר רק לאחרונה, שמגיע לרשות ----

זבולון אורלב: יש לי שאלה נורא פשוטה.

זבולון אורלב: היחידות לבגרות מכתיבות את השעות.

חווה בר טור: נכון.

זבולון אורלב: שאלתי, הואיל ואת מפקחת על בית הספר בחטיבה העליונה, האם השעות בפועל, למרות כל הצרות שאמרת, האם יש לחטיבה העליונה את מספר השעות הדרוש כדי להכין את התלמידים לבחינות הבגרות, על פי התקן של משרד החינוך.

חווה בר טור: אוקי, הפיקוח הוא פיקוח של משרד החינוך, אני לא מפקחת על תקן השעות, אבל אני אומר שלדברי ההורים, ואני מאמינה לדבריהם, לא ניתן מספר השעות הנדרש ויושב כאן אלחנן, והוא יכול לומר האם הנתונים האלה נכונים או לא.

חווה בר טור: ההורים טוענים נחרצות, ואני מאמינה לדבריהם, שהתלמידים לא מקבלים את מלוא השעות הנדרשות.

חווה בר טור: יחד עם זה אני אומרת, שאנחנו מסייעים ...

חווה בר טור: בכל מקום שניתן, כדי באמת להביא את התלמידים גם כדי ---

זבולון אורלב: העירייה יודעת כמה שעות חסרות?

חווה בר טור: העירייה לא יודעת כמה שעות חסרות.

דני בר גיורא: זה עובר דרך הבעלות.

חווה בר טור: זה עובר דרך הבעלות.

זבולון אורלב: לא, אני שואל.

זבולון אורלב: כרגע אין לי טענות, אני כרגע רק שואל שאלות אינפורמטיביות.

חווה בר טור: לא, העירייה לא יודעת כמה שעות חסרות.

חווה בר טור: העירייה ביקשה, מכיוון שהתבקשנו לתקצב בתקצוב נוסף, חריג, את הישיבה כדי לסייע במימון, העירייה ביקשה תוכנית עבודה עבור מה אנחנו מבקשים.

זבולון אורלב: והיא קיבלה?

חווה בר טור: היא קיבלה לפני שלושה שבועות את תוכנית העבודה.

זבולון אורלב: ומה העירייה ענתה על זה?

חווה בר טור: העירייה התחייבה מראש עוד בקיץ להעביר קודם כל תקציב של 100,000 ₪ נוספים לישיבה, לצורך תגבור לימודי.

חווה בר טור: אני מניחה שילכו גם לכיסוי שעות הלימודים.

דני בר גיורא: יש 150,000 ₪ שעברו, שהיה לנו בתוך תקציב 2010 שהעברנו כבר לפני חודש, ויש עוד 100,000 ₪ שהבטחנו ופשוט אין לנו אותם בתקציב 2010 כמו שאתה יודע, תקציב העירייה עוד לא אושר, הוא יאושר בשבוע הבא, ככה אנחנו מקווים, וה-100,000 ₪ הבאים הם מתוך תקציב 2011.

זבולון אורלב: אני פשוט עזרתי שתוכלו לאשר את תקציב העירייה.

דני בר גיורא: אני יודע ואני מודה לך בשם תלמידי העיר ירושלים.

דני בר גיורא: זה לא רק שעזרת לאשר, אלא לאשר בדרך שבה זה אושר, כי גם אתה יודע שהיה אפשר לאשר את זה בצורה רעה הרבה יותר.

דני בר גיורא: אז ברגע שהתקציב יאושר – נדמה לי שזה השבוע הקרוב, ב-5 לחודש מרץ הוא אמור להיות מאושר, ואז גם ה-100,000 ₪ הבאים יוכלו להיות, כי הם מוקצבים כבר בתוך התקציב של 2011.

זבולון אורלב: אוקי, טוב.

זבולון אורלב: אלחנן.

אלחנן גלט: תודה רבה.

אלחנן גלט: אני אולי שמח על ההזדמנות להבהיר שוב את הדברים שעלו בישיבה הקודמת.

