ועדת המשנה לחינוך דתי ותרבות תורנית, כנסת 18, פרוטוקול מספר 10, 2011-02-23 09:30

זבולון אורלב: חברים, אני קודם כל מקדם בברכה את ראש העיר, ידידי.

זבולון אורלב: אני פותח את הישיבה.

זבולון אורלב: יש לנו שתי ישיבות היום על אלעד, באמצע תהיה הפסקה של 10 דקות בערך, כי אני צריך לרוץ לוועדת כספים לעניין הפיצויים של השריפה בכרמל, ויש לנו שם מושב על ניר עציון, שצריכים לדאוג שם לפיצויים, וגם כפר הנוער.

ישראל אייכלר: הנסים לא עזרו לגבי הפיצויים?

זבולון אורלב: הנסים לא עזרו.

זבולון אורלב: נורא מוזר, הם מפצים רק דברים פיזיים ולא מפצים למשל שהמלון היה צריך לפנות את האורחים לשבוע ימים.

זבולון אורלב: דברים מאד מוזרים.

זבולון אורלב: הסוגיה שלנו היא בניית בתי הספר הממ"דים באלעד.

זבולון אורלב: אנחנו כבר קיימנו ישיבה אחת בהשתתפות ראש העיר, כבר עסקנו לפני כמה חודשים בסוגיה של בניית הממ"ד באלעד.

זבולון אורלב: מי מציג את הבעיה?

עמרם חורי: שמי עמרם חורי, אני יושב ראש וועד ההורים.

עמרם חורי: בבית ספר עמיעד ממ"ד, כבר מספר שנים מתארח אצלנו תלמוד תורה מוריה ואין לנו כיתות לעצמנו.

עמרם חורי: יש לנו מחסור גדול של כיתות, ילדים בקרוואנים, בתנאים בלתי אנושיים, וצר לנו המקום.

עמרם חורי: הבטיחו לנו ממשרד החינוך מספר פעמים, להוציא את תלמוד תורה מוריה ולהחזיר את הכיתות לבית הספר.

עמרם חורי: ועדיין זה לא התבצע, לצערנו הרב.

זבולון אורלב: ומה סוכם בפעם שעברה?

עמרם חורי: סוכם שמוריה יוצאים.

עמרם חורי: בינתיים לצערי הרב אין שום גן שנבנה.

עמרם חורי: הם אמורים שם לתת לגנים מסוימים, אבל אין בשטח אבן אחת.

זבולון אורלב: אתם מדברים על בעיה בתשע"א או בתשע"ב?

עמרם חורי: תש"ע כבר הייתה.

זבולון אורלב: כלומר כרגע עדיין יש בעיה.

עמרם חורי: כן, עדיין יש בעיה קשה, ושנה הבאה יהיה עוד יותר גרוע, הם גדלים.

זבולון אורלב: אוקי.

זבולון אורלב: מר שמואל עמרוסי, חבר מועצת העיר, אתה רוצה להשלים.

שמואל עמרוסי: כן.

שמואל עמרוסי: רציתי להציג את הבעיה קצת בצורה יותר רוחבית של כל הקהילה.

שמואל עמרוסי: באופן כללי אנחנו לפני כמה שנים בנינו אולפנה, בנינו ישיבה תיכונית, ואחרי מעמד של הרבה הרבה מאד שנים, ובעצם במקור בעבר היו לנו הקצאות של מבנים שלא ניתנו לנו, אז נתנו לנו מקומות אחרים, מקומות חלופיים.

שמואל עמרוסי: כרגע אנחנו רוצים לראות את הפתרון המלא גם לאולפנה שאני חושב שמשרד החינוך יש לו אינטרס מאד גדולה לצורה שאנחנו בנינו את בתי הספר שלנו.

שמואל עמרוסי: זאת אומרת אולפנה, ישיבה תיכונית, ממלכתיים, מתוקצבים דרך משרד החינוך, וכרגע בעצם גם האולפנה וגם הישיבה התיכונית, נמצאים בקרוואנים ובכל מיני מקומות לא להם, וכרגע יש כל מיני הקצאות שתוכננו, ומדברים איתנו שרוצים בעצם להסב אותם למקומות אחרים, שזה ייקח יותר מדי שנים.

שמואל עמרוסי: ובעצם בגלל אותם שני מקומות שמכנסים אותם לתוך בתי הספר שלנו, נוצרה מצוקה גם לבית ספר עמיעד, גם בבית ספר נועם, ובעצם זה הופך להיות גורף שיש לנו בעיות בכל בתי הספר, כי דוחפים אחד לתוך השני, ואז זה נראה שהדבר הזה הולך ומתמשך.

שמואל עמרוסי: ובשנים הבאות אנחנו הולכים לגדול בצורה משמעותית יחסית.

שמואל עמרוסי: היינו רוצים לראות את הפתרון המלא לכל בתי הספר של הקהילה שלנו.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: אני ביקשתי, אנחנו קיימנו  ישיבה בכ"ז בתשרי, זה היה 5 באוקטובר, גם כן בהשתתפות ראש העיר, ידידי יצחק עידן, ושם אני רק רוצה לקרוא כמה סיכומים שקיבלנו, שהתקבלו כולם על דעת ראש העיר ועל דעת משרד החינוך.

זבולון אורלב: דבר ראשון הוועדה רשמה לפניה את סקירת נציגי משרד החינוך באשר לבעיות ולצרכים של החינוך הרשמי הדתי בעיר אלעד וכו'.

זבולון אורלב: הוועדה רשמה לפניה את הדיווח של ראש העיר, לפיו גורמים הנמצאים כיום בבית הספר נועם, יתפנו משם בתוך כ-10 ימים, והמבנה יועמד לרשות בית ספר נועם בלבד.

זבולון אורלב: באשר לאולפנה – העירייה תמסור למשרד החינוך נתוני קרקע ותבקש פרוגראמה עבור האולפנה, עד סוף שנת הכספים הנוכחית, 2010.

זבולון אורלב: בית הספר עמיעד – ראש העיר דיווח כי הוא מחפש פתרון כדי להבטיח לבית הספר את כל היקף הכיתות הדרוש לו, על מנת לאפשר שימוש גם בחדר המדעים.

זבולון אורלב: כמו כן, גני תלמוד תורה מוריה יפונו מהמבנה עד פתיחת שנת הלימודים תשע"ב.

זבולון אורלב: באשר לישיבה התיכונית – ראש העיר הבטיח למסור למשרד החינוך נתוני קרקע ובקשה לפרוגראמה, עד סוף שנת התקציב הנוכחית 2010.

זבולון אורלב: הוועדה רשמה לפניה כי בעקבות דיווח ראש העיר נחה דעתה של מחמ"דית מחוז המרכז שנמצאת איתנו כאן, שרה נעמן וכו' וכו'.

זבולון אורלב: הוועדה רשמה לפניה כי ראייתו של ראש העיר אלעד היא פתרון שפתרון צורכי החינוך יהיה בעת ובעונה אחת לכל המגזרים, מגזרי החינוך באלעד.

זבולון אורלב: אני חושב שהיה סיכום מצוין.

זבולון אורלב: משרד החינוך.

גנאדי קמנצקי: מבחינת גנים, אנחנו מעוניינים לתקצב אותם במהירות האפשרית.

גנאדי קמנצקי: יש לנו בעיות מסוימות בתוך המשרד עם הנושא של המזומנים, לא מזומנים, עכשיו לא יוצאות הרשאות בכלל.

גנאדי קמנצקי: בנגלה הראשונה זה ייצא, אנחנו מודיעים.

זבולון אורלב: בנגלה הראשונה אז יפונו גני מוריה.

גנאדי קמנצקי: כן, זה על מנת לפנות את גני מוריה.

זבולון אורלב: אז רגע, זה דבר חשוב.

קריאה: מה התקציב הזה שאתה מדבר עליו?

גנאדי קמנצקי: לשישה גנים.

קריאה: כמה זה יוצא?

גנאדי קמנצקי: בערך 600,000 ₪ לגן.

קריאה: זה 3.6 מיליון.

יצחק עידן: למעשה אנחנו יוצאים עם יותר משישה גנים.

יצחק עידן: יש לנו עוד הרשאות, ולמעשה אחת הבעיות, שכל פעם מתחלפים השחקנים כאן.

יצחק עידן: הרי זה מה שסוכם פעם שעברה, אז אני לא מבין למה אורי מעלה את זה שוב פעם.

זבולון אורלב: אורי יכול להעלות.

זבולון אורלב: הוועדה, אתה דיווחת בפעם הקודמת ---

עמרם חורי: אז זהו---

זבולון אורלב: זה אחד הנושאים.

זבולון אורלב: רגע, לך אין רשות דיבור.

זבולון אורלב: הייתה לך רשות דיבור, אמרת את שלך.

זבולון אורלב: זה הולך פה לפי תור, מה אפשר לעשות.

זבולון אורלב: גם בפעם הקודמת נאמר שגני תלמוד תורה יפונו מהמבנה עד פתיחת שנת הלימודים תשע"ב, כך כתוב.

זבולון אורלב: ותשע"ב עוד לא הגיעה, אוקי?

זבולון אורלב: וכאן אנחנו עכשיו מקבלים דיווח שתקציב הבינוי של משרד החינוך לשנת 2011, כולל תקציב של שש כיתות גן, כדי לפנות את גני מוריה, ואני יודע על הבעיה שיגאל עדכן אותי עם הסוגיה של ההרשאות כרגע, שלא קשורה לדיון הזה, היא קשורה למליאת הוועדה, וזה תלוי ביגאל אם הוא רוצה לשים את הבעיה על השולחן.

זבולון אורלב: אוקי.

זבולון אורלב: זה דבר אחד, ואז העירייה תצטרך בזמן קצר אכן לבנות את הכיתות האלה.

זבולון אורלב: זה סוגיה אחת.

זבולון אורלב: סוגיה שנייה שעלתה כאן ---

גנאדי קמנצקי: אולפנא.

זבולון אורלב: חורי, זאת הבעיה שלשמה באתם, הסוגיה של פינוי גני מוריה?

זבולון אורלב: אבל יש לך את הסיכום.

זבולון אורלב: הרי הסיכום היה בפעם הקודמת.

זבולון אורלב: אני לא יודע אם השתתפת או לא השתתפת בישיבה הקודמת של גני מוריה.

זבולון אורלב: ידענו אז את המציאות.

זבולון אורלב: אנחנו מדברים על תשרי.

זבולון אורלב: אנחנו נמצאים היום באדר.

זבולון אורלב: ידענו אז את הבעיה וידענו מה אפשר ומה לא אפשר, ואמרנו בשנת תשע"א הכיתות האלה ייבנו, כדי שבראשית שנת הלימודים תשע"ב, הדבר הזה יקרה.

עמרם חורי: בעזרת ה', רק שיהיה.

קריאה: עדיין לא יצא מכרז.

זבולון אורלב: המכרז לא יכול לצאת מפני שלא יצאה הרשאה, חברים.

זבולון אורלב: אני צריך לומר ביושר מה אפשר ומה לא אפשר.

זבולון אורלב: עירייה יכולה לצאת למכרז ברגע שהיא מקבלת את האישור.

זבולון אורלב: גנאדי, אני צודק?

זבולון אורלב: ברגע שהיא מקבלת את האישור ממשרד החינוך.

גנאדי קמנצקי: כן.

זבולון אורלב: כרגע משרד החינוך לא יכול לתת את האישור, למרות שהתקציב קיים, מפני שיש בעיות כרגע בין שתי רשויות שלטוניות במדינת ישראל.

זבולון אורלב: בין התקציבים לבין החשבים.

זבולון אורלב: אני לא יודע אם אתם מבינים מזה משהו.

זבולון אורלב: כרגע, יש איסור על משרד החינוך להוציא את ההרשאות לבינוי לא בחינוך הדעת, בכלל מערכת החינוך.

זבולון אורלב: לא יוצאים כרגע הרשאות לבנייה, בגלל טענות מסוימות של החשב הכללי שלא כאן המקום לדון בהן.

זבולון אורלב: אז זאת כרגע הבעיה.

זבולון אורלב: אחרת ההרשאות כבר היו יוצאות בחודש ינואר, ובחודש ינואר היו יכולים לצאת למכרזים.

זבולון אורלב: יש דרך שאפשר לצאת למכרזים לפני ההרשאות?

זבולון אורלב: אם אתה יודע שיש תקציב.

גנאדי קמנצקי: אפשר לעשות הכנות ולכתוב שם בחוזה שזה מותנה בקבלת תקציב.

