ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 162, 2011-03-28 10:30

דני דנון: בוקר טוב לכולם.

דני דנון: אנחנו פותחים את הדיון של ועדת העלייה הקליטה והתפוצות בנושא יישום תוכנית מס הכנסה שלילי בקרב עולים חדשים.

דני דנון: אנחנו ביקשנו להכין נייר מהמרכז מחקר ומידע של הכנסת ואני מבקש מגב' אורלי אלמגור לוטן להציג את הנתונים העיקריים מהנייר ולאחר מכן נראה איך אנחנו מתקדמים.

דני דנון: בבקשה, אורלי.

מרינה סולודקין: יש הבדל בין עולים ולא עולים?

אורלי אלמגור לוטן: יש הבדל קטן בין עולים ל-לא עולים, הבעיה העיקרית ואני אפתח בזה, אנחנו פנינו לרשות המיסים, ביקשו לקבל נתונים לגבי המימוש של מס הכנסה שלילי בקרב עולים.

מרינה סולודקין: אני פניתי לפני שנתיים בנושא זה.

אורלי אלמגור לוטן: אנחנו יכולות להשוות את התשובות כי התשובה שאנחנו קיבלנו היתה, אל"ף, שזה ייקח קצת זמן, ובי"ת, שזה יעלה 30,000 שקל.

אורלי אלמגור לוטן: אז כרגע, הנתונים שיש במסמך לאור זה הם נתונים לא חדשים.

אורלי אלמגור לוטן: הנתונים שהם מבוססים על מסמך שנכתב בשילוב בין בנק ישראל לביטוח הלאומי והרשות למיסים, פורסם ביוני 2010, מתייחס אבל לנתונים מהשנה הראשונה למימוש של תוכנית מס הכנסה שלילי, שזה 2007.

אורלי אלמגור לוטן: אז צריך לקחת בחשבון שהנתונים כרגע הם נתונים ישנים, יחסית.

אורלי אלמגור לוטן: והפריסה של התוכנית גם היתה שונה בשנת 2007, השנה הראשונה להפעלת התוכנית.

אורלי אלמגור לוטן: היא הופעלה באזורי שילוב בלבד ורק לשכירים.

אורלי אלמגור לוטן: צריך לזכור את זה.

אורלי אלמגור לוטן: אזורי שילוב זה אזורים שבהם הופעלה תוכנית ויסקונסין, הוראות לתעסוקה.

אורלי אלמגור לוטן: רוב היישובים היהודיים, שהתוכנית הופעלה בהם, היו יישובים שהם יישובים עתירי עולים, יחסית, כולם מלכתחילה אוכלוסייה פוטנציאלית למענק מס הכנסה שלילי ביישובים האלה יש בה יותר עולים ממה שצפוי עם ההכלה של זה על כל ישראל, שזה אמור להיות משנת 2011.

אורלי אלמגור לוטן: שנת המס 2011, זה אמור להיות על כל הארץ.

אורלי אלמגור לוטן: בתוך היישובים האלה, עולים חדשים משנת 2007 היו 26% מכלל אוכלוסיית הזכאים.

אורלי אלמגור לוטן: בדו"ח של בנק ישראל יש צפי שעם הפרישה הארצית, עולים חדשים אמורים להיות 20% מכלל אוכלוסיית הזכאים.

אורלי אלמגור לוטן: שיעורי המימוש של המענק אצל עולים חדשים היו קצת יותר גבוהים מאשר בקרב כלל האוכלוסייה.

אורלי אלמגור לוטן: כלל אוכלוסיית הזכאים, מדובר על 45% מבין הזכאים שמימשו את הזכאות שלהם למענק.

אורלי אלמגור לוטן: אצל העולים זה היה סביב 48%, אצל ערבים אגב 49%.

אורלי אלמגור לוטן: מה שמצוין במחקר שמתייחסים, יש כמה תת-קבוצות בתוך העולים.

אורלי אלמגור לוטן: בקרב עולים בעלי משפחות, שהן לא חד-הוריות, שיעורי המימוש היו קצת יותר נמוכים.

אורלי אלמגור לוטן: אצל חד הוריות, שיעורי מימוש היו קצת יותר, היו יותר גבוהים והם אלה שמשכו למעלה, בעצם.

אורלי אלמגור לוטן: כלל אוכלוסיית העולים, כשהכותבים של המחקר בעצם מציינים כאן את החד-הוריות, בדרך-כלל הן מודעות לזכויות שלהן, מכירות את הזכויות הסוציאליות ויודעות איך לממש אותן ולכן זה משך את זה למעלה.

אורלי אלמגור לוטן: שיעורי מימוש גבוהים יחסית של עולים היו גם בקרב קבוצה של בני 55 ומעלה, שזה הזמן, הייתי צריכה אולי להגיד את זה קודם, מס הכנסה שלילי יש מסלול, נקרא לזה אחד, למשפחות שיש להם ילד אחד, שניים או שלושה, מתחת לגיל 19 ויש מסלול של בני 55 ומעלה, גם אם אין להם ילדים.

אורלי אלמגור לוטן: זה שתי הקבוצות.

אורלי אלמגור לוטן: אין לנו מידע על הבדלים בשיעור המימוש בין עולים ממדינות שונות.

אורלי אלמגור לוטן: זה היה חלק של הנתונים שהוא כאמור ישן.

אורלי אלמגור לוטן: החלק השני, פנינו לרשות המיסים ושאלנו מה בעצם עושים ועשו מבחינת הסברה.

אורלי אלמגור לוטן: רשות המיסים עשתה כל מיני קמפיינים, עשתה גם קמפיין בתקשורת, גם בזמנו וגם עכשיו, יש דיוור ישיר שזה איזה שהוא צעד שמוצג צד ייחודי.

דני דנון: מה שמפריע לי, אחרי שקיבלתי את המסמך אתמול, הנתונים.

דני דנון: ישנים מאוד.

אורלי אלמגור לוטן: נכון.

דני דנון: קשה לנו לדון על 2007.

אורלי אלמגור לוטן: זה גם לא אותה אוכלוסיית זכאים כבר בכלל.

דני דנון: נכון.

דני דנון: יש פה מהלך ממשלתי שהוכרז, קמפיין תקשורתי גדול מאוד, ואנחנו רוצים לקבל את הנתונים על 2008, 2009, כמובן גם 2010, שזה קשה, ואנחנו, לפי דעתי, החלטנו שאנחנו נצטרך לקבל החלטות היום ושנקציב זמן, חודש מהיום או חודש וחצי, לקבל נתונים על 2008, 2009, 2010.

אורלי אלמגור לוטן: 2010 אתה לא תוכל לקבל בגלל ש- 2011 רק התחילה ובכל מקרה, המענק הוא לא ניתן כל חודש, המענק ניתן בשנת המס שאחר-כך, לכן 2010, לדעתי רק עכשיו מתחילים להגיש את הטפסים.

אורלי אלמגור לוטן: אז אם כבר, אנחנו מדברים על 2008.

אורלי אלמגור לוטן: אולי, אולי 2009.

אורלי אלמגור לוטן: אנחנו יכולים לנסות.

אורלי אלמגור לוטן: נוציא פנייה לגופים הרלוונטיים וננסה.

שלמה מולה: למה אולי 2009?

אורלי אלמגור לוטן: הרבה פעמים נתונים פשוט יש Delay.

דני דנון: וזה החלטה שאנחנו כבר נקבל, שאנחנו נבקש נתונים רלוונטיים ל- 2008, 2009, שנקבל אותם תוך, עד ה- 10 למאי, כשאנחנו חוזרים מפגרת הפסח ואם צריך התערבות של הוועדה מול הגופים השונים, אנחנו נעמוד לשרותכם, על-מנת לקבל את הנתונים האלו.

אורלי אלמגור לוטן: בסדר גמור.

אורלי אלמגור לוטן: נשתדל.

אורלי אלמגור לוטן: החלק השני, כאמור, זה הפעילות של רשות המיסים, שנוקטת, שוב סליחה אני אעשה הפסקה.

אורלי אלמגור לוטן: ההגשה של המענק, הקבלה של המענק לא נעשית בצורה אוטומאטית, צריך לגשת לדואר, להגיש טופס ולקבל את זה.

