ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 358, 2011-03-15 11:30

דוד אזולאי: רבותי, בוקר טוב לכולם.

דוד אזולאי: אני פותח את דיוני ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד אזולאי: על סדר-היום שתי הצעות חוק פרטיות: הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון – הלוואה והשתתפות בהחזרי משכנתה ברכישת דירה באזורי פיתוח), התש"ע-2010 של חברי הכנסת: יצחק וקנין, אמנון כהן, אורי אריאל, אנסטסיה מיכאלי, אורלי לוי אבקסיס, רוחמה אברהם-בלילא, שלמה מולה, ציון פיניאן, משה גפני, אלי אפללו, אברהם מיכאלי, דניאל בן-סימון, מרינה סולודקין, יעקב אדרי, דוד אזולאי, עתניאל שנלר, מגלי והבה, אורי אורבך, אלכס מילר, ליה שמטוב, יואל חסון, אריה ביבי, דוד רותם, משה (מוץ) מטלון, פניה קירשנבאום, מירי רגב, אופיר אקוניס, יוליה שמלוב-ברקוביץ.

דוד אזולאי: כל חברי הכנסת האלה הם בין מגישי הצעת החוק הראשונה.

דוד אזולאי: ישנה הצעת חוק שנייה, הצעת חוק הלוואות לדיור המדברת על תיקון – הלוואה והשתתפות בהחזרים לרוכשי דירה ראשונה), של חבר הכנסת משה גפני, וחבר הכנסת אורי מקלב.

דוד אזולאי: לפרוטוקול אני אומר כי הצעות החוק הללו היו במליאה, עברו בקריאה טרומית.

דוד אזולאי: לאחר מכן הן היו מעוכבות בוועדות הכנסת.

דוד אזולאי: לאחר דין ודברים ועדת הכנסת ובאישור המליאה הוחלט להעביר את שתי הצעות החוק הללו לדיונים בוועדת הפנים, ואנחנו אכן היום מקיימים את הדיונים.

דוד אזולאי: חבר הכנסת הרב יצחק וקנין, תציג בבקשה את הצעת החוק שלך.

יצחק וקנין: רבותי, אני אפתח בהקדמה לפני שאדבר על הצעת החוק.

יצחק וקנין: אני חושב שכולנו מבינים את המשבר הגדול שישנו.

יצחק וקנין: אני חושב שאם ישנו היום משבר במדינת ישראל, זהו המשבר בדיור.

יצחק וקנין: זוגות צעירים לא יוכלו היום בשום פנים ואופן לרכוש דירה.

יצחק וקנין: אם הם ירכשו אותה, הם ירכשו אותה במחיר שהוא בלתי אפשרי ושהוא גם לא בר השגה.

יצחק וקנין: לדעתי, המצב הזה נוצר בשלוש השנים האחרונות.

יצחק וקנין: הוא גרם לכך שישנה עלייה דרסטית במחירי הדירות.

יצחק וקנין: כולנו ראינו את הטבלאות בחודשים האחרונים לגבי מחירי הדירות בשנים 2007, כאשר בסוף 2008 כבר התחילו להיות עליות גדולות מאוד.

יצחק וקנין: במקומות מסוימים ישנה היום עלייה במחירים של כמעט 100%.

יצחק וקנין: לדוגמה, אם היינו רוכשים דירת שלושה-ארבעה חדרים באזור המרכז: בת-ים, חולון וראשון-לציון ב-600,000 – 700,000 שקל, מחירה של הדירה הזאת היום הוא מינימום 1,200,000 – 1,300,000.

יצחק וקנין: באזורים שבהם אני מתגורר שזה פריפריה לכל הדעות, פריפריה מרוחקת ביותר על הגבול, דירה שהיתה שווה 400,000 – 500,000 שקל, עולה היום 1,000,000 שקל.

יצחק וקנין: אלו דברים שהם בלתי אפשריים.

יצחק וקנין: אם אני מוסיף לזה את כל הגזרות שהמדינה במדיניות מסוימת הלכה עליהן, אז הן גרמו לכך שלמרות שאנחנו צריכים לבנות, אנחנו לא יכולים לבנות בגלל המדיניות הקלוקלת, לצערי הרב.

יצחק וקנין: למי שלא מבין את משמעות הדברים אני יכול לתת דוגמה ספציפית שאמרתי אותה, ואני חייב לחזור עליה, כי מישהו לא מפנים את מה שאנחנו אומרים.