אורי מקלב: אתם עושים את החוזים לבד או שאתם עוברים דרך משק וכלכלה בבניות האלה?

יצחק עידן: אנחנו בדרך כלל עושים את זה לבד, כי משק וכלכלה נותן לך עוד 8-10% וזה פשוט יקר.

זבולון אורלב: 10% הם לוקחים בשביל ניהול המכרזים?

יצחק עידן: תקורות.

יצחק עידן: כן 7-10%.

אורי מקלב: תלוי באיזה מקומות.

זבולון אורלב: תראה, אני שאלתי את השאלה הזאת את גנאדי, כיוון שאני יודע שרשויות מקומיות בידיעה, אני לא אומר בהיתר של משרד החינוך, אבל בידיעה של משרד החינוך, כדי להבטיח לעמוד בלוח הזמנים ל-1 בספטמבר, מתארגנות כדי להכין את המכרז, ואפילו יוצאת במכרזים מה שנקרא – מכרזים מותנים, ואומרים כפוף – לאישור התקציב, כי אם מכריז פה נציג משרד החינוך בוועדה שיש לכך תקציב ב-2011, וכל הבעיה כרגע היא בעיה טכנית שלא קשורה בו, ושאני במקרה יודע על הבעיה הזו.

זבולון אורלב: ואגב, היא תתפוצץ לדעתי עוד שבוע שבועיים.

זבולון אורלב: ככה אני מעריך, אני מניח שהשלטון המקומי יבין שכרגע ---

גנאדי קמנצקי: אנחנו יודעים איזה נזקים גם כלכליים יגרמו בגלל ---

זבולון אורלב: לא, לא, הבעיה היא לא אלעד, הבעיה היא 1,200 כיתות שצריכות להיבנות לפתיחת שנת הלימודים ולא נבנות, זה לא השש כיתות האלה.

זבולון אורלב: אז שאלתי, האם בעקבות הדיון הזה אתה מוכן ---

יצחק עידן: אנחנו מאורגנים ברגע שיש הרשאה, אנחנו נוכל לצאת למכרז.

זבולון אורלב: ולחשוב על מכרז מותנה, מה שנקרא?

זבולון אורלב: תשקול את הדבר הזה.

זבולון אורלב: אוקי, אז ראש העיר ישקול את האפשרות של מכרז מותנה.

זבולון אורלב: אם אחרי זה תוכל לדבר עם גנאדי, לא פורמאלית, הוא יגיד לך ---

אורי מקלב: מה לגבי העלויות של המכרז?

יצחק עידן: אין בעיה של עלויות כי המשרד אמור לממן 100% את המכרז.

אורי מקלב: צריך לבדוק מה העלויות שהיו לכם בפעמים האחרות בבניה מול היום המכרזים של משק וכלכלה, יש להם היום מכרזים זולים.

אורי מקלב: הרבה יותר קל להגיע היום בקדימות דרך משק וכלכלה, שזאת הכנה כמעט גמורה, עד עכשיו הם הרבה יותר גמישים.

אורי מקלב: עם משק וכלכלה קצת יותר אפשרי להגיע להסכמים על אף הן שאין תקציב עוד.

זבולון אורלב: אני מכריז על הפסקה של 5 דקות.

זבולון אורלב: אני כבר חוזר.

זבולון אורלב: הפסקה      טוב, חברים אנחנו חוזרים.

זבולון אורלב: אמרנו שלגבי הגנים רשמנו לפנינו.

יהודית גידלי: הוועדה רושמת לפניה את הודעת משרד החינוך כי תקציב הבינוי של המשרד לשנת 2011 כולל תקציב ל-6 כיתות גן כדי לפנות את גני מוריה.

יהודית גידלי: התקציב יועבר ---

זבולון אורלב: כדי לפנות את גני מוריה מבית הספר עמיעד.

יהודית גידלי: מבית הספר עמיעד.

יהודית גידלי: התקציב יועבר בהקצאה ראשונה לשנה זו.

יהודית גידלי: ראש העירייה הודיע ---

זבולון אורלב: בהרשאה הראשונה.

יהודית גידלי: בהרשאה, תודה.

יהודית גידלי: ראש העירייה הודיע כי ישקול אפשרות של מתנה מותנה.

עמרם חורי: הניסיון שלנו היה קצת אחרת.

עמרם חורי: אנחנו חוששים מאד.

זבולון אורלב: אתה יכול לחשוש.

זבולון אורלב: אני מציע שתמיד תחשוש.

זבולון אורלב: גם אני חושש.

זבולון אורלב: לעולם אדם חושש.

שלום סטימלר: נקודה אחת קטנה, אני רוצה להגיד משהו לגבי הנושא של ה-, גם שרה הזכירה את זה מקודם שהיינו פה ביחד.

שרה נעמן: מה שהזכרתי בהפסקה לא שייך לוועדה.

שלום סטימלר: לא, אני אומר, אנחנו דיברנו על זה שנושא התחזוקה, הנושא של שיתוף הפעולה עם העירייה צריך לקבל לדעתי איזה שהוא חיזוק גם ----

זבולון אורלב: חברים, זה לא על סדר היום.

זבולון אורלב: תסתדרו במקום.

זבולון אורלב: אני התבקשתי על ידי ההורים לעשות מעקב מה קורה עם גני מוריה.

זבולון אורלב: דווח כאן מה שדווח, נמסר מה שנמסר.

זבולון אורלב: כולם חוששים אגב.

זבולון אורלב: יכול להיות שלא תהיינה אי הבנות.

זבולון אורלב: יכול להיות מצב תיאורטי שלא יהיו הרשאות השנה, בגלל הסכסוך בין התקציבים לבין החשב הכללי, אני יודע.

ישראל אייכלר: אני לומד דבר חדש.

זבולון אורלב: שמה?

ישראל אייכלר: שיש סכסוך בין חשב לתקצוב, מה ההבדל?

ישראל אייכלר: אני לא מבין.

זבולון אורלב: במשרד האוצר יש שני אגפים – אחד זה אגף התקציבים שהוא מוסמך לתקצב ונותן את התקציבים, והאגף השני זה אגף החשב הכללי, שהוא מפקח שהכסף ייצא.

זבולון אורלב: יש סכסוך כרגע בין שני הזרמים האלה, כיוון, ואני אסביר לך בשני משפטים.

זבולון אורלב: כיוון שמשרד החינוך למשל בשנה שעברה הוציא הרשאות לבנייה, נגיד במיליארד שקל, אבל לא כל הרשויות ניצלו את זה.

זבולון אורלב: כי ברשות מקומית אחת הדיירים הגישו צו מניעה לבית משפט, וברשות שנייה התברר שהקצאת הקרקע לא נעשתה בהליך הנכון והכסף לא נוצל.

זבולון אורלב: אז שוכב כסף שתוקצב.

זבולון אורלב: בא החשב הכללי ואומר – עד שלא תנצל את הכסף ההוא שתוקצב, אני לא נותן לך כסף חדש.

זבולון אורלב: אז בא גנאדי ואומר – אני לא יכול לנצל את הכסף הזה, כי הוא מיועד לבניין ספציפי ומחר יכול להיות שהוא ייבנה, ואני כבר הוצאתי הרשאה.

זבולון אורלב: אז זה הויכוחים שכרגע יש ביניהם.

זבולון אורלב: אחרי 62 שנים שככה עבדו, שלא עשו חשבון מה כבר יצא, אלא כל שנה הייתה שנה חדשה, עכשיו יש חשב שפתאום התעורר ואמר – רגע, רגע.

ישראל אייכלר: רוצה חזרה את הכסף.

ישראל אייכלר: אבל יש חוק נדמה לי, שכסף שלא יצא חוזר לאוצר.

זבולון אורלב: לא, לא, אם יש הרשאה אז ---

ישראל אייכלר: אה, יש כבר הרשאה.

זבולון אורלב: יש הרשאה.

זבולון אורלב: זה שיק פתוח, הכסף קיים.

זבולון אורלב: אז הוא אומר – למה אתה לא מנצל את המזומנים, זה מה שהוא אומר.

זבולון אורלב: אבל אומר אגף הבינוי – אני לא יכול לנצל את המזומנים, הם מיועדים לדבר ספציפי.

זבולון אורלב: אז זה ישכב שם עד שיבנו.

זבולון אורלב: זהו.

זבולון אורלב: הגדרתי בסדר את הבעיה?

גנאדי קמנצקי: עשר.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אם תרצו, אני לא אשלח לך חשבונית של הייעוץ, אני גם הצעתי לצרפתי איך להתמודד עם הסוגיה הזאת, והצעתי לו, תזכיר לו שוב, שאם לא נפתר, אני מציע לבקש דיון פה בוועדת החינוך.

זבולון אורלב: זה הולך לעשות פנצ'ר לכל המגזרים, לכל המערכות.

ישראל אייכלר: זה יעלה הרבה מאד כסף אחר כך.

זבולון אורלב: יעלה הרבה כסף.

קריאה: לא רק זה, זה גם כלכלית מכה לא פשוטה תהיה, מבחינת לוח הזמנים.

זבולון אורלב: נכון.

נסים זאב: אגב, זה ירמז בפרשת השבוע "לחשוב מחשבות ולעשות".

נסים זאב: יש חשב ויש עשייה.

נסים זאב: זה אגף התקציבים והחשב.

שמואל עמרוסי: אני רוצה להציג את הבעיה שהיא בעיה משולבת בין בית ספר נועם לאולפנת נחלה.

שמואל עמרוסי: אנחנו בזמנו הלכנו גם לבג"ץ בעניין הזה של בית ספר של האולפנה, ובעצם היה להם תקצוב של בניין, שבסופו של דבר הוא נלקח לנו.

שמואל עמרוסי: היו ממש שלטים שמתחילים לבנות את הבניין, והוא הוסב לשם אחר ובוא נגיד, אני לא רוצה עכשיו להתחיל בכל הנושא הזה.

שמואל עמרוסי: בכל אופן, הבית ספר ההוא נעלם לנו, ואנחנו עד היום חיים בקרוואנים, או היום בנועם, בעצם בתוך כיתות, כאשר בית ספר נועם יצא לקרוואנים.

שמואל עמרוסי: הובטח לנו מקום אחר, ועכשיו כל מיני גורמים בעיר, הם מנסים קצת להפחיד את העירייה בזה שהם לא מוכנים שאנחנו נהיה במקומות הללו, ואנחנו מכירים את הנושא הזה מאד טוב.

שמואל עמרוסי: כאשר הם רוצים לקחת לנו בניינים הם יכולים לשבת לנו צמוד.

שמואל עמרוסי: כשאנחנו לוקחים איזה שהוא מקום, אז הם רוצים להתרחק מאיתנו כרחוק מזרח ממערב.

שמואל עמרוסי: אנחנו רוצים לוודא שהאולפנה, הבניין שלה ייבנה במהרה, ובעצם זו החזרת חוב ישן של בניין ענק שלקחו לנו, של 18 כיתות, עם גינה וחצר ומגרש וכו' וכו'.

שמואל עמרוסי: וברגע שאנחנו פותרים את הבעיה של האולפנה, אנחנו גם פותרים את הבעיה של נועם.

שמואל עמרוסי: והנושא אחרי זה הישיבה התיכונית.

שמואל עמרוסי: פה אני תמצתי שני נושאים במכה אחת.

זבולון אורלב: תודה, שרה נעמן המחמ"דית.

שרה נעמן: קודם כל לגבי גני מוריה ובית ספר עמיעד, כמו שסיכמת.

שרה נעמן: נכון שיש מצוקה, אבל ברור לנו שזה לא יהיה לפני תחילת שנת הלימודים הבא.

זבולון אורלב: צריך להתפלל טוב שזה יהיה.

שרה נעמן: צריך להתפלל טוב ולקוות שזה ייעשה מהר וייעשה טוב.

שרה נעמן: וזה גם ברור שלא גני מוריה ייצאו דווקא לחדשים, בסבב כזה או אחר.

שרה נעמן: אותנו ממש לא מעניין.

שרה נעמן: העיקר שייצאו מחצר עמיעד ואפשר יהיה לקיים את מה שצריך.

שרה נעמן: צריך גם להגיד מה הצלחנו כן יחד עם הרשות לעשות.

שרה נעמן: אם מפעם שעברה, אז זה בית הכנסת, חדר מדעים שלא היה חדר מדעים, כי היה בית כנסת – יצא, והמוסד המוכר הלא רשמי האחרון, כי היו בהתחלה כמה שישבו בקומה השנייה של בית ספר נועם, יצאו ונשארו שם עכשיו האולפנה ובית ספר נועם.