אורלי אלמגור לוטן: רשות המיסים נקטה צעדים שונים כדי לעשות בעצם הסברה על האפשרות לקבל מענק מס הכנסה שלילי, גם קמפיינים, גם בעבר וגם היום, סיפור הקמפיין של יצפאן ששומעים אותו הרבה.

אורלי אלמגור לוטן: דיוור ישיר, שזה איזה שהוא צעד ייחודי.

דני דנון: הקמפיין של יצפאן התחיל עכשיו, לפני כשבועיים.

אורלי אלמגור לוטן: כן.

אורלי אלמגור לוטן: עשו גם לפני כמה שנים כשזה התחיל, וגם עכשיו, בעצם יש, השנה זה השנה שמרחיבים את זה לכל הארץ.

אורלי אלמגור לוטן: מס הכנסה שלילי.

אורלי אלמגור לוטן: יש את הקמפיין של יצפאן.

אורלי אלמגור לוטן: אני רק אגיד את הנקודות כי אני מניחה שרשות המיסים תציג את הדברים שלהם, שנראה לנו שכרגע הן חסרות.

אורלי אלמגור לוטן: הדיוור ישיר, לפי מה שהבנו, נשלח בשפה העברית בלבד לזכאים ולא בשפות אחרות.

דני דנון: הוא קיים בשפות אחרות?

אורלי אלמגור לוטן: יש להם עלונים בשפות אחרות, לרשות המיסים.

אורלי אלמגור לוטן: הם כרגע, עד עכשיו ניתנו בעיקר למי שביקש אותם.

אורלי אלמגור לוטן: עכשיו יש כוונה לעשות את זה גם דרך רשות הדואר ובוחנים אפשרות לעשות את זה בשילוב עם שירות התעסוקה, אני מניחה שהם יוכלו.

דני דנון: אם יש לכם מה להעיר – נשמח.

שלמה מולה: למה לא עושים את זה ברדיו רקע?

אורלי אלמגור לוטן: רשות המיסים כן עושה את זה גם בתחנות רדיו.

ליה שמטוב: יצפאן מדבר ברוסית.

ליה שמטוב: זה גם בערוץ 9.

אורלי אלמגור לוטן: הקמפיינים נעשים גם בתחנות רדיו.

אורלי אלמגור לוטן: קמפיינים נעשים גם בשפות אחרות, לפי מה שנמסר מרשות המיסים.

שלמה מולה: לא לא לא.

שלמה מולה: אני מדבר עכשיו ברוסית, ברקע, ברדיו רקע, יש שם האזנה של כמעט יותר מ- 80%.

אורלי אלמגור לוטן: אני מניחה שעל זה רשות המיסים תדבר.

אורלי אלמגור לוטן: אני מעדיפה להגיד את הדברים שנראה לי שנעשים כרגע לא כל-כך כמו שצריך, אני מניחה שרשות המיסים תציג את הדברים שעובדים חלק.

מרינה סולודקין: מה שאנחנו יודעים, לא בעיתונים.

דני דנון: תכף נשמע את נציגי הרשות, הם טוענים אחרת.

דני דנון: נשמע אותם.

מרינה סולודקין: אולי הם פעם בשנה דווקא עושים, אבל אם קמפיין ממש, אז צריכים לעשות כל שבוע.

אורלי אלמגור לוטן: דבר אחד זה שהדיוור הישיר נעשה בשפה העברית בלבד היום ולא בשפות אחרות.

אורלי אלמגור לוטן: דבר שני, רשות המיסים מפעילה מוקד שירות לקוחות.

שלמה מולה: בערבית?

אורלי אלמגור לוטן: לא, דיוור ישיר הוא בעברית, לפי מה שנמסר.

אורלי אלמגור לוטן: מוקד שירות הלקוחות של רשות המיסים אמור לתת מענה לאוכלוסייה שפונים.

אורלי אלמגור לוטן: כאמור, עכשיו יש קמפיין די רחב היקף.

אורלי אלמגור לוטן: במוקד שירות הלקוחות יש נציגים בשפות שונות, אין כרגע נציג בשפה האמהרית.

אורלי אלמגור לוטן: אני בכוונה מציינת את זה בגלל שעכשיו נעשה קמפיין, כולל בתקשורת שמכוונת לעולי אתיופיה, ואין כרגע נציג שיודע לדבר בשפה ויכול לתת מענה.

אורלי אלמגור לוטן: נמסר לנו שהיה נציג, כרגע אין ויש קושי לגייס את הנציג.

אורלי אלמגור לוטן: אני רוצה להעיר רק הערה.

מרינה סולודקין: קודם כל, את יודעת, לשמוע אפילו קשה, שאין נציג לשפה אמהרית, לי זה, את יודעת שזה פגיעה באינטליגנציה.

מרינה סולודקין: למה?

מרינה סולודקין: בגלל שאני ושלמה מכירים הרבה אנשים שיכולים לעשות.

ליה שמטוב: אם לא פרסום, אז תרגום.

מרינה סולודקין: תרגום, כן.

אורלי אלמגור לוטן: חברת הכנסת סולודקין, לכן זה נאמר.

אורלי אלמגור לוטן: דבר אחד רק לגבי מה שקרה בעבר.

שלמה מולה: את מספקת לנו מידע, אלייך אין לנו טענות.

מרינה סולודקין: אבל גם את לא צריכה לקבל, את יודעת, שקהילה של 130,000 איש, שיש אלפים של אנשים שבוגרים של אוניברסיטאות וזה, לומר שאין למי?

אורלי אלמגור לוטן: לא אמרתי שאני אומרת שאין, אמרתי שרשות המיסים מוסרת שהם מתקשים והסיבה שזה נאמר, זה נאמר כי זה נראה כמו בעיה ולא בגלל שזה נראה בסדר.

דני דנון: תכף נשמע, יש פה נציג.

אורלי אלמגור לוטן: רק הערה אחת לגבי איך שזה הופעל.

מרינה סולודקין: זה רק חוסר רצון.

מרינה סולודקין: תאמיני לי.

אורלי אלמגור לוטן: לגבי מה שהיה בעבר, זה כבר לא רלוונטי יותר ואולי אפשר ללמוד מזה לעתיד.

אורלי אלמגור לוטן: כשהתוכנית הופעלה באזורי שילוב, אזורים שהופעלה בהם גם תוכנית ויסקונסין, זה נראה כאילו הייחצון שלה בקרב מי שהשתתף בתוכנית, פה אני אגיד שהיה יכול להיות קצת יותר רחב היקף.

אורלי אלמגור לוטן: באזור נצרת היתה תוכנית בשילוב עם עמותת ידיד, ששם עשו גם הסברה על עמותת ידיד ודרך זה לזכאים בתוכנית ובאמת ראו באזור הזה ששיעורי מימוש היו יותר גבוהים.

אורלי אלמגור לוטן: זה נראה לי קצת מוזר כשקראתי את זה, שלא עשו משהו כזה בכל האזורים שבהם הופעלה תוכנית ויסקונסין, שבעצם כל מי שהגיע לתוכנית, זה נראה על פניו הגיוני.

אורלי אלמגור לוטן: כל מי שמשתתף בתוכנית ומופנה לתעסוקה, שיקבל יחד עם זה גם את הטפסים ויוכל כבר ללכת ולהגיש את הבקשה למענק מס הכנסה שלילי, במידה והוא זכאי.

אורלי אלמגור לוטן: אולי כדאי לחשוב לעתיד, על שיתוף פעולה קצת יותר הדוק עם שירות התעסוקה או אם התוכנית תופעל במתכונת אחרת, עם המשרד הממשלתי שאמור להפעיל אותה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני רוצה לבקש מרוני סרי לוי, מנהל תחום בכיר ברשות המיסים, להתייחס לדברים.

דני דנון: קודם כל, לגבי העניין של המוקדם באמהרית, זה עניין טכני, אבל הוא צורם.

דני דנון: לא יכולתם?

דני דנון: אני מניח שיצא למכרז וחברה, אבל מה ההסבר?