יצחק וקנין: לצערי הרב, לא מפנימים את מה שאנחנו אומרים.

יצחק וקנין: אחת הבעיות הגדולות ביותר היא ביישוב שלי.

יצחק וקנין: אני גר 800 מטר מהגבול.

יצחק וקנין: עד לפני שלוש שנים דירה בחצי דונם היתה שווה 450,000 שקל, כאשר נותנים לך קרקע בחינם.

יצחק וקנין: רבותי, קרקע – 0.

יצחק וקנין: כולנו יודעים שאת המדיניות הכלכלית בשנת 83' ניהל שר האוצר שהוא היום ראש הממשלה, וזה לא סוד.

יצחק וקנין: הוא קבע שאין מענקי מקום, ועל זה אני מדבר היום, ואין השתתפות בתשתיות.

יצחק וקנין: היה 100% השתתפות בתשתיות.

יצחק וקנין: אבל, היום ההשתתפות היא 50% באזור שלנו.

יצחק וקנין: לדוגמה, כשהובלתי אצלנו פרויקט של בנייה, מתוך 200 יחידות דיור, בשלב הראשון משרד השיכון אמר:

יצחק וקנין: לכו על 29 יחידות כדי שנראה איך הדבר הזה מתקדם.

יצחק וקנין: בתוך חודש מכרנו 29 יחידות ל-130 מועמדים שבאו.

יצחק וקנין: משנת 2002 לא נבנה בית אחד.

יצחק וקנין: אצלי ביישוב יש 200 יחידות דיור מוכנות עם תב"ע מאושר.

יצחק וקנין: כשאדם בא למקום מראים לו את הג'בל, את ההר.

יצחק וקנין: הוא שואל: איפה הבית?

יצחק וקנין: אומרים לו: הנה, זה החלקה שלך.

יצחק וקנין: הוא שואל: איך אני מתחיל?

יצחק וקנין: איך אני בונה?

יצחק וקנין: אומרים לו: נחכה שיהיו עשרים איש, וכשיהיו עשרים איש ניתן את ה-50% השתתפות כשפעם היא היתה 100%.

יצחק וקנין: בשלב הקודם המדינה עשתה את התשתיות, וכשאדם בא אמרו לו: זה השטח שלך, תבנה, והוא בנה.

יצחק וקנין: רבותי, אני רוצה להראות לכם טבלה שהראיתי אותה לשר האוצר ולראש הממשלה.

יצחק וקנין: מישהו מתעלם.

יצחק וקנין: מדברים על כך שצריך להכין היום תוכניות ולזרז תוכניות.

יצחק וקנין: אבל, יש לכם בקו העימות לבד תוכניות מאושרות עם תב"ע מאושר – 18,000 יחידות דיור.

יצחק וקנין: בבניה הכפרית – 9,200.

יצחק וקנין: בבנייה רוויה במקומות כמו: מעלות, קריית שמונה, ויישובים גדולים שנחשבים לאזורי עדיפות א', יש 9,050.

יצחק וקנין: זאת אומרת, כמעט 50% פה, 50% פה.

יצחק וקנין: יש אפשרות לבנות, למה לא בונים?

יצחק וקנין: אני אומר לכם למה.

יצחק וקנין: הפסיקו את מענקי המקום, הפסיקו את הפיתוח.

יצחק וקנין: רבותי, מי יבוא לבנות בזרעית?

יצחק וקנין: רק התחלת התשתיות היא עניין של 150,000 שקל.

יצחק וקנין: תוסיפו לכך את כל מחיר הנדל"ן שעלו בתקופה האחרונה.

יצחק וקנין: ישנה נקודה נוספת שמישהו צריך להבין אותה.

יצחק וקנין: בעיקרון, מחירו של מטר לבנייה לא שונה במרכז הארץ לעומת הצפון או הדרום, כיוון שהמלט בדרום יעלה אותו הדבר כמו במרכז, וכן עלות הברזל והבלוקים תהיה אותו הדבר.

יצחק וקנין: איפה הבעיה?

יצחק וקנין: הבעיה היא הקרקע.

יצחק וקנין: הקרקע במרכז הארץ היא יקרה מאוד.

יצחק וקנין: כשהמינהל מוציא מכרז הוא שם רף, וככל שאתה נותן את המחיר הגבוה אתה זוכה.