שרה נעמן: צריך גם לזכור שבתחילת שנה הוצאו כמה קרוואנים מהמתחם הזה.

שרה נעמן: זאת אומרת, אחרי שהוצאו הקרוואנים, המציאות היום בבית הספר היא קשה מאד.

שרה נעמן: אין, יש שם אופק חדש – הוא לא מתקיים.

שרה נעמן: משום שאין מקום לשבת עם ילד לישיבה בשעות הפרטניות, שזה גולת הכותרת של אופק חדש, משום שמספר כיתות בניצול כל פינה שיש, ממ"ד, לא ממ"ד, כן ממ"ד, כיתה תקנית, לא תקנית.

שרה נעמן: כל חלל שיש לכיתה, לכיתת אם – מנוצל לכיתת אם, וזהו.

שרה נעמן: בחדר מורים יושבים בקבוצות קטנות כשצריך.

שרה נעמן: בשנה הבאה האולפנה גדלה בשתי כיתות.

שרה נעמן: כלומר, השנה זה ז', ח', ט', שזה 6 כיתות.

שרה נעמן: שנה הבאה זה 8 כיתות.

שרה נעמן: גם בית ספר עמיעד, לפי הנתונים שאני קיבלתי, אפשר להגיב אחר כך כי אני לא מכירה את המספרים היום, כי זה תקופת רישום רק, הולך לגדול בכיתה.

שרה נעמן: זאת אומרת אין סיכוי שאפשר לקיים את הקומפלקס הזה בשנה הבאה, כמו שזה.

שרה נעמן: לפני כחודש וחצי חודשיים – ביקר שר החינוך בעיר.

שרה נעמן: הייתה ישיבה מאד קונסטרוקטיבית, טובה, בונה.

שרה נעמן: לי היה יום מאד קשה ביום הזה.

שרה נעמן: אני טיילתי בשלושה מוסדות ביום הזה.

שרה נעמן: שניים של המוכר הלא רשמי, אחד שלנו המוכר הרשמי, בית ספר נועם, שהוא כבר החדש.

שרה נעמן: אני רציתי להביא את השר לבית ספר עמיעד, שיראה פעם אחת איך לומדים ילדי ישראל.

שרה נעמן: זה היה פשוט מחפיר.

שרה נעמן: אז אמרתי לעצמי, בכל זאת, גם כשבאים אלי הביתה אורחים אני מהר מסדרת קצת.

שרה נעמן: אז אני לא אקח אותו לעמיעד, ובסוף היום הצטערתי.

שרה נעמן: משום שמול עמיעד ראיתי בית ספר מוכר לא רשמי, לא זוכרת לאיזה זרם הוא שייך, ענק, גדול, יפה, חדש, עם מרחבים, עם כל מה שאתה רוצה.

שרה נעמן: ואתה נכנס לבתי הספר שלנו, זה פשוט נורא.

שרה נעמן: לא תנאי לימוד, לא יכולת לימוד, לא כל מה שאתה רק רוצה.

שרה נעמן: אני לא מאשימה.

שרה נעמן: זה המצב.

שרה נעמן: כך הוא נראה.

שרה נעמן: ברור שאי אפשר להמשיך עם זה עוד שנה אחת בשום פנים ואופן.

שרה נעמן: אני  יצאתי מאותו יום מאד מעודדת, כי באמת כל הישיבה עם השר, בחדר שלו, הייתה מיועדת כמעט כולה לחינוך הממלכתי דתי, היו עוד כמה נושאים של מתנ"סים וכו', אבל באמת ניתן הזמן לחינוך הממלכתי דתי וסוכם – האחד, שיועבר התקציב לגנים.

שרה נעמן: הבהרנו את הקושי, הם יועברו, הרשות תצא.

שרה נעמן: אני מקווה מאד שהיא כן תצא למכרז לפני שאפשר יהיה לזרז את זה עד ה-1 בספטמבר, אני מקווה שזה ייפתר.

שרה נעמן: אתה צודק, הרבה תפילה צריך.

שרה נעמן: שתיים, בית ספר נועם והאולפנה.

שרה נעמן: שלוש שנים לפחות, אני לא רוצה להגיד יותר כי אני ממש לא זוכרת, מצביעים לי על המגרש.

שרה נעמן: קוראים לו – P1A.

שרה נעמן: כיוון שאני שאלתי מה זה P1A, זה הצמוד לבית ספר נועם שהיום.

שרה נעמן: מבחינה פדגוגית זה מצוין בשבילנו, היסודי והעל יסודי ורצפים, וכל מה שצריך.

שרה נעמן: והרשות, אני יודעת שהיא הייתה כבר בהליכים של פרוגראמה וכל מה שמתלווה.

שרה נעמן: המשרד תקצב את האולפנה והיה צריך לצאת לבינוי.

שרה נעמן: באותו יום שהיינו עם שר החינוך וצרפתי היה, כתבנו פרוטוקול וצרפתי אמר – הנושא מתוקצב, בינואר אפשר לצאת כבר, הכל.

שרה נעמן: עבר ינואר, עבר פברואר, אני מצטערת שאני בשפה לועזית, אבל זה עבר ---

זבולון אורלב: אבל זה גם בעיה של הרשאות, תיכף נשמע.

שרה נעמן: לא, לא, לא.

שרה נעמן: זה תוקצב.

זבולון אורלב: יצאו הרשאות?

זבולון אורלב: אה, זה מהרשאות של נובמבר?

שרה נעמן: כן.

שרה נעמן: ולהיפך, צרפתי עוד אמר תלכו למשק וכלכלה ואני אדבר איתם ואני אזרז אותם ואני אעשה, ואני אעשה, ומה שכנעו אותי?

זבולון אורלב: אם זה תוקצב אז אין בעיה.

שרה נעמן: אמרו לי שרה, גם אם זה לא יהיה גמור לגמרי לקראת ה-1 בספטמבר, כי בכל זאת – זה להקים מבנה.

שרה נעמן: אתה יודע, גם עם ישראל כשראה את הארץ מרחוק, אז מקסימום ספטמבר אוקטובר קצת יהיה קשה, אבל תרגיעי את ההורים והם יעברו לשם.

שרה נעמן: והסיכום היה שמתחילים לבנות מיד, נראה שזה הולך, אם עד ה-1 בספטמבר יהיה קצת חסר, נחנק עוד חודש חודשיים בדרך כזאת או אחרת ויותר מזה – נכתב בסיכום שאם המבנה לא יהיה גמור, המבנה הראשון שהעיר כן תשלים השנה, יינתן זמנית לאולפנה ואחר כך היא תעבור לשם.

שרה נעמן: היה ברור לכולנו שאם זה ייקח שבועיים ---

זבולון אורלב: מה הבעיה?

שרה נעמן: הבעיה היום, אמר את ההורה, אני גם שמעתי את זה מראש העיר מקודם בלא וועדה, אלא בקצת שישבנו, שיש  היום חשיבה מחודשת על המגרש.

שרה נעמן: ואני אומרת שאנחנו לא מוכנים ללכת לחשיבה מחודשת על המגרש.

שרה נעמן: אין שום סיבה שבעולם – בית ספר נועם נמצא שם, הוא שייך לציונות הדתית.

שרה נעמן: אם הציונות הדתית מנקרת למישהו עיניים, היא תמשיך לנקר, כי היא נמצאת שם.

שרה נעמן: אז במקום שינקר דונם אחד, ינקרו שני דונמים, או במקום שניים ינקרו 4 דונמים.

שרה נעמן: זה שהציבור החרדי לא כל כך רוצה שנהיה שם, צר לי, עם זה אני לא יכולה להשלים.

שרה נעמן: אם עכשיו ילכו לחפש מגרש חדש ---

ישראל אייכלר: אני רוצה לתקן אותך.

ישראל אייכלר: אני לא מאמין שיש יהודי  חרדי אחד שלא רוצה שיהודי דתי ---

קריאה: אז אתה לא יודע מה הולך באלעד.

ישראל אייכלר: אני רגיל לטעון את הטענות האלה, פתאום אני שומע את זה מהצד שלכם.

שרה נעמן: אני אומרת לך, אני ממש מודה לך על ההערה כי אני לא גרה באלעד ואני לא שומעת את זה באוזניי, אני רק שומעת את זה משרשרת.

ישראל אייכלר: חס וחלילה.

שרה נעמן: אני מאד מודה לך על ההערה.

שרה נעמן: מאד.

שרה נעמן: אז אני אומרת, המציאות היום שאם מה שאמר כבודו זה המצב, והקרקע עומדת, כאילו, לא הייתה שם רעידת אדמה, אין שם בורות, אין ארכיאולוגיה, אין שום דבר.

שרה נעמן: אין סיבה שבעולם שהאולפנה הזאת שתוקצבה על ידי המשרד לא יצאה כבר לדרך, דרך משק וכלכה.

זבולון אורלב: שרה תודה.

זבולון אורלב: כרגיל במחוזותינו, אנחנו מגבשים דעות אחרי ששומעים את כל הדעות.

שרה נעמן: בסדר.

זבולון אורלב: ראש העיר, בבקשה.

יצחק עידן: אני רוצה לומר כמה דברים למה ששמעתי.

יצחק עידן: אלף מבחינת המצוקה של בית ספר נועם.

יצחק עידן: לפי הנתונים שיש לי – אין להם מצוקה בכלל, בגלל שהם רוצים להתפרש על פני הרבה מאד כיתות.

יצחק עידן: כיתות של 19 ילדים ו-18 ילדים אפשר לשים כיתה אחת, ואז יהיה להם מספיק כיתות גם לשנה הבאה לאולפנה.

יצחק עידן: ככה שלא תהיה שום מצוקה.

יצחק עידן: אני לפי המספרים שלקחתי, ולקחתי את זה אתמול והיום, יש להם 4 כיתות מיותרות.

יצחק עידן: הם פשוט, יש היום רווח, אז מתפרשים.

יצחק עידן: ולא איכפת לי, הלוואי יהיה אפשר להתפרש.

יצחק עידן: אבל כשיש מצוקה – אז אפשר להיכנס לכיתות בבית יעקב באלעד, בכל הכיתות, יש בין 40 ל-41 ילדים.

יצחק עידן: אז לא יקרה שום דבר אם בנועם יהיו 38 ו-39 ילדים.

יצחק עידן: זה כיתה תקנית, מסודרת, ולא יקרה כלום.

יצחק עידן: אז ככה שיש מספיק כיתות.

זבולון אורלב: זה לא בגלל ההפרדה של בנים ובנות.

יצחק עידן: לא. בתוך הבנים יש 19 ו-18.

יצחק עידן: בתוך הבנות יש ---

זבולון אורלב: יש שתי כיתות א' ---

יצחק עידן: כן, כן, כן.

יצחק עידן: אני יכול להראות לך את המספרים.

זבולון אורלב: בסדר.

יצחק עידן: אז ככה שאין ---

שרה נעמן: אתה סופר כיתות אין אין.

שרה נעמן: אתה סופר גם ממ"דים וגם כל דבר שהוא לא כיתות.

שרה נעמן: מצטערת.

יצחק עידן: רגע, סליחה, רגע, רגע, דקה.

יצחק עידן: אני הולך אחד אחד.

זבולון אורלב: גברת, תרשמי לך את ההערות.

זבולון אורלב: רשת נועם גם נמצאת פה.

יצחק עידן: דבר שני.

יצחק עידן: בקשר לבינוי של האולפנה – אנחנו עומדים לצאת למכרז ולא דרך המשכ”ל, כי המשכ”ל רצו ---

זבולון אורלב: משכ”ל זה חברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי.

יצחק עידן: לא רצו לקחת את זה כי אמרו דבר שכבר התחיל התכנון, התחיל זה, אתם באמצע, לא רוצים לקחת את זה.

יצחק עידן: לכן אנחנו הולכים בהליך של מכרז, ואנחנו יצאנו כבר למכרז.

יצחק עידן: ברגע שיהיו התוצאות של המכרז נתחיל את הבינוי.

זבולון אורלב: באותו שטח שדובר בו?

זבולון אורלב: P1,  איך זה נקרא?

שרה נעמן: P1A.

יצחק עידן: עכשיו, האולפנה ביקשה 18 כיתות.

יצחק עידן: אנחנו תוקצבנו רק ל-16 כיתות, ומזה פתאום יצא כל העליהום הגדול, כאילו אנחנו ביקשו פחות או ניסינו להסב את זה.

יצחק עידן: זה משרד החינוך.

יצחק עידן: אמרו יש לכם את זה,  לא תקבלו יותר מטרים, תעשו את ה-16 שיש.

זבולון אורלב: אוקי.