רוני סרי לוי: אנחנו יוצאים מעת לעת בפרסום לגייס סטודנטים, הרי סטודנטים מאיישים את המוקד.

דני דנון: זה מוקד אצלכם?

רוני סרי לוי: זה מוקד ברשות המיסים.

רוני סרי לוי: בעיקרון, היה במוקד, היה, יש דוברי השפה הרוסית והיה גם בשפה האמהרית.

רוני סרי לוי: כרגע, נתון כרגע ספציפית, זה מה שעדכנתי ודיווחתי, זה שכרגע אין בשפה האמהרית.

רוני סרי לוי: אנחנו יוצאים מעת לעת בפרסומים, גם בימים אלה אנחנו יוצאים לפרסומים ואנחנו מבקשים ונותנים דגש.

שלמה מולה: למה אין?

רוני סרי לוי: אנחנו מבקשים, אנשים לא פונים אלינו.

דני דנון: מה השכר המוצע?

עידית לב זרחיה: אף סטודנט.

שלמה מולה: אני לא מאמין.

עידית לב זרחיה: במקרה, לא לצורך הדיון בוועדה, יש כאן מודעה שהועברה לפרסום השבוע, שכתוב – עדיפות לדוברי שפה נוספת, ערבית, רוסית, אמהרית ועוד.

עידית לב זרחיה: אנחנו פונים ומבקשים.

עידית לב זרחיה: אנחנו נשמח מאוד, יש לנו את כל הרצון.

שלמה מולה: פניתם, למשל, לרדיו האמהרי?

עידית לב זרחיה: לבקש סטודנט שיבוא?

שלמה מולה: אני לא יודע, השיטה שלכם היא כנראה שיטה לא נכונה ורק להסתפק בעיתונות הכתובה, זה לא נכון.

שלמה מולה: יש לכם, בשביל זה יש משרד מטה, משרד שהוא בעצם כמו משרד הקליטה ובמשרד הקליטה יש 20 מוקדים, 20 מוקדים, אפילו יותר, מוקדי קליטה, שם רכזי תעסוקה.

שלמה מולה: לרשויות המקומיות, רכזי תעסוקה.

שלמה מולה: לא דיברתי אפילו על ארגוני עולי אתיופיה בכוונה, אני מדבר אתכם על משרדי הממשלה.

שלמה מולה: למה אתם לא עובדים אתם?

שלמה מולה: אני אומר לך, אם אתה תפנה היום לדוד יאסו, מנהל אגף עולי אתיופיה, תגיד לו – אני רוצה, תביא לי.

שלמה מולה: הוא יביא לך 20.

רוני סרי לוי: אנחנו נעביר פנייה לגוף שאמרת.

רוני סרי לוי: אגב, בנושא של, לרדיו, בשפה האמהרית, אז אני אישית עליתי בהזדמנות מסוימת שהזמינו אותי לדבר בתוכנית רדיו בשפה האמהרית.

דני דנון: רוני, השאלה שלי, יש תחושה, לא יודע אם אמיתית או לא, שהמדינה לא רוצה להוציא את הכסף הזה.

דני דנון: בוא, אני שם את הדברים על השולחן.

דני דנון: אומרים – לקחת יודעים, להגיע לפתח של הבית ולבוא ומס הכנסה, דופקים בדלת וכל זה.

דני דנון: ופה, כשצריך לתת את הכסף, ייאמר לזכותכם הקמפיין האחרון שיצאתם בו, פעם ראשונה שאני ראיתי איזה שהוא רצון להגיע אל הציבור.

דני דנון: השאלה היא, מהנתונים הישנים מאוד שקיבלנו, ולא יודע מה קורה היום, אבל מדברים על 50% בגדול.

דני דנון: השאלה מה היעד?

דני דנון: אתם רוצים להגיע ל- 100%?

דני דנון: אתם רוצים להגיע ל- 50%?

רוני סרי לוי: אנחנו בשאיפה להגיע לכמה שיותר אזרחים.

רוני סרי לוי: הפעילות של פנייה יזומה באופן אישי לכל אזרח שאנחנו מזהים שהוא פוטנציאל לקבל את המענק, זה מראה מעל ספק שאנחנו רוצים להגיע לאותם אזרחים, מגיעים אליהם אפילו באופן אישי, על-פי המידע שיש בידינו, ומבקשים מהם להגיש.

דני דנון: מגיע מכתב לכל בן-אדם?

רוני סרי לוי: מכתב, אישית.

דני דנון: כמה מכתבים יצאו ב- 2010?

רוני סרי לוי: ב- 2010 הוצאנו כ- 80,000 מכתבים.

דני דנון: זה כלום.

רוני סרי לוי: לא, כל הפוטנציאל הוא 120,000.

רוני סרי לוי: כל הפוטנציאל הוא 120,000.

רוני סרי לוי: באותה נקודת זמן.

שלמה מולה: עדיין שליש לא הוצאתם.

רוני סרי לוי: אני אסביר.

רוני סרי לוי: מה שקורה, אני אסביר.

דני דנון: עכשיו, עם ההרחבה, מה הפוטנציאל?

רוני סרי לוי: אני אסביר.

רוני סרי לוי: הפוטנציאל הוא כ- 400,000.

דני דנון: ואתם מתכוונים להוציא לכל אותם אנשים שיאותרו?

רוני סרי לוי: בוודאי, בוודאי.

רוני סרי לוי: אנחנו התחלנו את המהלך הזה מהשנה הראשונה של ההפעלה שזה ב- 2008 עבור 2007.

רוני סרי לוי: אני רוצה לציין את הנקודה הזאת שצריך להבין שבמהלך החודשים הראשונים של השנה, מינואר עד אוגוסט, אנשים מגישים באמצעות פרסומים שאנחנו עושים, פרסומים בעיתונים וכל מיני פעולות הסברה כאלה ואחרות.

דני דנון: העניין האוטומאטי, כאילו, האוטומט מעניין אותי.

רוני סרי לוי: לקראת חודש אוגוסט, כשאז אנחנו מקבלים את דיווחי המעבידים, נקלטים כבר רוב רובם של דיווחי המעבידים, אז אנחנו יכולים לזהות מי מאותם אנשים עומד בתנאי הזכאות, טרם הגיש את המענק ואז אנחנו פונים לאותם.

דני דנון: באוגוסט 2011, יצאו כ- 400,000 מכתבים, לכל מי שזכאי?

רוני סרי לוי: ב- 2011, כרגע, ב- 2011 מגישים עבור 2010.

רוני סרי לוי: זה תהליך שנכנס אלינו לסדר עבודה, לנוהל עבודה רגיל ובכל תקופה שכזאת, ברגע שאנחנו נדע את הנתונים, אנחנו פונים באופן אישי לכל אזרח ואזרח, מתוך כוונה ומטרה, שיגיש את זה.

רוני סרי לוי: חילופי יו"ר – היו"ר ליה שמטוב

ליה שמטוב: מה בקשר ל- 2007?

ליה שמטוב: בכל-זאת, לא היו פרסומים.

רוני סרי לוי: למה?

רוני סרי לוי: דווקא נערך קמפיין.

עידית לב זרחיה: אני אשמח לפרט.

עידית לב זרחיה: אני דוברת רשות המיסים, אני אשמח לפרט.

עידית לב זרחיה: אני חושבת שאין תחום פעילות ברשות המיסים שהרשות הקדישה כל-כך הרבה מאמץ להגיע לזכאים, כדי ליידע אותם על הזכויות שלהם אצלנו.

עידית לב זרחיה: אנחנו, החל מהשנה הראשונה שהחוק הזה הוחל, עשינו, נקטנו בפעולות גם הסברה, גם יחסי ציבור, גם שיתופי פעולה עם גופים כאלו ואחרים, כדי ליידע את האנשים על זה שהמהלך הזה, שהיה חדש.

מרינה סולודקין: זה מ- 2007, כן?

עידית לב זרחיה: אני אתחיל מ- 2007.

עידית לב זרחיה: בשנה הראשונה עשינו קמפיין רדיו ועיתונות, לא היה טעם לעשות קמפיין טלוויזיה, מאחר שזה התייחס לאוכלוסייה יחסית מצומצמת, לאזורים שבהם זה הופעל, אז התמקדנו ברדיו, בתחנות רדיו אזוריות ובעיתונות, גם עיתונות מקומונים, גם עיתונות מגזרית, גם עיתונות בשפות השונות.