יצחק וקנין: למדינה יש הכנסות אדירות מהדבר הזה, ושיבורכו על כך.

יצחק וקנין: אבל, מה המדינה עושה למען האזרחים שלה?

יצחק וקנין: איזה אזרח יכול לקנות היום דירה במחיר של 1,200,000 שקלים, מאיפה הוא יביא את הכסף?

יצחק וקנין: פעם עלותה של דירה בחולון או בבת-ים היתה 600,000 שקל, ובאזור שלנו עלותה של דירה היתה 450,000 שקלים.

יצחק וקנין: אנשים לקחו 400,000 שקל משכנתה, הלוואה מההורים בסך 100,000 שקל, ו-100,000 שקל השיגו ממקור אחר, וכך הם קנו דירה.

יצחק וקנין: היום אף זוג צעיר לא מסוגל לקנות דירה בסכום של 1,200,000 שקלים, וזה במקרה הטוב.

יצחק וקנין: אני לא מדבר על דירה בעלות של 1,800,000 או על 2,000,000 שקלים.

יצחק וקנין: מי יבוא לבנות באזור שלנו, במושב זרעית או במושב יערה?

יצחק וקנין: תגידו לי מי?

יצחק וקנין: יש היום 200 יחידות דיור, שטח פתוח.

יצחק וקנין: תבדקו את הדברים שאני אומר.

יצחק וקנין: יש פה טבלה עם רשימת היישובים בקו העימות וזה רק צפון.

יצחק וקנין: בדרום יש למדינה 50,000 יחידות דיור לבנייה עם תב"ע מאושר.

יצחק וקנין: לא צריך תוכניות, יש תב"ע מאושר.

יצחק וקנין: אבל, היא לא מיישמת אותן כי לא משתלם לבנות.

יצחק וקנין: אף אחד לא יכול להשיג את המחירים האלה.

יצחק וקנין: סכום של 1,000,000 שקל לבניית בית הוא לא בר השגה ביישוב שלי.

יצחק וקנין: יש היום ביישוב שלי יזם שיצא לפרויקט עם 200 יחידות כשבמשך שנה הוא שיווק 5 יחידות.

יצחק וקנין: רבותי, תבדקו את המספרים.

יצחק וקנין: אתה מדבר עם פקידי האוצר – הם חיים בפלנטה אחרת.

יצחק וקנין: עדיף להם שבתקציב המשכנתאות יהיה 1.8 מיליארד שאף אחד לא מנצל אותם.

יצחק וקנין: בסוף השנה נחלק אותם לביטחון, לפנים.

יצחק וקנין: רבותי חברי ועדת הכספים, אני מכיר את זה ישר והפוך.

יצחק וקנין: אני אומר את הדברים לפקידי האוצר.

יצחק וקנין: ראובן, אני רוצה שתדעו – מצידי, שלא תהיה הצעת חוק בכלל.

יצחק וקנין: מצידי שהממשלה תמשול, ותתפקד כמו שצריך - זו אמירה אחת.

יצחק וקנין: האמירה השנייה – אף אחד לא יעצור אותי בהצעת החוק הזאת, ואני אעביר אותה אם תרצו או לא תרצו.

יצחק וקנין: אני אומר לכם את זה חד וחלק – תרצו או לא תרצו.

יצחק וקנין: אתם תקבלו אותה לא כמו שאני מבקש פה.

יצחק וקנין: בכוונתי לתקן אותה עוד הרבה יותר מכפי שהיא כתובה פה – אני אומר את זה חד וחלק.

דוד אזולאי: חבר הכנסת וקנין, תסייג את זה.

דוד אזולאי: לך אין בעיה עם הצעת החוק.

דוד אזולאי: אם ימצאו פתרונות לדיור כפי שאדוני רוצה, אנחנו יורדים מהחוק.

יצחק וקנין: כן, אני לא צריך הצעת חוק.

יצחק וקנין: אולי הממשלה לא מבינה את גודל המשבר.

יצחק וקנין: רבותי, אני רוצה לספר פה על שיחה שהיתה לי בארבע עיניים עם ראש הממשלה.

יצחק וקנין: אמרתי לי: אני חושב שאתם קצת מנותקים מהמציאות.