יצחק עידן: עכשיו, לגבי הערה שניתנה כאן.

יצחק עידן: הבעיה זה לא של הציונות הדתית, זו בעיה שזה אולפנה.

יצחק עידן: אולפנה זה בנות שיגיעו עד גיל 18, וזה נמצא בלב השכונה החרדית, ובאו אלי ---

שמואל עמרוסי: השכונה החרדית?

יצחק עידן: רגע, סליחה, תן לי לדבר.

יצחק עידן: אני לא הפרעתי לכם.

זבולון אורלב: סליחה, חברים, חברים.

זבולון אורלב: שמואל ---

שמואל עמרוסי: טוב, סליחה, אני  מתנצל.

זבולון אורלב: ראש העיר ישב פה בסבלנות ושמע את כולנו ומגיע שאנחנו נקשיב לו בלב פתוח ובחפץ לב.

יצחק עידן: כשאנחנו התחלנו את הנושא של הבינוי, התחילו להגיע כל השכנים מסביב ואמרנו – אנחנו נתנגד, אנחנו לא ניתן שבלב השכונה שלנו תהיה אולפנה, שאנחנו לא יודעים בקיץ איך שהם יסתובבו כאן.

יצחק עידן: לכן, תעבירו את האולפנה למקום שונה.

יצחק עידן: אני לא אמרתי לא לכאן ולא לכאן.

יצחק עידן: בינתיים בית הספר רץ.

יצחק עידן: אנחנו הולכים בהליך לבנות אותו.

יצחק עידן: אם בסופו של דבר זה יהיה לאולפנה או לא יהיה לאולפנה, זה תוך כדי הבנייה שלו, אנחנו דנים עם התושבים באזור.

יצחק עידן: אם נמצא באותה קלות או באותה אפשרות להעביר את האולפנה למקום שלא יגרום לסכסוכים בעיר – בוקר, צהריים וערב – הרי זה עדיף לכולם.

יצחק עידן: אם לא – נצטרך לשבת עוד פעם, אבל הבניין ממשיך להיבנות.

שרה נעמן: ויינתן למישהו אחר.

יצחק עידן: סליחה, זה נראה בסוף התהליך.

יצחק עידן: אבל הבניין רץ ונבנה.

נסים זאב: מה לגבי התקציב?

נסים זאב: התקציב מיועד לאולפנה?

יצחק עידן: לא. סליחה.

יצחק עידן: אני רק רוצה להעיר עוד דבר, בית הספר בפרוגראמה קוראים לו 'תיכון חרדי לבנות', לא אולפנה.

יצחק עידן: גנאדי יכול להסתכל והוא יראה שזה 16 כיתות, ואני יכול להראות את זה, כי תיכון זה 4. אז 4 X 4 זה 16.

יצחק עידן: באולפנה זה 6 שנים, אם להגיד בכל שכבה 3 אז זה מגיע ל-18, ולכן ביקשו 18.

יצחק עידן: במהות שלו זה בית ספר תיכון חרדי.

יצחק עידן: את זה תסתכל בפרוגראמה של משרד החינוך, ככה כתוב שם.

עמרם חורי: יש שכונה שנבנתה ---

זבולון אורלב: מר חורי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

זבולון אורלב: בשלישית יוצאים.

זבולון אורלב: אני נהנה להוציא חברים שלי, ממש נהנה.

זבולון אורלב: אתה לא מפסיק לדבר.

יצחק עידן: אז אני לא אומר שאי אפשר להסב את בית הספר לאולפנה.

יצחק עידן: יכול להיות שזה בסופו של דבר מה שנעשה.

יצחק עידן: אבל אם מדברים על המציאות, זה המציאות.

יצחק עידן: זה מה שכתוב בפרוגראמה, זה מה שנבנה עכשיו.

נסים זאב: סליחה, יש לי שאלה במחילה.

נסים זאב: בוא נאמר, נצא מתוך הנחה שהבניין נגמר והאולפנה כרגע הם יש להם את סדר העדיפות מבחינתם, כי הובטח להם.

נסים זאב: ואני לא נכנס לנושא התקציבי.

נסים זאב: בוא נאמר, גם נצא מתוך הנחה שהתקציב היה מיועד לאולפנה.

נסים זאב: איך אתה יכול לגרום לכך שבמקביל בסוף הבנייה, תמצא להם איזה שהוא פתרון ---

יצחק עידן: ברגע זה ממש, ממש, היום, או אתמול או מחר, אני לא בדקתי את זה ברגע הזה אז אני לא יודע, חיפשנו קרקע חלופית, עשינו עליה פרוגראמה, עשינו את הכל ושלחנו למשרד החינוך.

יצחק עידן: אם במקביל ייבנו שני בתי ספר, אז וודאי שנעדיף שלא יהיו חיכוכים, ואלה יישבו במקומם ואלה יישבו במקומם.

יצחק עידן: אם זה לא יצליח, אז נשב שוב פעם ויכול להיות שבאמת בסופו של דבר יקבלו את זה.

יצחק עידן: אבל אני לא צריך היום להגיד שזה בית ספר בצבע כזה או בית ספר כזה.

יצחק עידן: בית הספר נבנה.

זבולון אורלב: יש לי שאלה למשרד החינוך – הרי העיר מקבלת תקצובים לפי מגמות חינוך.

זבולון אורלב: לא בונים סתם, כי ידוע שמי שנרשם לממלכתי דתי לא הולך לחינוך החרדי, ומי שנרשם לחינוך החרדי – לא הולך לחינוך הממלכתי דתי.

זבולון אורלב: כמו שבכל עיר אחרת מתקצבים בנפרד את הממלכתי דתי, ובנפרד את הממלכתי, כי כל אחד נרשם.

זבולון אורלב: שאלתי לאור מה שנאמר כאן, אני הבנתי מדברייך שהוגשה פרוגראמה לאולפנה והתקציב הוא של אולפנה.

זבולון אורלב: ואומר ראש העיר, ונאמנים עלי דבריו, ראש העיר יודע, הוא קיבל מסמך.

זבולון אורלב: האם המסמך שהוא קיבל, האם התקצוב שהוא קיבל זה להקים תיכון עבור החינוך שלא רשמי של החינוך החרדי, או לממלכתי דתי?

זבולון אורלב: זאת השאלה שלי.

גנאדי קמנצקי: במקרה הזה יצאה פרוגראמה יחסית מזמן, עוד לפני שהיה סיכום וזה, לתיכון דתי.

גנאדי קמנצקי: אבל זה לא ---

זבולון אורלב: לתיכון דתי או לתיכון חרדי?

גנאדי קמנצקי: תיכון  חרדי.

גנאדי קמנצקי: עכשיו, אבל זה לא פוגע ---

זבולון אורלב: רק שנייה.

זבולון אורלב: ומה עם האולפנה?

גנאדי קמנצקי: באולפנה היה בניין, באותה הזדמנות, אם הכותרת קובעת, אז לכאורה הם צריכים להחזיר את הבניין ש---

שרה נעמן: זבולון, מה שאתה לא ---

זבולון אורלב: סליחה שרה, קודם כל אני רוצה להבין.

גנאדי קמנצקי: טוב, תודה, צודק.

זבולון אורלב: הוגשה בקשה על ידי העירייה להקמת אולפנה עם פרוגראמה?

גנאדי קמנצקי: הוא כבר נבנה, זבולון.

גנאדי קמנצקי: לפני כ-7-8 שנים נבנה מבנה לאולפנה.

זבולון אורלב: תאמיני לי שאני יודע.

זבולון אורלב: שאלתי אליך שוב, האם העירייה.

זבולון אורלב: כרגע אין לאולפנה מבנה, את מה שהיה בהיסטוריה כולם יודעים.

גנאדי קמנצקי: כן.

זבולון אורלב: שאלתי – האם כרגע הוגשה בקשה, אושרה בקשה, על הקמת אולפנה עם פרוגראמה?

גנאדי קמנצקי: כי פרוגראמה, ואני אגיד לך מה סוכם.

גנאדי קמנצקי: כדי שלא לעכב את התהליך, הרי פרוגראמות ותכנון זה תהליך שלוקח זמן, זה לוקח שנים לפעמים.

גנאדי קמנצקי: עכשיו, לכן הייתה הסכמה וסיכום עם העירייה שהפרוגראמה הזאת שהכותרת שלה 'תיכון חרדי', ישרת אולפנה.

גנאדי קמנצקי: זה סוכם ולא היה צורך ----

זבולון אורלב: זה סוכם?

גנאדי קמנצקי: סוכם ולא היו התנגדויות.

גנאדי קמנצקי: גם ראש העיר אמר שזה ---

זבולון אורלב: יש סיכום בכתב?

גנאדי קמנצקי: כן, כן.

זבולון אורלב: יש סיכום בכתב שהבניין הזה מיועד, למרות שהכותרת שלו היא 'הרשאה לתיכון חרדי' ---

גנאדי קמנצקי: זה גם היה מדובר ---

זבולון אורלב: אם סוכם אני מבין, כשאתם אומרים סוכם זה כנראה גם בהסכמה.

גנאדי קמנצקי: בדיוק.

גנאדי קמנצקי: הרי גם ראש העיר אמר שזה צץ ברגע שהתושבים הודיעו.

גנאדי קמנצקי: הוא גם בעצמו לא ציפה לתהליך הזה.

זבולון אורלב: אני אגיד לך, אנחנו הרי יודעים שיש כמה כללים שיש מחלוקת על נכסים.

זבולון אורלב: יש המוציא מחברו עליו הראייה, יש יחלוקו, יש כל דאלים גבר, יש תיקו, זה ארבע האפשרויות, אין אפשרויות רבות.

זבולון אורלב: השאלה לכן, צריכים לדעת עבור מה המבנה הזה תוקצב.

זבולון אורלב: עכשיו, אם מישהו רוצה לעשות שינוי, יכול להציע שינוי.

זבולון אורלב: ראש עיר - אין יותר מוסמך ממנו להציע שינוי.

זבולון אורלב: אבל השינוי הזה יש לו איזו פרוצדורה לשינוי הזה.

גנאדי קמנצקי: זהו, וזה בעצם, על פי הנוהל טיפול במבנים מתפנים, ובאופן עקרוני צריכים לעבוד במקרה הזה הספציפי על פי הנוהל, תמיד יש עדיפות לחינוך רשמי.

גנאדי קמנצקי: זאת אומרת, אם על אותו בניין מועמדים מוסדות של החינוך הרשמי וחינוך מוכר שאינו רשמי או אחר, אז תמיד יש עדיפות לרשמי.

גנאדי קמנצקי: לכן, מבחינת העירייה ומבחינתנו, אם לא יהיה פתרון אחר באותו זמן וזה, אז האולפנה צריכה לקבל את זה, כי היא מוסד רשמי.

ישראל אייכלר: אני רוצה לשאול שאלה.

ישראל אייכלר: אני רוצה קודם כל לומר, לא לשאול, שיהיה ברור שכמייצג ציבור חרדי – לא יעלה על הדעת לחשוב שיהיה בעיר חרדית איזה שהוא הבדל בין ילד לילד, כיוון שאנחנו זועקים כבר 60 שנה שיש אפליות נגד הציבור החרדי.

ישראל אייכלר: אנחנו וודאי לא נפלה את הציבור הדתי לאומי, שפעם ראשונה שאני רואה שאתם מרגישים מה שאנחנו מרגישים בכל הערים האחרות, ובעצם גם אתם מרגישים כמיעוט בתוך מול רוב.

ישראל אייכלר: ולכן, צריך לדאוג לילדים שלכם בדיוק כמו לכל ילד אחר.

ישראל אייכלר: מה גם שבסופו של דבר, כולנו מאמינים בקדוש ברוך הוא, כולנו שומרי תורה ומצוות, ואני לא מאמין שהויכוח בין בתי הספר שלכם לבתי הספר החרדיים, שונה מאשר בין קהילה חרדית זו או אחרת.

ישראל אייכלר: כל אחד רוצה בשביל הילדים שלו מבנה.

ישראל אייכלר: זה לא צריך להיות בכלל העניין המפלגתי.

ישראל אייכלר: אבל אני רוצה לשאול את ראש העיר – כמה אחוז ממספר הילדים בחינוך היסודי אני מדבר של בתי ספר חרדיים, יש להם מבנים תקנים, וכמה אחוז של החינוך הממלכתי?

קריאה: מה זה?

קריאה: זה לא הנושא כרגע.

יצחק עידן: למעשה, מבחינת הבינוי, 50% מהחינוך החרדי עדיין בקרוואנים, כשבחינוך הממלכתי זה מעט מאד, 90% ומעלה נמצאים בבינוי.