אלחנן גלט: תסכולם של ההורים בסופו של דבר הוא מוצדק, כי בשורה התחתונה התוצאה הסופית שבית הספר כרגע פועל בו, היא תוצאה שאנחנו לא שמחים בה, ואנחנו צריכים לעשות את כל הדברים כדי לשנות את זה, ובזה נצטרך להתחיל דיון כזה, בשורה התחתונה.

אלחנן גלט: אם בישיבה הקודמת של הוועדה הזאת במקרה לחלוטין דני בר גיורא ישב בצד אחד ואני ישבתי בצד שני, הנה במקרה הפעם אנחנו יושבים באותו צד של השולחן, וזה לא מקרי.

אלחנן גלט: אני בא לבטא בזה, שמאז הישיבה הקודמת נעשו ישיבות רבות של כל השותפים ---

זבולון אורלב: אתה מתכוון בישיבה הקודמת פה בוועדה.

אלחנן גלט: נכון.

אלחנן גלט: וזה כמובן ציורי בלבד, אבל זה בא לבטא את העובדה שהישיבה הקודמת הייתה קטליזאטור חיובי, שיצרה תהליך משמעותי של דיון משותף בין כל הגורמים, שגם הביאו לתוצאה חיובית בעקבות המשבר הזה, גם בהסכמה של העירייה ללכת לקראת, ואני אומר את זה בפרגון, בתקציבים נוספים; וגם מאז מרכז ישיבות בני עקיבא עשה מאמץ גדול גם בהקצאת משאבים נוספים, כפי שהוא עשה בשנים האחרונות וגם בפתיחת מגמות מיוחדות, כיתות מיוחדות.

אלחנן גלט: יש בבית הספר הזה גם בחטיבה העליונה, גם כיתות מב"ר, וכיתות אתגר, גם מגמות טכנולוגיות.

אלחנן גלט: כך שאם בישיבה הקודמת ---

ליז גינזברג: ממש לא.

ליז גינזברג: זה לא נכון.

אלחנן גלט: ואם בישיבה הקודמת של ועדת המשנה לענייני החינוך הדתי המשבר היה על רקע כלכלי בעיקר, כאן אנחנו רואים באופק את הפתרון של הבעיה הכלכלית, וכפי שגם הפיקוח הציג פה, גם בחטיבת הביניים יש משאבים שהמדינה הקצתה בצורה סבירה.

אלחנן גלט: הבעיה הגדולה, כפי שנאמר היא מספר כיתות נמוך ומספר תלמידים נמוך בחטיבה העליונה.

אלחנן גלט: אני לא רוצה להתכסות מאחורי נתונים או אחרי מספרים.

אלחנן גלט: המשבר הוא משבר אמיתי, המשבר קשור כפי שנאמר פה במשבר מתמשך של חוסר אמון של ההורים במענה החינוכי שבית הספר הזה נותן; בעובדה שהתחרות בירושלים מאפשרת בקלות לכל הורה והורה לתת מיד מענה אחר לילד שלו בגלל המרחקים; ולתוצאה הפסיכולוגית שמאפשרת משברים מיידיים ומהירים, שלא מאפשרים תהליך ארוך טווח של יצירת בניין משותף.

אלחנן גלט: הבעיה השנייה היא בהחלט נכונה.

אלחנן גלט: לא בחרנו את אותה מנהיגות חינוכית שתוביל את בית הספר וההורים יתנו בה אמון.

אלחנן גלט: ואני שוב ---

זבולון אורלב: האם גם הנושא הזה ייבחן?

אלחנן גלט: הצענו בישיבות מתמשכות של כל החברים, והוזכרה פה ישיבה לפני יומיים, של נציגות של כל הפאנל שאחראי על בית הספר הזה, להיכנס לתהליך ארוך, שבהחלט אנחנו זקוקים בו גם להורים וגם לילדים שלהם, בתקווה שזה יקרה.