יצחק וקנין: אני אומר לכם - אתם מנותקים מהמציאות, אתם פשוט לא מבינים שיכול להיות רגע שהחבר'ה הצעירים יתפרצו בצורה שלא חשבתם עליה קודם.

יצחק וקנין: איך מגדירים עני?

יצחק וקנין: אם יש לאדם דירה הוא כבר לא מוגדר עני.

יצחק וקנין: וגם אם לא יהיה לו מה לאכול זוהי חצי נחמה.

יצחק וקנין: קורת גג לאדם, מורידה לו 80% מהתסכולים.

יצחק וקנין: אבל, כשאין לו קורת גג הוא במצב קשה.

יצחק וקנין: לכל מה שאמרתי פה, אני מוסיף את הדבר הקשה ביותר.

יצחק וקנין: מחירי שכר הדירה האמירו בצורה בלתי רגילה, ואתם יודעים את זה יותר טוב ממני.

יצחק וקנין: אלו לא מספרים שזורקים אותם לחלל כי מישהו מנסה למצוא חן, ולעשות פה איזה דמגוגיה – לא.

יצחק וקנין: רבותי, דעו לכם שמחירי השכירות הוכפלו בשלוש השנים האחרונות.

יצחק וקנין: באזור ירושלים ובאזור תל-אביב משלמים היום 2,000 שקל על צריף, על חניה, על מרתף.

יצחק וקנין: בשלומי שהיא עיירת פיתוח שילמו על דירת 4 חדרים 1,200 שקל.

יצחק וקנין: היום המחיר הוא לא פחות מ-2,400 שקל.

יצחק וקנין: תגידו לי למי מהשכירים במשק עלה השכר ב-100%?

יצחק וקנין: אם אדם לקח משכנתה מהבנק על דירה שהיא בבעלותו והוא משלם עליה, אז הוא יודע שהוא משלם ושהדירה היא שלו.

יצחק וקנין: היום הוא משלם דמי שכירות כאשר הדירה לא שלו.

יצחק וקנין: רבותי, המצב הוא קשה מאוד.

יצחק וקנין: אנחנו אולי לא מבינים את גודל הבעיה.

יצחק וקנין: לא צריך לחכות שתהיה התפרצות על מנת שנקבל החלטות.

יצחק וקנין: אוי ואבוי למדינה שמקבלת החלטות בצורה הזאת.

יצחק וקנין: אמרתי כמה פעמים שחכם עיניו בראשו.

יצחק וקנין: רבותי, עד כאן.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני.

דוד אזולאי: היוזם השני הוא חבר הכנסת גפני.

דוד אזולאי: אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, בבקשה.

משה גפני: אני מצטרף לכל דבריו של חבר הכנסת וקנין.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אם אתה מתכוון להצביע היום אז הבקשה שלנו היא שיקרה אחד מהשניים.

משה גפני: אני מבין ששינויים אם הם ייעשו, הם ייעשו אחרי זה.

משה גפני: אנחנו מבקשים שתצרף את החוק שלנו לחוק של חבר הכנסת וקנין, שאגב, גם אנחנו חתומים עליו.

משה גפני: אם כן, אני מבקש לצרף את זה.

משה גפני: אם אי-אפשר לצרף את זה אז להצביע על כל אחת בנפרד ולהביא אותן לקריאה ראשונה.

דוד אזולאי: בסדר גמור.

משה גפני: אני מקבל את כל מה שאמר חבר הכנסת וקנין.

משה גפני: הוא גם היה יכול להוסיף כהנה וכהנה.

משה גפני: הדברים הם ברורים.

משה גפני: אנחנו מבקשים שאם מצביעים, שיצביעו גם על זה, או שנצרף את זה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת הרב גפני, אני רוצה שתעזור לי בעניין הזה.

דוד אזולאי: הצעתך – היום היא הפכה להיות הצעה שלך.

משה גפני: זו הצעה של חבר הכנסת מוזס.

משה גפני: טכנית הוא לא יכול בגלל שהוא סגן שר.

דוד אזולאי: נכון, היא הצעה של חבר הכנסת מוזס במקור.

דוד אזולאי: מכיוון שאתה והרב אורי מקלב עדיין לא קיבלתם תפקיד של שר ולא של סגן שר - - -

משה גפני: לא ביקשנו.

אורי מקלב: בגלל החוק הזה לא רצינו.

משה גפני: זו אחת הסיבות.