יצחק עידן: אבל זה בגלל החוק שמחייב ---

ישראל אייכלר: זה בסדר גמור, רק צריך לדאוג.

ישראל אייכלר: והשאלה הנוספת, וזה למשרד החינוך – האם יש עדיפות לחינוך יסודי, לגני ילדים בחינוך יסודי, לפני חינוך תיכון או אחר, או אוניברסיטאות?

יצחק עידן: לא, אין.

זבולון אורלב: האוניברסיטאות אגב לא במשחק.

ישראל אייכלר: רק הם לא מתוקצבים.

נסים זאב: אני אם הבנתי נכון, יש נכונות מצד ראש העיר כן לפתור את הבעיה.

נסים זאב: בעצם הוא בא ואומר – תלוי בהתפתחות, בהתנגדויות שיהיו.

נסים זאב: זאת אומרת הוא בכל מקרה כן יש לו עניין לפתור את הבעיה, אם לא במקום הזה במקום אחר.

נסים זאב: אני הבנתי אותך נכון?

יצחק עידן: תבינו, אני צריך להוציא היתר.

יצחק עידן: אם יהיו לי התנגדויות שם ואני לא אוכל להוציא אותו, אז אנחנו לא נוכל לבנות את בית הספר.

יצחק עידן: צריכים ללכת עם דברים לפי שכל, לא ללכת עם ראש בקיר.

נסים זאב: לא, לא, ולכן אני לא רואה פה איזו שהיא מחלוקת כשראש העיר יש לו נכונות באופן רציני, לפתור את הבעיה בכל מקרה.

נסים זאב: הוא בא ואומר – אם לא פה אז זה יהיה שם, הוא מקווה שבמקביל ייבנה המבנה הנוסף, והוא אומר אכן, אז זה יהיה במבנה הנוסף, כשיש כבר תכנון.

נסים זאב: נכון?

זבולון אורלב: לא, יש פרוגראמה.

נסים זאב: אוקי.

זבולון אורלב: פרוגראמה זה עוד לא תכנון.

נסים זאב: זה עוד לא תכנון, אוקי.

נסים זאב: אני מקווה שככה זה יהיה בסופו של דבר.

זבולון אורלב: לדעתי לא יהיו שניים.

זבולון אורלב: מבנה שיצאו עכשיו עליו למכרז, ומבנה שעכשיו צריכים להתחיל עליו תכנון – לעולם שני המבנים לא יסתיימו ביחד.

זבולון אורלב: תכנון לוקח לפחות כמה חודשים טובים, אני מניח, בין שלושה לחמישה חודשים.

זבולון אורלב: ואני מבין שהוא לא מתוקצב המבנה הנוסף הזה.

זבולון אורלב: כרגע יש תקצוב למבנה תיכון אחד אני מבין.

זבולון אורלב: השאלה, לא צריכים לחיות באשליות שבראשית השנה יהיו שני מבנים, להערכתי.

זבולון אורלב: אלא אם כן ראש העיר יתקן אותי.

נסים זאב: יכול להיות שיהיה משהו ביניים, פתרון ביניים ותהיה הסכמה, שגם אם ייכנסו האולפנה, אז זה יהיה לשנה עד שהמבנה שם יסתיים.

נסים זאב: כמובן זה עם תושבי העיר.

נסים זאב: זה נושא בדיוק פנימי כדי להשקיט שלום בתוך העיר.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: אתה ביקשת קודם, מה שמך?

נועם שרמן: שלום, נועם שרמן.

נועם שרמן: אני מנהל הכספים של הישיבה ושל האולפנה.

נועם שרמן: אני מבקש להעיר רק הערה עכשיו על האולפנה ואחרי זה לגבי הישיבה.

נועם שרמן: באולפנה מה שקורה זה שאנחנו שלוש שנים מתניידים.

נועם שרמן: מתניידים זה אומר שאין לבנות חדר לא מחשבים שלוש שנים ולא חדר מדעים.

נועם שרמן: הם לא יודעים מה זה פרימוס, לא יודעים מה זה מבחנה.

נועם שרמן: איך אפשר להגיש אותן ככה לבגרות?

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: שרה, רצית הערה?

שרה נעמן: כן, רציתי הערה.

שרה נעמן: מכיוון שבסיכום שהיה עם שר החינוך נאמר שאם המבנה לא ייגמר או מה, אז יינתן מבנה ביניים, ממה שאני יודעת, ותקנו אותי אם אני טועה, בימים אלה מושלם מבנה של בית ספר תיכון בתוך העיר אלעד.

שרה נעמן: ואם יש כל כך הרבה התנגדויות ואני לא יודעת מה, יכול להיות או שזמנית, או אני לא יודעת מה, צריך לחשוב על המבנה הזה.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: עמרם.

זבולון אורלב: שמואל, סליחה.

שמואל עמרוסי: אני רוצה להגיד שפה מיתממים להגיד שכאילו לכאורה שאף אחד לא מתנגד לציבור שלנו.

שמואל עמרוסי: עצם העובדה, וראש העיר אומר את זה במפורש.

שמואל עמרוסי: אנשים מתנגדים לראות אותנו.

שמואל עמרוסי: אני יכול לספר באופן ברור---

ישראל אייכלר: לא, הוא מדבר על שכונה מסוימת.

שמואל עמרוסי: הוא מדבר על שכונה, אני יודע על מה מדובר.

שמואל עמרוסי: עכשיו למשל ליד הבית שלי בנו בית כנסת של חסידים, ממש חמישה מטר.

שמואל עמרוסי: אנחנו לא בוחנים ---- תן לי להשלים את המשפט.

שמואל עמרוסי: אנחנו רוצים שראש העיר שמייצג אותנו ואנחנו אוהבים אותו וחברים שלו, שהוא אומר פה בפרהסיה שיש ציבור שמתנגד לראות את הבנות שלנו.

שמואל עמרוסי: הבנות שלנו הולכות צנועות והן טהורות, ואנחנו לא מוכנים לשמוע את המשפט הזה שזה יהיה באיזה שיקול, שבגללו לא נקבל בניין, כי זה קשקוש גמור.

שמואל עמרוסי: גם בית ספר נועם שהוא לפניו, גם אליו התנגדו ועכשיו התרגלו.

שמואל עמרוסי: אז שיתרגלו, פשוט רוצים את הבניין.

שמואל עמרוסי: והדבר הזה הוא פשוט צריך מסדר היום.

שמואל עמרוסי: אם הקצו לנו מקום, שאף אחד לא יתנגד.

שמואל עמרוסי: כי עובדה שהם באים אלינו לבית הכנסת, ואוכלים מאיתנו ושותים מאיתנו.

זבולון אורלב: יש לי שאלה קשה אליך, ואם יוצע לכם בניין אחר?

שמואל עמרוסי: אם ב-1 בספטמבר יגידו לנו בניין אחר, אנחנו נוכל להסתדר איתו.

שמואל עמרוסי: אבל זה חייב להיות באותו יום, ולא יהיה מצב שמישהו ייכנס לשם ואנחנו נחכה עוד שנה שנתיים.

זבולון אורלב: כלומר, אין לכם התנגדות עקרונית לשקול בעניין.

שמואל עמרוסי: אנחנו לא רוצים לריב, אנחנו רוצים מקום.

שמואל עמרוסי: אבל הם רבים איתנו כי הם לא רוצים לראות אותנו.

זבולון אורלב: זה חשוב מה שאמרת עכשיו.

נועם שרמן: צריך מעבדות, זה לא עובר מהיום להיום, צריך לתכנן את זה.

זבולון אורלב: לא יהיה לך ב-1 בספטמבר מעבדות.

זבולון אורלב: תדע כבר עכשיו, אני כבר עכשיו אומר לך.

זבולון אורלב: שבניין עוד לא קיים, אז ב-1 בספטמבר לא יהיה לך מעבדות ולא יהיה לך מחשבים.

זבולון אורלב: למה לך לחיות באשליות?

זבולון אורלב: תדע את זה.

נועם שרמן: לא, אם יש לי מבנה אני יכול להביא מחשב לשם.

נועם שרמן: אבל יש לי קרוואן, אפילו את זה אני לא יכול לעשות.

זבולון אורלב: אין לך ב-1 בספטמבר גם מבנה.

זבולון אורלב: גם זה צריך להתפלל.

זבולון אורלב: חברים, אני מציע ללכת בצעדים מדודים, ריאליים, לראות מה אפשר.

ישראל אייכלר: אני רוצה עוד משפט, אדוני יושב הראש.

ישראל אייכלר: אני פעם ראשונה שומע שמיעוט שמרגיש את עצמו כאילו לא רוצים אותו, יש לו 90% מבנים קבועים, כאשר הרוב, כאילו שהוא שליט, יש לו רק 50%.

ישראל אייכלר: אני לא אומר, אני אומר שצריך לתת להם 100%, אבל ראש העיר,  ואני אומר לראש העיר בעצם, שאתה צריך לדאוג לכך במשרד החינוך, שגם לחינוך החרדי לפחות יהיה את אותם 90% לפחות בעיר כמו אלעד.

ישראל אייכלר: כי בירושלים ובמקומות אחרים – הפערים כל כך גדולים, כי אנחנו מיעוט.

ישראל אייכלר: אבל אני לא רואה בציונות הדתית ציבור אחר, שונה כל כך.

ישראל אייכלר: בהשקפות כן, אבל לא באורח החיים, שצריכה להיות איזו בעיה.

ישראל אייכלר: אני שוב חוזר על אותו משפט – אם יש ויכוח על מבנה, אין לזה שום עניין מפלגתי, כמו שיש בין קבוצות חרדיות עצמן, ספרדיות, אשכנזיות, חסידות זו או חסידות אחרת.

ישראל אייכלר: כל אחד רוצה בניין, צריך לתת לכולם.

ישראל אייכלר: אני מציע שלא להכניס את העניין המפלגתי, ההשקפתי לויכוח הזה.

ישראל אייכלר: זה יהיה טוב לכל הצדדים.

יעל סעד: שלום, קוראים לי יעל,  אני נמצאת פה בשני כובעים.

יעל סעד: אני מאלעד.

יעל סעד: אני יושבת פה מייצגת בשני כובעים, אני מייצגת את שי נתן שהוא מתנצל שהוא לא הצליח להגיע היום.

יעל סעד: הוא ביקש ממני לומר את דברו.

יעל סעד: אני בוועד ההורים של בית ספר עמיעד, אמא לשחר, ילדה בכיתה א'.

יעל סעד: ואני ניסיתי ככה קצת לקצר, כי על חלק מהדברים כבר דיברנו ---

זבולון אורלב: הבאת גם תגבורת את ראש וועדי ההורים של הממ"דים, אני רואה.

יעל סעד: שבהחלט נעזרנו בהם בשנה האחרונה, ואנחנו מאמינים שנמשיך להיעזר.

זבולון אורלב: יישר כוח.

יעל סעד: אז אני אקריא פה את מה ששי ביקש:      ברשות יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת זבולון אורלב, חברי כנסת נכבדים, נציגי משרד החינוך, חברים נכבדים.

יעל סעד: לפני כחמישה חודשים ישבנו כאן ושמענו הבטחות לרוב, כולנו מלאים באופטימיות ורצון טוב.

יעל סעד: רצינו רק דבר אחד, קורת גג ומקום לימודים ראוי לילדינו.

יעל סעד: לצערי, לצערנו, בתקופה שחלפה לא השתנה דבר לטובה, ואף לצערנו נסוגונו לאחור.

יעל סעד: את המגרש שהבטיחו לנו בחדר זה, בנוכחות יושב ראש הועדה הנכבד, ואף הבטחות שניתנו בפגישות עבודה שנערכו בנוכחות שר החינוך מר גדעון סר וראש מינהל הפיתוח מר יגאל צרפתי, מסתבר שהבטיחו גם לאחרים.

יעל סעד: עיריית אלעד, למרות שהחלה בתכנון הפרוגראמה והתאמתה למבנה בית ספר תיכון לבנות ממ"ד, עצרה את העבודות, תוך שהיא מסבכת בקורים אותם טוותה בעצמה, ובהבטחות דומות לכמה מוסדות חינוך שונים, אותם נתנה בנשימה אחת.

יעל סעד: גם בבינוי 12 גני ילדי הילדים, הרשאות שניתנו על ידי המשרד ונמצאים בידי העירייה שנים אחדות, לא חלה התקדמות.