עידית לב זרחיה: פרסמנו בדבר זה.

עידית לב זרחיה: בוודאי שגם ברוסית, בוודאי שגם בערבית.

עידית לב זרחיה: באמהרית אין עיתונות, אז הלכנו, חיפשנו את ערוצי התקשורת שבהם כן אנחנו יכולים להגיע לאוכלוסייה באמהרית, במסגרת הזו למשל רוני נגיד התראיין בערוצי הרדיו, הפקנו את העלונים בכל השפות.

עידית לב זרחיה: הפצנו את העלונים גם באמצעות שיתופי פעולה עם עמותת ידיד, ביחס לזכייני ויסקונסין, עשינו שיתופי פעולה עם כל הזכייניות, אבל ברמות שונות.

עידית לב זרחיה: וזה היה בין היתר פועל יוצא של כמה שאותו זכיין היה מוכן לשתף פעולה אתנו.

עידית לב זרחיה: אם זה בנצרת, שם באמת זה הגיע למקסימום שיתוף פעולה שמנהל רשות המיסים בעצמו הגיע לנצרת, נפגש עם העובדים, גם של עמותת ידיד וגם של הזכיינית והציג להם את המהלך.

ליה שמטוב: זה היה כולל נצרת עילית גם?

עידית לב זרחיה: כן, בוודאי.

רוני סרי לוי: עם אחוזי הצלחה מאוד גבוהים.

עידית לב זרחיה: עם אחוזי הצלחה מאוד גבוהים.

עידית לב זרחיה: גופים אחרים, כמו הזכיינים באשקלון, בירושלים, העברנו, נתנו, עשינו, בתמ"ת היו מפגשים של נציגי הזכיינים ונתנו הרצאה במפגש כזה לנציגי כלל הזכיינים.

עידית לב זרחיה: העברנו עלוני הסברה בכל השפות לכל הזכייניות, כולן קיבלו את העלונים וכך כולם יכלו ליידע את הציבור שנזקק לשירותים שלהם, בדבר המהלך.

ליה שמטוב: רק פה, נקודה.

ליה שמטוב: בכל-זאת, אם מישהו, לא יודעת מאיזה סיבה, או פספס את זה או משהו, ואין הרבה מאלה שמ- 2007, יש להם אפשרות לפנות?

רוני סרי לוי: לגבי 2007, החוק קובע שאפשר להגיש עד שנתיים מתום שנת המס שבגינה מוגשת התביעה.

רוני סרי לוי: לגבי 2008, לדוגמה, אז אפשר.

רוני סרי לוי: אלה שלא הספיקו, לא שמו לב ולא הגישו את הבקשה, אז הם יכולים לפנות אלינו באמצעות המוקד.

שלמה מולה: למה, דרך אגב, למה חובת המס שאם אני מעלים מס אז אני כן יכול לשלם, לדרוש ממני לשלם כמעט עשר שנים אחורה, כאשר מדובר בזכות לקבל החזר מס, רק שנתיים.

שלמה מולה: אם יש בעיה חוקתית, תגידו, אנחנו נציע.

רוני סרי לוי: זה חוק שמבצע.

עידית לב זרחיה: אנחנו מיישמים את החוק.

שלמה מולה: אז צריך לבקש לתקן את החוק.

רוני סרי לוי: החוק קבע שנתיים מתום שנת המס והמדיניות שלנו אגב היא מדיניות מאוד ליבראלית, לקרת הנישום.

שלמה מולה: אני חושב שצריך ללכת בדיוק כמו דרישת תשלום המס, באותם תאריכים, שבע שנים, גם שבע שנים צריך לחול גם.

עידית לב זרחיה: דרך אגב, בנוסף, אנחנו פעלנו גם מול העיריות השונות, גופי לשכות הרווחה של העיריות, גם להם הפצנו עלונים בכל השפות וביקשנו מהם להפיץ את זה לציבור שמקבל אצלם שירות.

עידית לב זרחיה: גם לחברה למתנ"סים, העברנו לכל החברות, מאחר שרצינו לפנות לילדים ולמבוגרים, פנינו גם באמצעות החברה למתנ"סים, לכל הציבור הזה.

עידית לב זרחיה: ניסינו להגיע באמת למקסימום אוכלוסיות.

עידית לב זרחיה: בשנה האחרונה באמת הפצנו את זה גם לסניפי הדואר ובשנה האחרונה באמת התחיל גם המהלך של השיתוף פעולה, אנחנו כל הזמן מחפשים דרכים להגיע לציבור הזכאים אם זה בדרכים כאלו ואחרות, לא רק להסתפק בנושא של תקשורת, אלא באמת להגיע לאנשים עצמם.

עידית לב זרחיה: בין היתר, מתוך זה שאנחנו מודעים לזה שאנשים לפעמים יש להם את הקושי לבוא ולפנות ולבקש ויכול להיות חשש, אז אנחנו מחפשים כל דרך להפיג את החשש הזה ולהנגיש את העניין הזה לאזרחים.

מרינה סולודקין: עם כל העבודה העוצמה, 50% בחוץ.

מרינה סולודקין: ב- 2007.

מרינה סולודקין: ועכשיו אני חושבת עוד יותר גרוע.

מרינה סולודקין: כי אני לא שומעת שהציבור שלי יודע על התוכנית.

מרינה סולודקין: כשאני מדברת על המס השלילי, הציבור באסיפות, לא מבין על מה אנחנו מדברים.

עידית לב זרחיה: אני לא חושבת שהנתונים פחתו.

עידית לב זרחיה: ודרך אגב, מהנתונים של בנק ישראל, מהמחקר של בנק ישראל שמתנהל ומלווה את המהלך הזה כל הזמן, אחוז המימוש ביחס לחדירה של מהלך חדשני כזה, בהשוואה למדינות אחרות בעולם, אנחנו נמצאים באחוז מימוש.

שלמה מולה: לא לא, תראי, אני מבין מה שאת אומרת, אבל אני לא מקבל את התזה הזאת.

שלמה מולה: אני רוצה שאנחנו נהיה הכי טובים, לא כדי להגיע בסטטיסטיקה הבינלאומית וכן הלאה, אלא אנחנו צריכים להיות יותר אפקטיביים, יותר כאלה.

שלמה מולה: אני אגיד לך מדוע, במשרד האוצר יודעים לצטט שאנחנו חברים ב- OECD ולומר איפה אנחנו שייכים וכו' וכו', להסתפק בזה, כאשר 50% מהזכאים לא מגיעים לרמת מידע או אינפורמציה או מימוש זכאות, זה אומר שאנחנו נמצאים במצב לא טוב.

שלמה מולה: זאת אומרת, מי בסך-הכל נהנה מזה?

שלמה מולה: מי שנהנה זה דווקא האוכלוסיות הכי, את יודעת, שידם אינה משגת.

שלמה מולה: זאת אומרת, המדינה באה ואומרת – אנחנו באים לקראת.

שלמה מולה: אם זה כך, אני רוצה שכמו שלקחו מהם את המס הכנסה, שיחזירו להם.

עידית לב זרחיה: לא לקחו מהם מס הכנסה, זה אנשים שבדרך-כלל נמצאים מתחת לסף המס.

שלמה מולה: לא משנה, הניואנסים.

שלמה מולה: היו, כאילו, המדינה רוצה להיטיב עמם?

שלמה מולה: זה בעצם העניין.

שלמה מולה: במקום לשלם להם תשלום ישיר באמצעות שיק, לך לביטוח לאומי תקבל כסף, אני נותן לך מס הכנסה שלילי, OK.

שלמה מולה: לא נתתם להם כסף בעין, באופן ישיר, רק הם צריכים להתאמץ כדי לקבל את זה.

שלמה מולה: אם זה העניין, אנחנו לא באים אליכם בטענות, שתדעי, לא באים אליכם בטענות.

מרינה סולודקין: אנחנו מבינים את הסיבוכים.