משה גפני: חבר הכנסת דוד אזולאי, דווקא הציעו לי להיות סגן שר וסירבתי.

משה גפני: אני נתתי את זה לחבר הכנסת ליצמן.

דוד אזולאי: אתה יודע שפעם שנינו ביחד היינו בסרט הזה, ולכן אנחנו יודעים על מה מדובר.

ישראל אייכלר: רבותי, רק הערה אחת.

ישראל אייכלר: חבר הכנסת וקנין דיבר על שכר הדירה.

ישראל אייכלר: אני רוצה שגם פקידי האוצר ישמעו.

ישראל אייכלר: תקציב של שכר הדירה של משרד השיכון הוא 1.3 מיליארד שקל בשנה.

ישראל אייכלר: הוא לא עודכן מאז 1994.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, עשרים שנה מדינת ישראל נותנת את אותו סיוע לשכר דירה.

ישראל אייכלר: בשנתיים האחרונות שכר הדירה עלה ב-100%.

ישראל אייכלר: אבל, מ-94' ועד היום הוא עלה אולי באלפי אחוזים.

ישראל אייכלר: אני חושב שמשרד השיכון ומשרד האוצר חייבים לעדכן את שכר הדירה עד שהדירות ייבנו, ולפחות שהן יהיו באותו יחס שהיה אז מחיר השוק של השכירות מול 400 שקל שניתנו לשכר הדירה.

ישראל אייכלר: היום נותנים שוב 400 שקל, אבל דמי השכירות עלו ל-3,000 שקל בחודש.

דוד אזולאי: תודה.

משה גפני: אני רוצה להתנצל בשם סגן השר מוזס.

משה גפני: הוא רצה להגיע.

משה גפני: אבל, הוא נמצא באיזה אירוע בצפון.

משה גפני: הוא מתנצל.

משה גפני: אם סגן השר מוזס היה פה אז הוא היה אומר שהשר הוא שרון גמבשו.

משה גפני: אני מבקש לעדכן שהשר הבא הוא לא שרון גמבשו אלא ראובן קוגן.

משה גפני: אני אעדכן את סגן השר מוזס.

דוד אזולאי: הרב גפני, אני צריך את העזרה שלך.

דוד אזולאי: ההצעה שלכם היא הצעת חוק שהיא יותר גורפת מהצעתו של חבר הכנסת וקנין.

דוד אזולאי: היא מדברת על כל הארץ.

משה גפני: אבל, היא מגבילה את זה בסכום.

דוד אזולאי: בסכום, כן.

דוד אזולאי: אבל, מבחינת הפריסה, היא מדברת על פריסה ארצית.

דוד אזולאי: לעומת זאת, הצעתו של חבר הכנסת וקנין מדברת על יישובים שמוגדרים כעיר פיתוח לפי הגדרה של משרד הבינוי והשיכון.

משה גפני: מצבם הכלכלי של תושבי שכונת הארגזים יותר גרוע ממצבם של תושבי מעלות.

דוד אזולאי: השאלה היא – אם הולכים על האיחוד, האם תפסת מרובה לא תפסת?

דוד אזולאי: הרב מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: כידוע לך, כשיעקב אבינו בא לקראת עשיו הוא פיצל את המחנה לשניים כי הוא היה במלחמה.

אורי מקלב: הוא אמר:

אורי מקלב: אם המחנה האחד - והכהו, ונשאר המחנה השני לפליטה.

אורי מקלב: וכי אתה חושב שכל הילדים שלו לא היו חשובים לו?

אורי מקלב: כולם היו ילדיו, את כולם הוא רצה להציל.

אורי מקלב: לא היה הבדל ביניהם.

אורי מקלב: זה היה טקטיקה.

אורי מקלב: החוק הזה מפוצל לשניים.

אורי מקלב: אבל, כולם זוגות צעירים תושבי מדינת ישראל.

אורי מקלב: מצוקת הזוגות הצעירים מתרחשת בכל הארץ.

אורי מקלב: נכון שאנחנו חושבים שישנה חשיבות מאוד גדולה בחיזוק הפריפריה.

אורי מקלב: אבל, מהותו של החוק הזה באה לתת אפשרות לזוגות הצעירים לרכוש את הדירה הראשונה שלהם.

אורי מקלב: מדובר בדירות זולות שלא עולות על הפטור ממס רכישה.