יעל סעד: להזכירכם, הרשאות אלו נועדו על פי הסיכומים שהושגו, לשמש על מנת לפנות את גני רשת מוריה, הפועלים במסגרת המוכר שאינו רשמי, בשטח בית הספר ממלכתי דתי עמיעד, הקורס מחוסר מקום, והוא באמת קורס.

יעל סעד: אני אדלג פה על איזה שהוא חלק שכבר דיברנו עליו ואני אתייחס למה שגם חברי הכנסת התייחסו.

יעל סעד: לצערי, הם לא חווים את מה שאנחנו חווים, אבל האפליה שאנחנו חשים בתור ציבור דתי לאומי, היא קיימת והיא מתחזקת ומתעצמת.

יעל סעד: הקהילה הדתית לאומית באלעד תמיד הבינה והתחשבה במצוקות הרשות המקומית, ולכן לא תמיד עמדה על שלה, ודרשה את המגיע לה במלואו.

יעל סעד: לצערנו, במקום להבין את הכוח הרב שהפעלנו בזה שויתרנו על השייך ומגיע לנו, מפרשת עיריית אלעד את התנהגות הקהילה ונציגיה כחולשה, וממשיכה להתעלל ב-2000 ילדי הממ"ד, ולמשוך אותם בהבטחות שווא.

יעל סעד: אנחנו כולנו יכולים להבין חוסר במשאבים, קשה לנו, ואף אסור לקבל את מה שקורה בימים אלה בעיר אלעד.

יעל סעד: כאשר קיים השטח ואף הכסף לבנייה בנמצא, אך ההתנהגות הרשלנית פושעת, מונעת מאלפי ילדים מקום ראוי בו יוכלו ללמוד על פי חוק, ועל פי התחייבות המדינה לתושביה.

יעל סעד: את המגיע לנו בזכות, לא בחסד, הגענו היום לפה.

יעל סעד: הפסקנו לוותר.

זבולון אורלב: הבנו את העניין.

יעל סעד: אוקי.

ישראל אייכלר: אם שמעתי טוב, הוא מאשים את ראש העיר ברשלנות פושעת.

זבולון אורלב: הבנו את העניין.

זבולון אורלב: אתה רוצה לומר עוד משפט?

עמרם חורי: רק תיקון אחד, אנחנו 40% יושבים בקרוואנים, מוריה בקרוואנים, הישיבה בקרוואנים, עמיעד בקרוואנים, זה לא 90%.

ישראל אייכלר: לא, דיברתי על החינוך היסודי של הילדים הקטנים.

עמרם חורי: היסודי שלנו גם תלמד תורה מוריה שלנו, יושבים כולם בקרוואנים.

יצחק עידן: הוא מוכר שאינו רשמי.

יצחק עידן: הוא לא ממ"ד.

עמרם חורי: הוא מהציבור שלנו.

עמרם חורי: ציוני דתי.

עמרם חורי: תלמוד תורה מוריה ---

זבולון אורלב: בפיקוח של מי?

קריאה: לא שלנו.

זבולון אורלב: אבל זו ציונות דתית.

זבולון אורלב: גם בציבור שלנו יש ממלכתי דתי, ויש מוכר שאינו רשמי, אבל זה ציבור שאומר הלל ביום העצמאות.

זבולון אורלב: שלא תהיינה אי הבנות.

ישראל אייכלר: אבל יש להם חסידויות.

ישראל אייכלר: אתה אומר שיש להם חסידויות נפרדות גם.

זבולון אורלב: כן, גם אצלנו.

זבולון אורלב: אנחנו גם נדבקנו בעניין לצערי.

זבולון אורלב: יש כמה דברים רעים שלמדנו.

ישראל אייכלר: תדע לך שזה מה שיחזיק את הציבור.

זבולון אורלב: אני יודע?

זבולון אורלב: או שכן או שלא.

זבולון אורלב: יש גם בית ספר נועם שהרשת יושבת פה, שזה הרשת התורנית שלנו.

זבולון אורלב: ויש גם מוכרים שאינם רשמיים.

ישראל אייכלר: אדוני יושב הראש, מותר לי לצטט את הרב בר אילן בעניין הזה?

זבולון אורלב: תמיד.

ישראל אייכלר: הרב בר אילן טוען שברוסיה ובפולין היהדות צמחה ובאמריקה היא קרסה, בגלל שבאמריקה לא היו מחלוקות קהילתיות.

ישראל אייכלר: אם מישהו רצה לבנות בית כנסת, באו אנשים חילוניים ואמרו – אוקי, אנחנו נתרום את ארון הקודש, ואני לא אאריך.

ישראל אייכלר: אני נותן את הבימה, אני בא ביום הכיפורים, אני בא זה, וכולם הסכימו והם באו ביום הכיפורים או ביום ....

ישראל אייכלר: לעומת זאת, בווילנה, ברוסיה, או בכל מקום, אם מישהו רצה לבנות בית כנסת – אמרו פה לא יקום ולא יהיה.

ישראל אייכלר: יהיו שלושה מניינים ביום, יהיו שיעורי תורה.

ישראל אייכלר: על כל תלמוד תורה, על כל ויכוח, כך נבנתה היהדות.

ישראל אייכלר: כך כותב הרב בר אילן, וסליחה שציטטתי אותו.

זבולון אורלב: טוב.

זבולון אורלב: יישר כוח.

זבולון אורלב: חברים, אני רוצה ---

אריאל כוכבי: הערה ברשותך.

זבולון אורלב: רק בקצרה.

אריאל כוכבי: רציתי להגיד שאני קצת מכיר את כל המערכת וישבתי והקשבתי בהרבה סבלנות.

אריאל כוכבי: לצערי הרב היה לי איזה שהוא אפקט ההיסטוריה חוזרת, ואכן ההיסטוריה חוזרת.

אריאל כוכבי: כי תמיד אנחנו עומדים באותם חודשים, מסתכלים קדימה בציפייה, מדברים עם שרה נעמן, מדברים עם צרפתי, מדברים עם כולם, ויש הבטחות, יש אמירות, הכל טוב ויפה.

אריאל כוכבי: לצערי הרב, אנחנו תמיד מגיעים למקום אחד.

אריאל כוכבי: לפתחו של בית המשפט.

אריאל כוכבי: וזה קרה בשלוש שנים האחרונות כבר פעמיים, ולשמחתי הרבה באותן שתי פעמים, בית המשפט אמר בצורה מפורשת – חברה, מה אתם רוצים ממני?

אריאל כוכבי: מדוע אתם אלי?

אריאל כוכבי: יש משרד החינוך, יש נוהל מפורש, נוהל שנקרא 'נוהל הקצאת מבני חינוך', והוא קובע בצורה מדרגית מי מקבל ומתי מקבל ולפני מי מקבל.

אריאל כוכבי: לכן, כבוד ראש העיר, אני מאד שמעתי את מה שאמרת, ומאד שמחתי, ולצערי הרב גם בתיק הקודם שהיה, נפגשנו משני צדי המתרס.

זבולון אורלב: אתה ?

אריאל כוכבי: אני  במקצועי.

אריאל כוכבי: ועמדנו משני צדי המתרס.

אריאל כוכבי: אני גם ייצגתי דרך אגב באותו תיק אחרון וגם בתיק שלפניו, ובשניהם נצחנו.

אריאל כוכבי: ושם נקבע בצורה מפורשת.

אריאל כוכבי: עכשיו, אני אומר לאדוני, חבל שנגיע שוב למקומות שאנחנו לא רוצים להגיע.

אריאל כוכבי: אנחנו בסך הכל רוצים לחיות בשלום, לא רוצים להגיע למקומות האלה, הם מקומות לא נעימים.

אריאל כוכבי: בתי משפט הם לא מקומות נעימים, ואני חלילה לא מאיים גם.

אריאל כוכבי: אני רק אומר בצורה מפורשת.

אריאל כוכבי: אני אומר דבר פשוט, יש הסכמה במשרד החינוך?

אריאל כוכבי: מינהל הפיתוח אמר את דברו?

אריאל כוכבי: ראש העיר קיבל את הדברים גם בישיבה שהייתה עם שר החינוך?

אריאל כוכבי: אי אפשר לבוא ולהגיד אוקי, עכשיו אנחנו נבנה את המבנה, נגיש ל-1 באוגוסט, או ל-31 באוגוסט, ואז נקבל החלטה.

אריאל כוכבי: כי אז אנחנו נעמוד בפני שוקת שבורה.

זבולון אורלב: לא זה מה שהוא אמר.

אריאל כוכבי: לא, לא, לא, אני אמרתי.

זבולון אורלב: זה לא מה ששמעתי.

זבולון אורלב: אני שמעתי מראש העיר שהוא אומר שב-1 בספטמבר יעמוד לרשות האולפנה מבנה.

זבולון אורלב: אינני יכול להיות בטוח שהמבנה יהיה ב-P1A.

זבולון אורלב: זה מה שאמר ראש העיר, ושמעתי משמואל עמרוסי, שאם ראש העיר יציע מבנה אחר – האולפנה לא שוללת את הדבר הזה.

זבולון אורלב: כך אני שמעתי.

אריאל כוכבי: אני שוב אומר.

זבולון אורלב: אני שמעתי טוב?

אריאל כוכבי: יושב הראש, אני שוב אומר, אנחנו נמצאים בהליכים לצערנו הרב של מריחות.

אריאל כוכבי: אני רוצה להגיד לאדוני, ואני פה אסיים, שהתהליך הזה שהגענו אליו היום, שאנחנו נמצאים היום ---

זבולון אורלב: עכשיו אנחנו בתהליך של --- אולי נסגור את הישיבה ---

אריאל כוכבי: לא, לא, לא, אני כבר אגיד.

זבולון אורלב: אתה לא בבית משפט.

זבולון אורלב: אתה הזירה שלך בית משפט.

אריאל כוכבי: לא, חלילה, לא.

אריאל כוכבי: לא במריחות פה, חלילה.

אריאל כוכבי: הכוונה היא שאנחנו הגענו לשלב שהיום יש הסכמה בין משרד החינוך לבין כולם, שהשטח של האולפנה יהיה ב-P1A, זה אחרי שאנחנו כבר מתנהלים ומדברים כבר שנתיים או שלוש.

זבולון אורלב: אמר לך ראש העיר מה שאמר.

זבולון אורלב: אני לא רוצה לחזור.

אריאל כוכבי: ולכן אני אומר, גם התנגדויות של תושבים, הן לא רלבנטיות כי אלף יושב שם כיום בית ספר נועם, וכולם חיים עם זה בשלום, למרות שהיו גם התנגדויות בהתחלה.

אריאל כוכבי: וב', אני אגיד לאדוני, לראש העיר גם, שלא צריך בכלל לקבל החלטה בוועדת הקצאות ולא בשום מקום.

אריאל כוכבי: משרד החינוך קבע, זה השטח הראשון שעומד לרשות הממ"ד, יש הסכמה, טוב ויפה צריך לעמוד בהבטחות ולעבור הלאה למשימה הבאה.

אריאל כוכבי: זה הכל.

זבולון אורלב: תודה רבה חברים, אני רוצה לסכם את הישיבה.

זבולון אורלב: ואם אני לא מנסח נכון, תציע לי תיקון כי אני רוצה להעביר את הדברים האלה בצורה מסודרת.

זבולון אורלב: הסוגיה שלנו היא כרגע, אני מבין שהסוגיה העיקרית היא הסוגיה של האולפנה, שהיא משליכה על נועם, נכון?

עמרם חורי: ועמיעד.

נועם שרמן: והישיבה, כי יש גם ישיבה תיכונית.

קריאה: על הישיבה התיכונית לא דיברנו.

זבולון אורלב: רק רגע, כרגע אני רוצה לסכם את סוגיית האולפנה.

זבולון אורלב: שלום מחמ"דים, עוד מעט תהיה פה ישיבת מחמ"דים.

זבולון אורלב: מחמ"ד זה ראשי תיבות של  מנהל מחוזי דתי.

ישראל אייכלר: אני יודע.

זבולון אורלב: מנהל המחוז שלכם, שרה היא מנהלת המחמ"דית של מחוז המרכז, ומר גבאי שיושב בסוף הוא המחמ"ד של מחוז הצפון, שתיכף נדבר על שדה יעקב.

זבולון אורלב: אגב, אתם יכולים ללמוד ממני, לעשות וועדת משנה לחינוך חרדי.

זבולון אורלב: עשינו ועדת משנה, אתה צריך הסכמה קואליציונית.

זבולון אורלב: אני לא בטוח שאני אסכים, אבל נראה.

זבולון אורלב: ואני ביקשתי ממנחם אליעזר מוזס ומהרב אמסלם  להשתתף איתי בוועדת החינוך של החינוך הדתי.