שלמה מולה: אנחנו רק רוצים לנסות להבין, הדרך שלכם.

שלמה מולה: אם למשל עם עמותת ידיד זה הצליח לכם מאוד, יכול להיות שאתם צריכים לקחת אותם, לשפר אולי את מה שעשיתם אתם, להגיע למאה אחוז.

עידית לב זרחיה: אנחנו פועלים במקסימום להגיע לכל הגופים שפועלים למיצוי זכאויות, אם זה ידיד, אם זה סינגור קהילתי או גופים אחרים.

מרינה סולודקין: אבל לא פניתם למשרד הקליטה.

מרינה סולודקין: אתם לא פניתם למשרד הקליטה.

מרינה סולודקין: המשרד האחראי על הנושא הזה.

עידית לב זרחיה: אז אנחנו נשמח לשתף פעולה עם משרד הקליטה.

שלמה מולה: למה לא ניסיתם עד היום, אבל?

עידית לב זרחיה: נעשה את זה.

מרינה סולודקין: זה כבר ארבע שנים שאתם לא פניתם.

עידית לב זרחיה: שמענו את מה שאתם מציעים, אנחנו בהחלט נקדם בעניין הזה.

עידית לב זרחיה: כל יוזמה, כל גוף גם, דרך אגב, שפונה אלינו ורוצה שיתוף פעולה מאיתנו, מקבל את מקסימום שיתוף הפעולה.

שלמה מולה: אני יכול להגיד לך, רשות המיסים ומשרד הקליטה פעלו יפה מאוד בחקיקת החוק, של מתן הטבת מס לעולים.

שלמה מולה: אני אומר לך, אנחנו ישבנו בהליך החקיקה, ראינו את יחסי העבודה המצוינים שהיו בין שני המשרדים.

שלמה מולה: גם בעניין הזה, אם המשרד הזה מייצג זה בדיוק ייעודו, קחו את משרד הקליטה.

שלמה מולה: אני לא יכול לבוא בטענות למשרד הקליטה עכשיו, אם אתם לא פניתם ולא התייעצתם אתם.

ליה שמטוב: אז בואו נשמע את משרד הקליטה.

ליה שמטוב: גלעד או קלאודיה.

גלעד אברהמי: קודם כל, באמת לא היתה איזה שהיא פנייה רשמית, אבל אנחנו יודעים לעבוד עם רשות המיסים.

שלמה מולה: גם אתם הייתם צריכים ליזום.

גלעד אברהמי: כמו שציינת, אנחנו עשינו אתם פעילות.

שלמה מולה: אתם לא כל-כך יוצאים כשרים.

שלמה מולה: צריכים ליזום.

שלמה מולה: אתם הייתם צריכים גם להתאמץ, ליזום.

גלעד אברהמי: יכול להיות.

גלעד אברהמי: הדיון הזה, מה שנקרא, אתה מרים אותו כרגע להנחתה.

שלמה מולה: אני מרים אותו להנחתה?

גלעד אברהמי: יושב-ראש הוועדה, עצם זה שהוא מקיים את זה, זה חשוב מאוד.

גלעד אברהמי: ואנחנו, אני חושב שיש הרבה מקום לפעילות משותפת.

גלעד אברהמי: אחד מהם זה באמת, אם זה עניין טכני, כמו שציינתם, אנחנו יכולים לספק לכם את אותו, אנחנו, אני מנהל אגף בכיר לכלכלה, תעסוקה יזמות, מדע, זה אומר שכל התחום התעסוקתי אצלי, נוכל להעמיד לכם, אם אתם צריכים, כוח-אדם לצורך ביצוע הפעילות הזאת שאתם צריכים בנושא הסברה, מוקדים או כל דבר אחר.

גלעד אברהמי: אני כן חושב שכאן, הוועדה צריכה להנחות אולי על איזה שהוא שיתוף פעולה ברמה של ליווי קבוצות האוכלוסייה.

גלעד אברהמי: גם אם יש פרסום, עדיין העולה לא יודע להגיש את המסמכים.

גלעד אברהמי: כלומר, הוא יכול להגיע אליכם.

עידית לב זרחיה: אני רק אתקן, להגיש מסמכים זה אומר לגשת לדואר, להגיד אני זכאי לקבל מס הכנסה שלילי.

עידית לב זרחיה: שואלים את הבן-אדם מה שמו, אצל כמה מעבידים הוא עבד, מבקשים ממנו שיק של דוגמה לאן להעביר לו את הכסף והוא צריך לחתום.

גלעד אברהמי: אני לא יודע כמה עולים יודעים לעשות את הפעולה הפשוטה הזאת שאת מתארת.

מרינה סולודקין: מאוד לא פשוטה.

מרינה סולודקין: אנחנו מבינים.

מרינה סולודקין: הם לא מבינים כלום, ולמה לדואר להגיע?

ליה שמטוב: כששואלים את העולה או בכלל, אזרח, איפה אתה, איפה עבדת.

רוני סרי לוי: לא, לא שואלים אותו.

רוני סרי לוי: מינימום של שאלות, כמה מעבידים עבדת.

ליה שמטוב: בסדר, אז הוא יגיד ארבע וזה היה חמש.

רוני סרי לוי: OK.

ליה שמטוב: אתם בודקים את זה?

רוני סרי לוי: אנחנו בודקים את זה.

ליה שמטוב: אז אם אתם בודקים את זה, אז למה אתם לא בודקים את זה מראש?

רוני סרי לוי: לא, אבל אנחנו לא יכולים לדעת, אם לדוגמה הוא עבד אצל שני אנשים, אצל שני מעסיקים, ואנחנו, כשיש לנו, אנחנו ניזונים מהדיווחים מהמעבידים, וברגע, ואני מקבל מעביד אחד, אני לא יכול לדעת שיש לו עוד מעביד שאני צריך להמתין ואז לבצע את החישוב של המענק, על-סמך שני המעבידים.

רוני סרי לוי: כי החישוב הוא חישוב כולל של סך ההכנסות.

ליה שמטוב: כן, אבל אם הוא אומר שהוא עבד אצל שניים והוא עבד אצל חמישה?

עידית לב זרחיה: אז הוא יצטרך לבוא.

גלעד אברהמי: אני לא מבין, בעידן טכנולוגי היום, כשיש תעודת זהות ברשות המיסים, ואתה יכול לראות בעצם את כל ההיבטים, את כל המעסיקים שהוא עבד אצלם, אתה יכול לראות בעצם לפי תעודת הזהות שלו את כל ההכנסות שהיו לו, למה לא להפעיל מערך אוטומאטי?

גלעד אברהמי: נראה לי נורא פשוט היום, בעידן של שנות ה- 2000.

ליה שמטוב: לא צריך להגיע לאף מקום.

גלעד אברהמי: אז הוא לא צריך ללכת לבנק הדואר ולא צריך פרוצדורה ולהשיג פקיד בבנק הדואר ולהעסיק אותנו ולהעסיק אתכם.

גלעד אברהמי: הכל היום יכול להיות במערך המיכון שלכם.

גלעד אברהמי: לא איכפת לי לקשר אתכם עם מערך המיכון שלנו, ואתם די עצמאיים, אתם יודעים לעבוד.

גלעד אברהמי: אני, יש לי ניסיון מצוין עם רשות המיסים, אני חייב להודות.

גלעד אברהמי: אבל אפשר דרך המיכון היום, אולי הוועדה תנחה, נראה לי הכי פשוט.

גלעד אברהמי: אני אגיד למה.

גלעד אברהמי: אני מכבד את הוועדה.

עידית לב זרחיה: ודאי, ודאי, אבל יש פה מהלך שהוא כולל והוא כלל ארצי, יש לו משמעויות הרבה מעבר.

עידית לב זרחיה: התנאים לעמידה בזכויות כוללים תנאים נוספים של בעלות על רכוש, ושל ההכנסות של בן הזוג ותנאים נוספים.

גלעד אברהמי: מה הבעיה?

גלעד אברהמי: יש היום במס-הכנסה, תביני, היום גם לנכים יש, בלי שום קשר לעולים.

עידית לב זרחיה: גם הם צריכים להגיש בקשה.