אורי מקלב: כלומר, מדובר בדירות הזולות ביותר שישנן היום בארץ.

אורי מקלב: יש הבדל בין מי שרוצה לקנות בעפולה, במעלות, באחיסמך, או כשאנחנו מדברים כאן על רכסים או על קריית-גת או על אשקלון.

אורי מקלב: המקומות האלה לא נמצאים בהגדרה של פריפריה.

אורי מקלב: אבל, הם בהחלט מקומות שאנחנו מצווים ואנחנו גם רוצים.

אורי מקלב: ילידי המקום ואנשים אחרים שהצטרפו למקום רוצים לגור שם, ואנחנו צריכים לאפשר לכולם.

אורי מקלב: אנחנו לא יכולים להגיד: תפסת מרובה לא תפסת.

אורי מקלב: אם אנחנו רוצים לפתור קצת את המצוקה הגדולה שישנה היום בקרב הזוגות הצעירים – אתה יודע שכל מומחה אומר אחרת, ויש כל מיני עצות כיצד לפתור את הבעיה.

אורי מקלב: זה אומר: תוריד את מס הרכישה.

אורי מקלב: השני אומר: תאפשר ליותר עובדים זרים להגיע, תאפשר כך או אחר, תוריד את הפיתוח.

אורי מקלב: אין ספק שהעזרה הממשית מכוונת לזוגות הצעירים כי מדובר על דירות ראשונות ולא על דירות אחרות.

אורי מקלב: לגבי בניינים רוויים – אמרנו שאנחנו יכולים להחיל את זה.

אורי מקלב: יכול להיות שזה לא נותן מענה במגזר הערבי.

אורי מקלב: יכול להיות שצריך להרחיב את זה, ולתת הגדרה גם לזוגות צעירים שנמצאים בעוד מגזרים.

אורי מקלב: אין כל כך הרבה בנייה רוויה במגזר הערבי.

אורי מקלב: אנחנו מדברים כאן לא על בנייה מאוד רוויה, אלא אנחנו מדברים על 4 יחידות דיור בדונם – זה הפרמטר.

אורי מקלב: אנחנו מוכנים להיפתח יותר בעניין הזה היות וצריך לתת מענה לכולם.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, דיברנו על שכר הדירה.

אורי מקלב: שכר הדירה הוא יקר בכל מקום.

אורי מקלב: אתה דיברת על 2,000 שקלים, אבל זה כבר היה 2,000 שקלים.

אורי מקלב: היום מדובר על סכום של 2,800 שקלים למרתף, לחניה, לחניון, ובאזורים אחרים זה קצת יותר.

אורי מקלב: איך זוגות צעירים יכולים לעמוד בזה?

אורי מקלב: אנחנו חייבים לתת להם אפשרות.

אורי מקלב: זוג צעיר גם אם הוא מהמעמד הבינוני הוא לא יכול לקנות היום דירה.

אורי מקלב: ולכן, החוק הזה צריך להיות משולב האחד עם השני.

אורי מקלב: אנחנו לא רואים את זה כשני חוקים.

אורי מקלב: אנחנו היוזמים של החוק הראשון, אנחנו תומכים בו מכל הלב.

אורי מקלב: אנחנו חושבים שאם לא רוצים להפלות בין הבנים, ורוצים לתת מענה מסוים, צריך לתת את זה לכולם כחוק אחד.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, לגבי הפריפריה – מנחם בגין בהיותו ראש ממשלה יצא בפרויקט שיקום שכונות.

ישראל אייכלר: הוא קבע אז שפריפריה כלכלית לא פחותה מפריפריה גיאוגראפית.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, כלומר משפחה שהכנסתה לנפש היא נמוכה היא ענייה, וזאת גם אם היא גרה בתל-אביב, בירושלים או בחיפה.

ישראל אייכלר: שיקום שכונות מאפשר את שיקום של כל השכונות, כולל בערים.

ישראל אייכלר: אנחנו יודעים שבירושלים יש לנו גם בעיה דמוגראפית.

ישראל אייכלר: ישנם אנשים שלא גרים במושב ליד הגבול, אבל הם אנשים עניים וזקוקים לסיוע.

ישראל אייכלר: היושב ראש אמר: תפסת מרובה.

ישראל אייכלר: תאמין לי – זה לא מרובה, כי יש עוד הרבה הצעות שצריכות לבוא על מנת לפרוץ את המשבר הזה של בעיית הדיור לזוגות צעירים לכל המגזרים.