זבולון אורלב: אני רוצה לסכם את הסוגיה של האולפנה ולומר כך – שהוועדה רשמה לפניה את הודעת משרד החינוך לפיה המשרד תקצב הקמת מבנה, תקצב ויצאה הרשאה למבנה בן 16 כיתות, שעל פי סיכום בכתב עם העירייה ובהסכמתה, המבנה מיועד לאולפנה.

זבולון אורלב: יחד עם זאת, אם אני אומר כך דברים לא מדויקים מבחינת הרשויות, תעדכנו ---

יהודית גידלי: סליחה, בשטח P1.

זבולון אורלב: בשטח P1A.

זבולון אורלב: יחד עם זאת, הודיע ראש העיר, כי קיימת אפשרות שהעירייה תציע מבנה שלם אחר, לאולפנה.

זבולון אורלב: ובלבד, שהמבנה החלופי הוא פחות או יותר בלוח הזמנים של סיום המבנה ב-P1A.

שמואל עמרוסי: אבל פחות או יותר זאת הבעיה שלנו.

זבולון אורלב: פחות או יותר הכוונה היא סדר גודל של שלושה חודשים פער.

זבולון אורלב: זה וודאי פער סביר.

יצחק עידן: שמואל, אם לך יגיע 18 כיתות ואת 6 הכיתות ---

זבולון אורלב: סליחה, סליחה.

זבולון אורלב: ראש העיר גם מקבל כשאומרים שלושה חודשים זה פער סביר.

זבולון אורלב: לא צריכים, אנחנו לא מדברים פה על שנים.

שרה נעמן: יראו בעיניים את בית הספר השני.

זבולון אורלב: יראו, בשלושה חודשים רואים בעיניים.

זבולון אורלב: הוועדה רשמה בפניה כי מר שמואל עמרוסי, חבר מועצת העיר המייצג את החינוך הממלכתי דתי, הסכים לסיכום זה, וכמובן גם המחמ"דית.

זבולון אורלב: נכון, הסיכום הזה נראה בעיניך?

זבולון אורלב: אני שואל, כן או לא?

זבולון אורלב: אני לא רוצה ---

שרה נעמן: אני אומרת עוד פעם, מבנה של ---

זבולון אורלב: אני שאלתי והתשובה יכולה להיות רק או כן או לא.

שרה נעמן: כשאתה מבנה אתה אומר משהו מראש שהוא לא ברור.

שרה נעמן: כי זה נבנה כאולפנה, אמור להיבנות כבית ספר תיכון, ויכול להיות בית ספר אחר שנבנה כבית ספר יסודי.

שרה נעמן: הפרוגראמות הן שונות לגמרי.

שרה נעמן: לכן ---

זבולון אורלב: הפרוגראמה של החלופי הוא יכול להיות פרוגראמה של חינוך יסודי?

שרה נעמן: לא, כי הם לא הגישו שום פרוגראמה בינתיים.

זבולון אורלב: ושל מבנה חלופי עם פרוגראמה תיכונית אחרת, אוקי.

זבולון אורלב: אני מקבל תיקונים.

שמואל עמרוסי: מה זאת אומרת?

שמואל עמרוסי: רגע, שנייה.

שמואל עמרוסי: זה מבנה כאילו לא שרטוט על הנייר.

שמואל עמרוסי: מבנה מול מבנה, נכון?

זבולון אורלב: מבנה מול מבנה שהפערים ביניהם בסיום הוא עד סדר גודל של שלושה חודשים, זה מה שסיכמנו.

שרה נעמן: הכוונה שהוא נבנה מתאים לתיכון.

זבולון אורלב: זה מה שאמרתי.

זבולון אורלב: חברים, עכשיו הישיבה התיכונית.

זבולון אורלב: מישהו רוצה לומר משהו?

זבולון אורלב: מה הבעיה עם הישיבה התיכונית, שמואל.

שמואל עמרוסי: קודם כל בנינו ישיבה תיכונית, ברוך ה', וכמו שאמרתי מקודם, יש אינטרס מאד גדול למועצה ---

זבולון אורלב: מה הבעיה?

שמואל עמרוסי: הבעיה שהם כרגע זרוקים, הם נמצאים בתוך קרוואנים, הם יושבים בעצם באיזה משטח גדול של מוריה, והם מטיילים ממקום למקום.

זבולון אורלב: מה תוכניות הבנייה של הישיבה?

גנאדי קמנצקי: עוד לא הוגש מגרש.

גנאדי קמנצקי: אנחנו מחכים שהעירייה תציע מגרש.

יצחק עידן: אני אסביר את הנושא של הישיבה.

יצחק עידן: בזמנו, כשדיברתי עם ראש הישיבה, הוא רצה שהישיבה תהיה איפה שהם נמצאים.

יצחק עידן: כי בשביל הישיבה צריכים מגרש גדול מאד.

יצחק עידן: כ-15 דונם שכמעט ולא קיים בעיר מגרש אחד שהוא גדול.

יצחק עידן: זה למעשה פחות או יותר הבקשה שהוגשה לי לפחות.

קריאה: מה פתאום?

יצחק עידן: שזה דבר שקשה מאד למצוא בעיר מגרש כזה גדול.

יצחק עידן: אותו מגרש שנמצאת עליו היום הישיבה התיכונית, אמר לי ראש הישיבה – כאן אם תבנה לי, זה המקום הכי טוב שיכול להיות.

יצחק עידן: דא עקא, שיש שם חלק שהוא לא שלנו זה של המינהל, ויכול להיות שיש שם גם חלק ארכיאולוגי.

יצחק עידן: במידה ונצליח לשחרר את החלק הזה, אז הישיבה התיכונית תיבנה שם.

יצחק עידן: אנחנו במקביל מחפשים קרקע בסדר גודל כזה בעיר, שקשה מאד למצוא אותה.

יצחק עידן: לכן לא הגשתי מסמכי קרקע, כי קשה לי למצוא מקום כל כך גדול.

יצחק עידן: גם בסיכומים הקודמים, הבינו שישיבה תיכונית לא תיבנה בשנה שנתיים הקרובות, זה אולי חזון לעוד שלוש שנים, והם יישארו במקום שהם נמצאים, שהוא מקום ראוי מאד באופן יחסי.

יצחק עידן: נצטרך כל שנה לתגבר אותם בעוד קרוואן, או שניים, או שלושה, בהתאם למצב, עד שתיבנה הישיבה התיכונית.

יצחק עידן: ישיבה תיכונית בסדר גודל כזה לא תיבנה לפני שלוש שנים.

זבולון אורלב: שאלתי, אדוני ראש העיר – בישיבה הקודמת אתה מרצונך אמרת שאתה תמסור למשרד החינוך נתוני קרקע לגבי הישיבה, עד סוף 2010.

יצחק עידן: אז הלכנו לבדוק ---

זבולון אורלב: אתה מוכן לקבוע מועד חדש?

יצחק עידן: עוד פעם?

יצחק עידן: אני לא רוצה להתחייב כי אתה הולך לקחת קרקע, אלעד בנויה רובה על עיר עתיקה שיש בה הרבה ארכיאולוגיה והרבה דברים שצריכים את רשות העתיקות.

זבולון אורלב: אני מקבל את כל מה שאתה אומר.

יצחק עידן: אז לכן אני הולך, לוקח קרקע והולך לבדוק אותה ופתאום אי אפשר לבנות שם.

זבולון אורלב: כרגע אני לא אומר, כמה זמן ייקח כל התהליך הזה?

יצחק עידן: אז אני אומר בחודשים האלה אני ---

זבולון אורלב: אם אתה רוצה שעוד שלוש שנים הם ייכנסו למבנה החדש, תיקח את לוח הזמנים חזרה.

זבולון אורלב: אתה צריך בחצי השנה הבאה למסור נתוני קרקע.

זבולון אורלב: אם לא תמסור נתוני קרקע, הם לא ייכנסו לתוכנית הבינוי של 2012, או אפילו לא של 2013.

זבולון אורלב: יש להם את התור שלהם.

זבולון אורלב: אז תוך חצי שנה אתה רואה סיכוי?

יצחק עידן: אני אשתדל שתוך חצי שנה.

זבולון אורלב: אנחנו מבקשים שזה יהיה, ראש העיר ישתדל, והוועדה ביקשה שנתוני הקרקע, לומר שבישיבה הקודמת הובטח שזה יהיה עד סוף 2010, וראש העיר מסדר עדכון שלהערכתו בשלוש שנים הבאות הישיבה תמשיך להתפתח במקומה הנוכחי, תוך  תוספת הקרוואנים הדרושים.

קריאה: זה לא ייעשה.

זבולון אורלב: רק שנייה אחת.

זבולון אורלב: אני אומר כרגע מה ראש העיר.

זבולון אורלב: ובתוך  חצי שנה העירייה תשתדל לתת את נתוני הקרקע לישיבת הקבע.

זבולון אורלב: כן, שרה.

שרה נעמן: אני רוצה להגיד מה היה הסיכום בשני חלקים.

שרה נעמן: סיכום אחד היה ---

זבולון אורלב: סיכום זאת אומרת זה בין מי למי?

שרה נעמן: עם שר החינוך וראש העיר ומשרד החינוך, וצרפתי ואני לא זוכרת מי עוד היה שם.

זבולון אורלב: סיכום, זה שוב – בהסכמה, כן?

שרה נעמן: בהסכמה, וודאי.

זבולון אורלב: מה הסיכום?

שרה נעמן: חלקו הראשון של הסיכום, עוד לפני שר החינוך אמר, שבינואר השנה הישיבה עוברת למבנה קבע זמני, היה ברור בתוך מבנה גדול --- המבנה הוא קבע, מבנה בניין, אבל לזמניות.

שרה נעמן: זה מבנה שכבר הושלם, בימים אלה אולי הושלם אולי אמור להיות מושלם, הוא יקבל חלק, עד שהמבנה שלו יקום.

שרה נעמן: כשהיינו עם שר החינוך עלו הבעיות שם אם הקרקע היא אולי קרקע ששייכת גם לחבל מודיעין חלק, היו כל מיני רעיונות והסיכום היה כזה – שמכיוון שהמבנה הסופי של הישיבה, שאם ירצה ה' ייבנה, ייקח את השלוש שנים עד ש-, וברור שלא עכשיו הפתרון.

שרה נעמן: הישיבה תעבור למבנה בניין, ....

שרה נעמן: זמני, לבניין עד שיושלם שם.

שרה נעמן: ואז אמר ראש העיר – אבל, מנהל הישיבה רוצה להישאר כאן.

שרה נעמן: הסיכום היה שצרפתי ואני נעשה סיור, לא אז אלא עוד קצת במקום.

שרה נעמן: נראה האם אפשר לקיים שם שנה הבאה לימודים בתוספת שני קרוואנים, אז בשנת הלימודים הבאה הם יישארו ---

זבולון אורלב: והסיור התקיים כבר?

שרה נעמן: עוד לא.

שרה נעמן: הוא לא התקיים בכוונה.

שרה נעמן: ואם לא – הם יקבלו את המבנה הראשון שמתפנה.

שרה נעמן: זה היה הסיכום.

זבולון אורלב: רגע, אני מציע שלא נמציא סיכומים חדשים, שאנחנו נישאר בסיכומים של שר החינוך עם ראש העיר, עם משרד החינוך, אם זה הסיכום.

זבולון אורלב: ההורים יודעים מהסיכום הזה?

יצחק עידן: אני אמרתי שלא נוח ולא טוב שכל מבנה ישבו בו פעם הישיבה התיכונית ואחרי זה בית הספר הזה.

יצחק עידן: אני לא הולך לעשות כאן ---

זבולון אורלב: לא, אבל היא אומרת שזה סיכום איתך.

יצחק עידן: ולכן אחרי זה אמרתי, היות והמקום הזה הוא מקום ראוי, וראש הישיבה רוצה – לכן אנחנו במקום הזה נוסיף קרוואנים בהתאם להתפתחות ---

זבולון אורלב: אם ראש הישיבה רוצה, אני מניח שזה מה ש---

שרה נעמן: אני ...

שרה נעמן: עם ראש הישיבה, והסכמנו אז לישיבה שאנחנו נלך.

שרה נעמן: סליחה.

שרה נעמן: הסכמנו לסיכום שנלך לסיור ---

זבולון אורלב: אני לא מבין – אז יש הסכמה או אין הסכמה?

זבולון אורלב: אני לא הצלחתי להבין, עכשיו התבלבלתי.