גלעד אברהמי: גם להם יש בקשה וגם להם בודקים את נושא הרכוש שלהם.

ליה שמטוב: רגע.

ליה שמטוב: אם אתם בודקים ורואים משהו כי גם כך, כמו שמישהו מגיע לדואר, וגם מצהיר שהוא עבד אצל המעסיק הזה או המעסיק הזה, אז גם הוא לא מביא את הכל, הוא גרוש, הוא נשוי, גם כל הדברים האלה.

ליה שמטוב: אבל עכשיו אתה אומר.

רוני סרי לוי: לא, אני צריך את הפרטים לגבי מספר המעבידים שיש לו, מהטעם הפשוט שהמעבידים, אנחנו מקבלים את הדיווחים של המעבידים.

רוני סרי לוי: כל פעם נגיע לנתונים.

רוני סרי לוי: אנחנו מקבלים את סוף הנתונים.

עידית לב זרחיה: אם יהיה לי רק נתונים על שני מעבידים והוא עבד אצל ארבעה, למה המעביד לא דיווח?

שלמה מולה: ליה, אני חייב ללכת.

שלמה מולה: את הדקות שלי נתתי למרינה.

קלאודיה כץ: אבל אפשר להמתין לאוטומציה הזאת עד דצמבר 2009, בגין 2008, להפעיל את הטייס אוטומאטי ולגמור על זה את העסק.

ליה שמטוב: אולי תחשבו עוד קצת.

ליה שמטוב: אני חושבת שיצפאן הוא מקבל כל-כך הרבה עבור הפרסום הזה.

עידית לב זרחיה: יצפאן הצדיק את ההשקעה בו, יש פנייה אדירה למוקדים, הטלפונים, האינטרנט, הכל בסדר.

גלעד אברהמי: אני רק אסיים, ברשותך.

גלעד אברהמי: אני אומר ככה – מצד אחד אפשר לבחון את העניין של האוטומציה, אני חושב שזה בשנות ה- 2000 זה דבר שבמקום מה שנקרא למשוך, אז לדחוף.

גלעד אברהמי: אני חושב שצריך ללכת בשיטה של ה- Pull ולא של ה- Push.

גלעד אברהמי: של ה- Push ולא של ה- Pull.

גלעד אברהמי: והדבר השני שאני חושב, שעד שאנחנו, אתם תסדירו את עניין האוטומציה, אם בכלל, משרד הקליטה צריך לראות איך אנחנו מפתחים איזה שהוא מערך מקביל, שאנחנו יכולים ללוות, לפנות לאוכלוסייה ולהעמיד להם איזה שהוא שירות במשרד הקליטה, או שירות של משרד הקליטה בתוך רשות המיסים, שיהיה מישהו שיקלוט, אני יודע שזה דרך רשות הדואר ולכן זה לא כל-כך בתוך רשות המיסים, אבל מישהו שייקח את העולה, ילווה אותו, יסביר לו, אם צריך גם שילווה אותו עד לבנק הדואר, אם צריך.

גלעד אברהמי: אבל מישהו שיעשה איזה שהיא פעולה אתו, עם העולה.

עידית לב זרחיה: אז אתם מוזמנים להרים את הכפפה.

גלעד אברהמי: אני לא יודע, אנחנו צריכים לבחון את זה ולהבין מה המשמעויות של זה.

גלעד אברהמי: לכל דבר יש גם עלות.

גלעד אברהמי: אני לא יודע.

עידית לב זרחיה: כשאנחנו עושים את המהלך של שליחת המכתבים, זה באמת איזה שהוא עיבוד שלנו של הנתונים שקיימים אצלנו, של מי שלכאורה כנראה פוטנציאל לקבל את המענק.

גלעד אברהמי: אתם עושים מהלך של שליחת מכתבים?

עידית לב זרחיה: כן, אמרנו.

עידית לב זרחיה: תנו לי לסיים את המשפט.

עידית לב זרחיה: על פניו, גם כשאנשים מגישים בקשה על-סמך אותם מכתבים, לא תמיד כולם נמצאים בסופו של דבר זכאים.

עידית לב זרחיה: לכן אנחנו לא מתחייבים שכל, ואם היינו עושים, דרך אגב, מהלך אוטומאטי, היינו לכאורה אמורים לשלוח לאותם אנשים את הכסף ואז אותם אנשים שבסופו של דבר לא יצאו זכאים, שזה אוכלוסיות לא הכי חזקות, אנחנו היינו צריכים לבוא ולגבות מהם את הכסף בחזרה וזה מהלך שאנחנו גם רוצים להימנע ממנו.

עידית לב זרחיה: אנחנו לא רוצים לעשות פעולות, לגבות את האכיפה, לגבות כסף מאנשים שקיבלו את המענק והם לא זכאים.

עידית לב זרחיה: וזה אחד השיקולים שנמצא ביסוד הזה שאנחנו בכל-זאת מבקשים שאנשים יגישו בקשה שנוכל לבחון אותה.

ליה שמטוב: חברת הכנסת, מרינה סולודקין.

מרינה סולודקין: אז קודם כל, תודה ליושב הראש שאנחנו מקיימים את הדיון.

מרינה סולודקין: אני שלחתי את המכתב הראשון בנושא זה, בגלל שידעתי בדיוק שהציבור שאנחנו מייצגים, אני ושלמה וליה שמטוב, לא ייקח את ה- 100% של מס הכנסה שלילי.

מרינה סולודקין: שלחתי מכתב לנסרדישי, אני חושבת בין 2007 ל- 2008, קיבלתי תשובה מבולבלת שלא מבינים כלום איזה בעיות לאוכלוסיות שהם לא מבינים מה זה מס הכנסה שלילי, לא מבינים איך ללכת לדואר ואיזה טפסים.

מרינה סולודקין: הרבה דברים.

מרינה סולודקין: אני אגיד לכם שאני גם לא מבינה, לא בעברית ולא בשפות אחרות, את הקמפיין של יצפאן.

מרינה סולודקין: אם אתם חושבים שזה ברור כשמש, מה שהוא עושה.

גלעד אברהמי: אני הבנתי שיש לו מרק על הגז.

מרינה סולודקין: כן.

גלעד אברהמי: זה הדבר היחידי שהבנתי.

עידית לב זרחיה: הוא אמור, הקמפיין הזה אמור לעורר אנשים לגשת, לדעת שיש ולחפש אינפורמציה.

עידית לב זרחיה: אנחנו לא יכולים להעביר את המידע המורכב דרך תשדיר בטלוויזיה.

מרינה סולודקין: מה שאני אומרת, שפניתי ליושב-הראש של רשות המיסים, קיבלתי מכתב ברור שהוא לא מבין את הבעיה אצל העולים, לא מבין אצל רוסים, לא מבין אצל אתיופים.

מרינה סולודקין: אני חושבת, שגם אצל הערבים, לא כל-כך מבין.

מרינה סולודקין: דבר שני, אני אגיד לכם, אני קוראת את כל העיתונות הרוסית ולהגיד לכם שאני ראיתי הרבה פרסומים בנושא של מס הכנסה שלילי, זה צחוק.

מרינה סולודקין: אני קוראת כל שבוע ואני משלמת 50 שקל כל שבוע עבור העיתונות הרוסית, בגלל שאני חייבת, בכלל, בכלל.

מרינה סולודקין: אז אתם מבינים, זה דבר אחד.

מרינה סולודקין: אני לא כל-כך צופה את ערוץ 9 ולא מאזינה לערוץ רקע.

מרינה סולודקין: אבל כשאני מופיעה לשם, אני גם שומעת את הפרסומים וגם אין.

מרינה סולודקין: אז בגלל זה, אני חושבת שיש לכם אפס בפרסום, כמעט אפס בפרסום.

מרינה סולודקין: דבר שלישי, אני לא חושבת שזה אשמתכם, אז קודם כל, עבודת מטה לא עשיתם, לא ישבתם עם אנשים.

מרינה סולודקין: למה משרד הקליטה יכול לייצג את הנתונים בחמש שפות?

מרינה סולודקין: למה?

מרינה סולודקין: בגלל שזה מדינה כזו, שחייבים לעבוד בשפות.