אלחנן גלט: כדי שלא ייצא פטור – מרכז ישיבות בני עקיבא פה כי הוא נקרא לדלת.

אלחנן גלט: האולפנה בפסגת זאב מועמדת לפרס חינוך, התלמידות, אותם הורים, אותן תלמידות, נותנים אמון, בית הספר מצליח ומגיע לשיאים מדהימים, כך שהדבר אפשרי.

אלחנן גלט: באמון, בסבלנות, גם כשיש אי הסכמה, בשיתוף פעולה, כשבעיית המשאבים היא בגדול לא הבעיה המרכזית כיום, ניתן לפתור את הבעיה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אני מבין כך, שראשית כל אין מחלוקת שמצבה של הישיבה, כפי שהיא כיום, הוא מצב שהוא בלתי מתקבל על הדעת, שאי אפשר להשלים איתו, ושאין לו אופק חינוכי ראוי במצבו, ובמצב כזה אי אפשר להמשיך את קיום הישיבה.

זבולון אורלב: אני מבין שזאת התובנה הראשונה.

זבולון אורלב: אני מבין שהתובנה השנייה היא, שמבחינת העיר ירושלים, יש חשיבות רבה לקיומה של מסגרת ציונית דתית, ממלכתית דתית, בצפונה של העיר גם בחינוך התיכוני, והדוגמא של האולפנה המצליחה – היא יכולה לתת תקווה שגם מסגרת של בנים יכולה להיות מסגרת מצליחה בצפון העיר.

זבולון אורלב: אני מבין שבהסכמת ההורים יש כרגע הידברות שתחמו אותה בחודש ימים, על מנת לגבש פתרונות בכל קשת הבעיות, החל מהמנהיגות החינוכית שבישיבה, דרך תוכניות הלימודים, דרך המשאבים, אם כי אני מבין שהמשאבים פחות או יותר בדרך המלך להיפתר בעקבות הישיבה הקודמת.

זבולון אורלב: מדובר פה על תוספת השנה של 150,000 ₪ בשנת 2010 ו-100,000 ₪ בתקציב 2011, שזה לשנת הלימודים הנוכחית, שזה פחות או יותר הסכומים שדיברנו גם בישיבה הקודמת.

זבולון אורלב: אז דיברנו על סדר גודל של כ-200,000 ₪, שאני מבין שזה עומד להיות מוסדר.

זבולון אורלב: אני מציע שנרשום לפנינו את ההבטחה שבתוך חודש ימים משרד החינוך, מנח"י, מרכז ישיבות בני עקיבא, עם ההורים יקיימו את הדיונים.

זבולון אורלב: ואם אפשר שמנהל מנח"י ידווח לוועדה על הסיכומים, ואני אשמח מאד לברך על המוגמר.

זבולון אורלב: אני רוצה לומר גם להורים, גם למנח"י, גם למשרד החינוך, ואני אומר זאת גם כירושלמי.

זבולון אורלב: אני חושב שזה חשוב מאד לעיר ירושלים למצוא את הפתרון הראוי עבור הישיבה הזאת.

זבולון אורלב: שכונת פסגת זאב היא אחת מהשכונות הגדולות, הראויות, הטובות, האיכותיות של העיר ירושלים.

זבולון אורלב: בשכנותה גם שכונת נווה יעקב.

זבולון אורלב: יש פוטנציאל בלתי רגיל של ציבור דתי לאומי שיכול להזין את הישיבה הזאת; וככל שכולנו נשכיל למצוא פתרון לשלוש הבעיות היסודיות של המנהיגות, של המשאבים ושל האופי המיוחד, או תוכניות הלימודים של הישיבה – אני בטוח שנמצא את הפתרון, ויש לי אמון גם במנהל מנח"י, גם במנכ"ל מרכז ישיבות בני עקיבא, שהם יתגייסו לפתרון, אבל השיק הוא לא פתוח, אנחנו עינינו פקוחה ועינינו ממשיכה להיות מבקרת את המהלך הזה.

זבולון אורלב: תודה רבה, הישיבה נעולה.