שרה נעמן: הסכמנו בזמנו, ביום של שר החינוך הסמכנו שנלך לסיור מאיזה מקום, ממקום לעזור גם לעיר וגם לזה, לא לזעזע.

שרה נעמן: אבל אנחנו צריכים לראות בעיניים מה יש ואיפה יש.

שרה נעמן: אני לא צריכה לספר לך שהשנה ב-1 בספטמבר לא היו קרוואנים וילדים ישבו בבית.

שרה נעמן: ולכן אמרנו, אנחנו נלך קצת יותר מאוחר, כשהעיר תתארגן, ונראה אם אפשר.

שרה נעמן: אם אפשר ללמוד שם עוד שנה – זה מצוין.

שרה נעמן: לא נזעזע.

שרה נעמן: לא נוציא אותם.

שרה נעמן: הם יישארו שם.

שרה נעמן: אבל אם נחזור למצב של השנה, שאין מקום איפה ללמוד, והם יושבים בבית ואני צריכה להסביר למה הם בבית – לזה אנחנו לא נלך.

זבולון אורלב: אני רוצה לסכם את עניין הישיבה התיכונית.

זבולון אורלב: רשמנו לפנינו את הדברים של ראש העיר, את הדברים של המחמ"דית.

זבולון אורלב: במידה ותתעורר בעיה נוספת נא תפנו אלינו, ונקיים דיון מיוחד.

זבולון אורלב: אין טעם כרגע לדון על ביצה שלא נולדה.

שמואל עמרוסי: הרעיון הזה של ה-15 דונם, אנחנו מאד מברכים את עצם ה---

זבולון אורלב: שמואל, לא שמעת את הסיכום שלי?

זבולון אורלב: יש לך מחלוקת עליו?

שמואל עמרוסי: לא, לא, הבעיה היא שה-15 דונם שראש העיר רוצה להציע, הם בכלל לא בעיר, הם לא באלעד, הם בעיר אחרת.

זבולון אורלב: שמואל, אתה מכיר את הסיכום עם שר החינוך?

שמואל עמרוסי: אני מכיר.

שמואל עמרוסי: אבל יש בניין מיוחד שכבר מצביעים עליו שהוא גמור מ-2008.

זבולון אורלב: אבל אומר ראש העיר שראש הישיבה רוצה.

זבולון אורלב: היא עוד לא סיירה, למה אני?

זבולון אורלב: שמואל, איך אני יכול לקבל המלצה, החלטת הוועדה, שאומרת המחמ"דית שהיה סיכום מסוים בהסכמה?

שרה נעמן: שמואל, אנחנו נעשה סיור.

זבולון אורלב: חברים, אנחנו יכולים לכנס את הוועדה שוב.

זבולון אורלב: אני אמרתי, אם תתעורר בעיה, תפנו אלינו, נקיים דיון נוסף.

זבולון אורלב: כן, אדוני המנהל.

נועם שרמן: שלום, הערה שפשוט היום המבנה שלנו הוא מבנה שאין לו תנאי כיבוי אש ---

זבולון אורלב: אז למה ראש הישיבה שלך אומר לראש העיר שהוא רוצה להישאר במקום?

נועם שרמן: זה בגלל שכל פעם מבטיחים שיבואו ו---

זבולון אורלב: אז שלא יגיד לו.

זבולון אורלב: חברה, אי אפשר ככה לקדם דיון, נו באמת.

זבולון אורלב: זה לא רציני.

נועם שרמן: גם ראש העיר אומר ---

זבולון אורלב: חברים, חברים, תדברו ביניכם.

זבולון אורלב: כמו שקיימנו את הדיון.

זבולון אורלב: כן, עמרם.

עמרם חורי: יש קריית חינוך שלא רוצים לתת לנו שם, יש שטח שקוראים  לו קריית חינוך.

זבולון אורלב: שמעתי אותך.

זבולון אורלב: תדברו ביניכם.

זבולון אורלב: אמרתי, כרגע זה לא בשל לקבל איזה שהוא סיכום, כשאומרת המחמ"דית, שיש סיכום עם שר החינוך, עם אגף הפיתוח, עם ראש העיר.

זבולון אורלב: תעשו את הבדיקה הזאת ואת כל הדרוש, אנחנו נזדמן שוב.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אה, רגע, רגע.

זבולון אורלב: חשבתי שזה הדיון על נועם.

זבולון אורלב: בצר, אני מתנצל בפניך, עוד כמה דקות.

יענקי פרידמן: אנחנו נעשה את זה באמת בקצרה אדוני יושב הראש.

יענקי פרידמן: כפי שאתה יודע רשת נועם היא רשת ממלכתית דתית, ציונית מאד, תורנית מאד מאד.

יענקי פרידמן: מפעילה בית ספר, בין היתר, בית ספר לתפארת בעיר אלעד, בשיתוף פעולה מלא עם העירייה ועם משרד החינוך.

יענקי פרידמן: השנה זו השנה התשיעית, אם אינני טועה, של בית הספר.

יענקי פרידמן: אנחנו בתחרות מול המוכר שאינו רשמי בתוך הציונות הדתית.

ישראל אייכלר: לגיטימי.

זבולון אורלב: הוא קיבל הסבר כבר.

ישראל אייכלר: אני נתתי הסבר.

יענקי פרידמן: הוא גם נתן וגם קיבל, נכון.

יענקי פרידמן: והרב בר אילן מחזק את החינוך הציוני באמצעות המחלוקות בינינו.

יענקי פרידמן: אבל, אנחנו כדי שהתחרות תהיה הוגנת, מוכרחים לקבל סמל מוסד נפרד לבנים ולבנות.

יענקי פרידמן: בלי זה התחרות היא לא הוגנת.

יענקי פרידמן: תסתכלו בגרפים, שלא נלאה אתכם עכשיו בנתונים.

זבולון אורלב: מה הבעיה?

יענקי פרידמן: בכל שנה אנחנו מפסידים ילדים לטובת המוכר שאינו רשמי, שרוצים ללמוד אצלנו ולא לומדים אצלנו.

זבולון אורלב: מה הבעיה?

יענקי פרידמן: אין ---

זבולון אורלב: הזכות שקיימת לחינוך החרדי לא קיימת לחינוך הממלכתי דתי?

זבולון אורלב: לא הבנתי.

זבולון אורלב: מה הבעיה לתת סמל מוסד נפרד?

גנאדי קמנצקי: אני פשוט פעם ראשונה שומע.

שרה נעמן: לא, יש מכתב.

שרה נעמן: הם הוציאו מכתב.

שרה נעמן: יצא מכתב.

זבולון אורלב: המחוז המליץ?

שרה נעמן: יצא מכתב לצרפתי, צרפתי ענה שהחינוך ---

זבולון אורלב: המחוז המליץ?

יענקי פרידמן: כן.

זבולון אורלב: שרה?

שרה נעמן: המחוז גם מתחלק לשניים.

שרה נעמן: הוא מתחלק למחמ"ד ולמנהל מחוז.

זבולון אורלב: המחמ"ד המליץ?

שרה נעמן: המחמ"ד בוודאי בעד.

זבולון אורלב: טוב, אני חושב שזה טעות מאד מאד חמורה להחיל את הכללים של הממלכתי על הממלכתי דתי ובעניין הזה לא להיות מושווים.

זבולון אורלב: אתה מבין, אנחנו כבר מקופחים, זה לא יאומן.

זבולון אורלב: טוב, הוועדה פונה, זה הוועדה העליונה צריכה לאשר את זה?

זבולון אורלב: מי מאשר סמלי  מוסד?

גנאדי קמנצקי: נכון, יצא מכתב מיגאל שהכללים הם כללים, שאין מה ---

זבולון אורלב: אז אנחנו נשנה את הכללים.

זבולון אורלב: אתה רוצה שעוד פעם אני אספר לך את הסיפור שכבר סיפרתי אותו 10 פעמים למה החינוך הדתי קופח באולמות התעלמות?

זבולון אורלב: כבר לא שמעת את הסיפור?

זבולון אורלב: כשנכנסתי צעיר ורענן להיות מנהל לשכתו של שר החינוך, אני לא רוצה להגיד כבר לפני כמה שנים זה היה, לפני כן הייתי ראש וועד ההורים של הממלכתי דתי בירושלים.

זבולון אורלב: אתה רואה, יש סיכוי לראשי וועדי הורים.

זבולון אורלב: ואז, הסתקרנתי לדעת איך המפאיניקים דפקו את הדתיים, שבכל בתי הספר הממלכתיים בירושלים היה אולם התעמלות, ובממלכתי דתי לא היה.

זבולון אורלב: אמרתי – סוף סוף הגענו לשלטון, בואו נראה.

זבולון אורלב: קראתי לראש אגף הפיתוח, זה היה אבנר ישראלי, אם שמעת פעם את השם, ואמרתי לו – אבנר, עכשיו תגיד לי, מה, איך עשיתם את הדבר הזה?

זבולון אורלב: בוא תסביר לי.

זבולון אורלב: אני רוצה ללמוד את הפטנטים האלה.

זבולון אורלב: הוא אמר לי – אני לא יודע על מה אתה מדבר איתי.

זבולון אורלב: אני אומר לו – תשמע, אני יושב ראש וועד, אני אומר לך – אלה בתי הספר אין להם, ואלה בתי הספר יש.

זבולון אורלב: וההבדל בין שתי רשימות  - זה ממלכתי וזה ממלכתי דתי.

זבולון אורלב: איך עשיתם את זה?

זבולון אורלב: הוא אומר לי – אני לא יודע להגיד לך, אני לא יודע על מה אתה מדבר.

זבולון אורלב: תן לי לבדוק.

זבולון אורלב: חזר אלי, והוא אומר לי – תשמע, אנחנו בכלל כשאנחנו מקצים אולם ספורט, עד אז משרד החינוך אקב הקצה אולמות ספורט, זה גם היסטוריה.

זבולון אורלב: אז הוא אומר לי תשמע, כשאנחנו מקצים, אנחנו יש בפנינו, אין לנו בכלל את שם בית הספר.

זבולון אורלב: אנחנו לא יודעים בכלל אם זה ממלכתי או ממלכתי דתי.

זבולון אורלב: אני אומר לו – איך אתם מקצים?

זבולון אורלב: הוא אומר לי – יש את מספר בית הספר ומספר התלמידים.

זבולון אורלב: מה אפשר לעשות שבכל שכונה, תמיד הממלכתי יותר גדול מהממלכתי דתי.

זבולון אורלב: אז ככה.

זבולון אורלב: אני אומר לו – לא החלטתם קודם לחלק, נגיד הממלכתי דתי בירושלים 30%, אז 70% מהאולמות לממלכתי, 30% לממלכתי דתי, ואז בתוך כל מגמה לחלק לפי הגודל?

זבולון אורלב: הוא אומר לי – לא עלה על דעתנו.

זבולון אורלב: אז הנה, חלוקה שוויונית, שבה מקפחים מגזר שלם, ומדירים אותו מאולמות ספורט.

זבולון אורלב: זה בדיוק אותו דבר הנושא שאנחנו מדברים עליו.

זבולון אורלב: ואנחנו, אני אומר בהחלטה מפורשת של וועדה, שהוועדה פונה למשרד החינוך ותובעת לאפשר פתיחת שני מוסדות נפרדים עם שני סמלי מוסד נפרדים, לבנים ולבנות, לבית ספר נועם באלעד, כמתחייב מאופי הקהילה ומאופי בית הספר.

זבולון אורלב: אני אומר, על זה אני הולך להיאבק עד הסוף.

זבולון אורלב: וכדאי, אני אדבר על זה גם עם יגאל, גם עם המנכ"ל, זה דבר שהוא בלתי אפשרי.

זבולון אורלב: הוא לא מתאים לשדה יעקב, אבל הוא מתאים לאופי הקהילה באלעד, ואופי הקהילה באלעד הוא אופי תורני, והם רוצים שני בתי ספר נפרדים.

זבולון אורלב: למה?

זבולון אורלב: החינוך החרדי באלעד הוא חינוך שבאותו בית ספר יש בנים ובנות?

זבולון אורלב: לא. יש בית ספר לבנים ויש בית ספר לבנות.

זבולון אורלב: הזכות הזאת צריכה להיות לכל קהילה שזה האופי שלה.

זבולון אורלב: מה זה משנה, בגלל שהוא ממלכתי דתי אז זה לא יהיה לו?

זבולון אורלב: מה הדבר הזה?

זבולון אורלב: צריכים להקים מוכר שאינו רשמי כדי שיהיה בסוף את ההפרדה הזאת?

זבולון אורלב: הרי המדינה יורה לעצמה ברגליים.

זבולון אורלב: תודה רבה.