מרינה סולודקין: עוד דבר אני אגיד לכם, אני חושבת שכל מס שלילי זה דבר מלאכותי.

מרינה סולודקין: למה?

מרינה סולודקין: בטח שטוב יותר היה, להעלות את שכר המינימום, לחשוב על דברים אחרים.

מרינה סולודקין: זה כלי שכל היעילות שלו, שחלק מהאנשים לא לוקחים כסף על זה, בגלל שלא מבינים ולא יודעים.

מרינה סולודקין: אז מה שאנחנו נגיד היום ואני גם מבקשת מליה ודני.

ליה שמטוב: עוד מעט אני צריכה גם לצאת אבל דני.

מרינה סולודקין: יש לי ועדות אחרות.

מרינה סולודקין: מה שאני מבקשת, לשבת ולחשוב שמדינת ישראל זה מדינת עולים, שבעיית השפות יש לכמה מגזרים, שבעיית הסברה קיימת, וחייבים לחשוב טוב טוב איך אם, אם המס השלילי מתרחב, לכל המדינה, נכון?

מרינה סולודקין: אז יש הוועדה עצמה.

מרינה סולודקין: וזה לא סתם שאנחנו לא קיבלנו את הנתונים 2008 ו- 2009, זה לא סתם, בגלל שבשבילי זה נתון שהוא 50% לא מקבלים את המס שמגיע לכם או אפילו יותר, בגלל שעם נתונים טובים, אני בטוחה שלפחות ב- 2008, אנחנו יכולנו לראות את זה.

עידית לב זרחיה: אי-אפשר לבוא ולהגיד.

עידית לב זרחיה: הדרישה לתשלום היא דרישה שנמצאת בין כל משרדי, כל גופי הממשלה זה דרישה סטנדרטית לגמרי, אין לזה שום קשר למה התוצאה של הנתונים, אני לא מוכנה לקבל.

מרינה סולודקין: את לא מוכנה לקבל, אבל אני לא מוכנה לקבל 50% שלא יודעים, שמגיע להם כסף.

ליה שמטוב: אבל הנתונים בכל-זאת, יש איזה שהוא תאריך, עד איזה תאריך?

עידית לב זרחיה: הבעיה היא כרגע, על פניו, על-פי המקובל בין משרדי ממשלה, כשגוף ממשלתי אחד מעביר לשני אינפורמציה, העלות בהעברה בין ממשלתית, העלות של הפקת האינפורמציה, הגוף הזה מחויב בעלות והעלות כרגע נקבע על 30,000 שקל.

עידית לב זרחיה: הבעיה היא כרגע שצריך לפתור את העניין הזה, האם הכנסת לא מוכנה לשלם את התשלום, אנחנו נבחן את זה.

מרינה סולודקין: מה זה כנסת לא מוכנה?

מרינה סולודקין: מה זה כנסת?

מרינה סולודקין: רק רגע.

מרינה סולודקין: היום הנתונים שרוצים לראות.

עידית לב זרחיה: אם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מבקשת מאתנו נתונים, היא משלמת.

עידית לב זרחיה: הלשכה המרכזית זכאית על-פי חוק.

עידית לב זרחיה: אם אני מבקשת.

דנה גורדון: כל משרד ממשלתי אחר שהכנסת מבקשת, היא לא נדרשת לשלם, אלא איזה 100 שקלים.

עידית לב זרחיה: אם אני מבקשת מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה נתונים, אני משלמת.

עידית לב זרחיה: כל גוף אחר, ממשלתי, שפונה.

עידית לב זרחיה: הרי מרכז המחשוב של רשות המיסים, אפשר להפיק שם נתונים מפה עד להודעה חדשה.

עידית לב זרחיה: כל גוף שפונה, נדרש לשלם, אחרת הגוף הזה יהפוך להיות הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

עידית לב זרחיה: אנחנו נעביר את הבקשה של הוועדה לקבל את הנתונים, לאור העובדה, ונבהיר.

עידית לב זרחיה: יש בעיה לשלם את התשלום?

אורלי אלמגור לוטן: אני לא רוצה להיכנס לעניין של בעיה, כי זה לא מתפקידי להחליט, אני רק אגיד שזה מאוד לא נהוג לבקש מאיתנו כסף על הפקה של נתונים, בוודאי לא בסכומים האלה, מהכנסת.

אורלי אלמגור לוטן: הכנסת היא גוף מבקר, מרכז המחקר והמידע, לפי חוק הכנסת, הוא גוף שאחראי.

מרינה סולודקין: את יודעת מה זה?

מרינה סולודקין: זה פגיעה בריבון של המדינה.

מרינה סולודקין: אנחנו ריבון והם פוגעים, בכך שלא נותנים לנו נתונים.

עידית לב זרחיה: אנחנו נעביר את הבקשה הזאת.

מרינה סולודקין: חבל מאוד.

מרינה סולודקין: גנדי זיכרונו לברכה, חבל שהוא לא יושב כאן, לשמוע את הדברים האלה.

עידית לב זרחיה: הדרישה היא על-פי המקובל, אנחנו נעביר את הבקשה הזאת הלאה, למי שצריך.

עידית לב זרחיה: אני חייבת להגיב למה שנאמר פה על הפרסומים, הקמפיין האחרון לא התמקד בעיקר בתקשורת כתובה, אלא הוא פרסם מודעות יחסית, מספר מצומצם של מודעות.

עידית לב זרחיה: בכל פעם שפורסמו מודעות בעיתונות בעברית, פורסם.

עידית לב זרחיה: זה מעט מאוד מודעות, נכון, אחת או שתיים.

עידית לב זרחיה: עיקר הקמפיין היה בתקשורת.

מרינה סולודקין: אלקטרונית, איזה שכבות חלשות שאנחנו לא יודעים מה עם המחשבים שלהם.

מרינה סולודקין: איזה טלוויזיה הם רואים?

עידית לב זרחיה: כל הערוצים.

עידית לב זרחיה: ערוץ 2 זה היה, אם הם רואים ערוץ 1 – זה היה, אם רואים ערוץ 10 – זה היה.

עידית לב זרחיה: אם זה ערוץ 9 – היה.

עידית לב זרחיה: ערוץ הספורט.

ליה שמטוב: כמה יצפאן קיבל?

עידית לב זרחיה: זה פורסם.

עידית לב זרחיה: אבל יצפאן הצדיק את העלות שלו יש לנו למעלה מ- 170,000 פניות לאתר האינטרנט של הרשות, לקבל אינפורמציה.

עידית לב זרחיה: יש עשרות אלפים אנשים שפנו למוקד הטלפוני וביקשו מידע.

עידית לב זרחיה: דרך אגב, אנחנו לא יודעים על מישהו שפנה וביקש לקבל מידע ולא הצליח.

קלאודיה כץ: יש לי הצעה.

קלאודיה כץ: מאחר והעולים באמת מהווים אוכלוסייה מיוחדת, שזקוקה לטיפול יתר ולהסבר יתר, אנחנו יכולים לקיים, אנחנו יכולים להעמיד את מערך הרכזים התעסוקתיים שלנו, יש לנו 23 מוקדים, יש לנו 23 רכזי תעסוקה ומוקדים לקליטת עולי אתיופיה, יש לנו גם רכזי תעסוקה בלשכות.

קלאודיה כץ: אני מזמינה אתכם להעביר לנו, לעובדים שלנו, של המשרד, יום עיון, להסביר להם מה הם צריכים להדריך את האנשים, וכל מי שיהיה אצלנו, אנחנו נסביר להם על האופציה הזאת.

קלאודיה כץ: אנחנו, המשרד, מפעיל מענה קולי שמתפקד 24 שעות ביממה בכל השפות.

קלאודיה כץ: אם אנחנו נזמין לאותו יום עיון את אנשי מרכז המידע הזה, תסבירו להם את זה, הם ישמחו לתת את המידע ובנוסף, אנחנו יכולים באתר המשרד בטח ובטח בחמשת השפות, לפרסם את העובדה, רק תעבירו אלינו.

קלאודיה כץ: חילופי יו"ר – היו"ר דני דנון

עידית לב זרחיה: אין שום בעיה.

עידית לב זרחיה: עד היום, כל גוף שפנה אלינו, נענה.

קלאודיה כץ: חוץ מזה, גלעד דיבר על קובץ, אנחנו שוב מדברים על משרד ממשלתי.

קלאודיה כץ: אנחנו יכולים, אתם רוצים להיעזר בנו – בבקשה, לא רוצים – אין צורך.

דני דנון: תודה, רן מלמד, בבקשה.

רן מלמד: תודה.

רן מלמד: אני אתחיל בלהגיד מילה או שתיים טובות על רשות המיסים, ברשותכם.

רן מלמד: אני חושב שההתקפה שנעשתה עליהם, היא בחלקה מוצדקת, אבל צריך להתחיל קודם כל, אולי בלהגיד כמה מילים.

רן מלמד: אני באמת חושב שרשות המיסים, ואני מדבר קודם כל על מה שנעשה בשנת 2007, רצתה להגיע למקסימום אנשים מהאוכלוסייה, ועשתה לא מעט פעולות כדי לעשות את זה ובתור מי שעבד אתה בנצרת וההצלחות היו שם מאוד גדולות, זה מראה שהדבר הצליח, גם אם יש תקלות בהסברה ודברים אחרים.

רן מלמד: אז זה קודם כל מילה טובה.

רן מלמד: אבל אני חושב שלפני ההסברה, צריך להתייחס לנקודה אחרת שהיא בכלל לא עלתה כאן והיא האם בכלל אנשים, גם אחרי שהם יודעים, ילכו לדואר בשביל לשים את החתימה שלהם, בשביל שתהיה להם את החתימה למס הכנסה.

רן מלמד: ופה יש בעיה.

רן מלמד: אנחנו לא אוהבים את מס הכנסה.

רן מלמד: זה לא, באף מקום בעולם לא אוהבים את מס הכנסה ולא משנה אם מס הכנסה רוצה לתת לנו הרבה יותר ממס הכנסה שלילי.

רן מלמד: אם אני יודע שאני צריך ללכת לדואר לחתום והפרטים שלי יהיו במס הכנסה ואני לא יודע מה מס הכנסה יעשה עם זה, אני אחשוב פעמיים אם אני בכלל רוצה לקבל את המענק הזה.

רן מלמד: ולכן צריך ליצור אמון.

רן מלמד: זו היתה אחת הסיבות שאנחנו עבדנו יחד עם רשות המיסים והצלחנו ליצור את האמון, כי הלקוחות שלנו, לפחות, מגלים בנו אמון וסומכים שאם אנחנו אומרים להם שזה כדאי, אז זה כדאי.

רן מלמד: אבל אני חושב שיש בעיה במנגנון.

רן מלמד: אני חושב שהמנגנון צריך לעבוד הרבה יותר דומה לשיטה האמריקאית ובשיטה האמריקאית, המעסיקים מעורבים מאוד בכל התהליך הזה.

רן מלמד: כי אין שום סיבה לשלוח בן-אדם לדואר, כאשר הוא יכול למלא את הטפסים אצל המעביד, אצל מנהל כוח-אדם במשרד.

רן מלמד: ושהמעביד ישלח את זה ושהמעביד ידווח עליו, ואפשר להגיע לסגירה של המנגנון הזה, בכל צורה שהיא.

רן מלמד: אם אני צריך ללכת לדואר ויש שם תמיד תורים ארוכים ואני צריך לעמוד בתור ולבזבז חצי שעה או שעה, למה אני צריך לעשות את זה?

רן מלמד: למה לא לנסות ולעשות.

רן מלמד: ואם לא רוצים לעשות את הכל ביחד, אז תיקחו שתיים-שלוש ערים כפיילוט, ותעשו את הפיילוט בשתיים-שלוש ערים ותגידו – בערים האלה אנחנו רוצים לעבוד עם המעסיקים.

רן מלמד: אתם יודעים מה?

רן מלמד: אתם רוצים משהו אחר?

רן מלמד: תעשו סגירה עם התאחדות התעשיינים, שגם אצלם, בחלק מהמפעלים, יש אנשים שזכאים למס הכנסה שלילי או למענק הכנסה.

רן מלמד: תסגרו אתם לנסות לעבוד יחד אתם.

רן מלמד: לא דרך הדואר.

רן מלמד: אני חושב שזה יקצר.

מרינה סולודקין: יותר עם לשכות המסחר.

רן מלמד: למשל.

רן מלמד: אני חושב שזה לא רק יקצר את ההליך, אלא יבנה אמון ויגרום לאנשים בלי שום קשר לבעיה של ההסברה, אז אפשר להעביר חומרי הסברה בצורה פשוטה למעסיקים, המעסיקים ייתנו את החומרים לעובדים שלהם, ואני לא מקבל את הגישה שאומרת מעסיק זה לא מעניין אותו, הוא יעשה קומבינות.

רן מלמד: אני חושב שמעסיק, גם אם הוא משלם שכר מינימום או קצת יותר מזה, שיודע שהממשלה יכולה לתת כסף לעובד שלו, שהוא יהיה יותר מרוצה וכל מה שהוא צריך זה לעזור לו למלא טופס, ינסה למלא את הטופס.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני רוצה לבקש מאברהם שרנופולסקי מחזית הכבוד, להתייחס לסוגיה הזאת, בבקשה.

אברהם שרנופולסקי: תודה, כבוד יושב ראש הוועדה לעלייה וקליטה.

אברהם שרנופולסקי: אני רוצה להתייחס לשתי בעיות.

אברהם שרנופולסקי: אל"ף, בקרב העולים יש מבוגרים או מקבלי קצבת זקנה והשלמת הכנסה, שגם עובדים.

אברהם שרנופולסקי: למשל, עובדים מטפלים.

אברהם שרנופולסקי: אז דיברנו עם כמה מטפלים האלו והם, לא ברור להם האם הם זכאים למס-הכנסה שלילי או לא.

אברהם שרנופולסקי: ואם כן, אז לא, גם לא ברור להם, גם לא ברור לי, האם מס הכנסה שלילי ישפיע על השלמת ההכנסה שלהם.

אברהם שרנופולסקי: זאת אומרת, אין מידע, אין שום הסבר, אז צריך לשנות את המצב.

אברהם שרנופולסקי: הבעיה השנייה – עכשיו, כשהעובדים מקבלים משכורות נמוכות, יש סיכוי להגדלת הכנסתם, בגלל המס הכנסה שלילי, יש לחשוב על איזון של הכנסות של העובדים המקבלים את המס הכנסה שלילי להכנסות של גמלאים שגם עבדו פה, עבדו כעשר, עשרים שנה, וצברו פנסיה כל-כך קטנה, שבעצם גם לא מאפשרת להם את כל הדברים, כולל החזרת משכנתאות.

אברהם שרנופולסקי: אז כיצד לעשות את זה?

אברהם שרנופולסקי: איך לאזן את זה?

אברהם שרנופולסקי: אינני יודע.

אברהם שרנופולסקי: אז מה שאני מבקש מחברי הכנסת, ממר דני דנון, זה לחשוב על כך, איך לאזן את זה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני רוצה לסכם את הישיבה.

דני דנון: ועדת העלייה והקליטה רואה חשיבות רבה בנושא חשוב זה.

דני דנון: עולים רבים אינם מנצלים את הזכות שלהם למס הכנסה שלילי.

דני דנון: מדובר במאות מיליוני שקלים שנשארים בקופת המדינה.

דני דנון: הוועדה מבקשת לקבל את הנתונים המעודכנים והמפולחים לגבי ניצול מס הכנסה שלילי, בשנים 2008 – 2009, עד לתאריך 10.5.2011.

דני דנון: הוועדה קוראת למשרדי הממשלה השונים וכל הרשויות השונות, להעביר באופן מיידי את הנתונים.

דני דנון: הוועדה תקיים ישיבת המשך, כשלפניה הנתונים המעודכנים במהלך חודש מאי.

מרינה סולודקין: הוועדה ממליצה לרשות המיסים לעבוד בשיתוף פעולה עם משרד הקליטה.

דני דנון: בהחלט.

דני דנון: תודה רבה לכולם, תודה.