דוד אזולאי: אין ספק.

דוד אזולאי: אנחנו מודעים לכך שישנה בעיה של דיור במדינת ישראל.

דוד אזולאי: העובדה שיש כל כך הרבה הצעות גם מצד הממשלה, גם מצד חברי כנסת, מעידה על המצוקה האמיתית שקיימת היום בכל המגזרים.

דוד אזולאי: אני לא בטוח שזה מה שהולך לתת את המענה, לצערי הרב, וזאת למרות שחברי חבר הכנסת וקנין הציג כאן רשימה של מקומות שבהם יש אפשרות מיידית לבנייה.

דוד אזולאי: הבעיה המרכזית פה היא שאין לזוגות צעירים כסף לרכישת דירות.

יצחק וקנין: אני רוצה להעיר הערה חשובה מאוד לצורך הדיון.

יצחק וקנין: זה לא רק הנושא של גובה המענק.

יצחק וקנין: ישנו דבר שאנחנו מכירים אותו מתוך זה שאנחנו יושבים בוועדת הכספים, והוא נושא ניצול המשכנתאות שדיברתי עליו ברפרוף.

יצחק וקנין: למה בעצם לא לוקחים משכנתה ממשרד השיכון?

יצחק וקנין: בתקציב משרד השיכון יש כמיליארד ומשהו לתקציב המשכנתאות.

יצחק וקנין: אבל, לא לוקחים אותן כי בשנים האחרונות נושא הריבית הוא גבוה מאוד.

יצחק וקנין: הריבית הקבועה כיום בחוק היא 4%.

אברהם מיכאלי: בבנקים מקבלים בחצי מחיר.

יצחק וקנין: כל אדם שהולך לבנק מקבל את זה בסכום שהוא פחות בהרבה.

יצחק וקנין: לכן, בתקציב המשכנתאות נשאר סכום גבוה שהוא כמעט לא מנוצל.

יצחק וקנין: גם כאן אנחנו מתכוונים לשנות את נושא הריבית, אני אומר את זה חד וחלק.

יצחק וקנין: הדבר הזה חייב להשתנות, הוא לא יכול להישאר כפי שהוא.

אורי מקלב: יושב-ראש ועדת הכספים אומר ש-2 מיליארד חוזרים ממשרד השיכון.

דוד אזולאי: ברגע שיורידו את הריבית על המשכנתאות לא ייקחו הלוואות מהבנקים.

דוד אזולאי: אם לא ייקחו הלוואות מהבנקים, ממה יתפרנסו הבנקים?

יצחק וקנין: אני רוצה להוסיף עוד הערה חשובה.

יצחק וקנין: נמצא פה יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני, והוא יודע.

יצחק וקנין: היה לנו דיון עם שר האוצר, נגיד בנק ישראל, ושר הבינוי והשיכון.

יצחק וקנין: אני חושב שכולם שמעו את אמירתו של נגיד בנק ישראל.

יצחק וקנין: אני ישבתי שם בצד, רחוק רחוק.

יצחק וקנין: הוא אמר: רבותי, הצעדים שאנחנו עשינו לאורך כל הדרך.

יצחק וקנין: אני קורא לצעדים האלה אקמולים, זה אפילו לא אקמולים.

יצחק וקנין: הוא אמר: אנחנו מרגישים את ההתמתנות ואת הירידה.

יצחק וקנין: אמרתי אז: רבותי, כנראה שיש פה איזושהי סתירה.

יצחק וקנין: אני לא יודע מאיפה הם לקחו את הנתונים.

יצחק וקנין: מאז היה עוד דיון, ואחר כך עוד דיון, וגם נאמרו אותם דברים.

יצחק וקנין: לצערי הרב, כולנו רואים שמגמת העלייה נמשכת, ושאין היצע.

יצחק וקנין: רבותי, הביקוש הוא גדול וההיצע הוא נמוך.

יצחק וקנין: המצב הזה הוא קטסטרופה.

יצחק וקנין: המדינה חייבת לקחת את עצמה בידיים, ולעשות מדיניות משולבת.

יצחק וקנין: מה שאני מציע פה הוא לא מספיק.

יצחק וקנין: המדינה צריכה ללכת לבנייה, היא צריכה לקבוע מחיר למשתכן.

יצחק וקנין: יש לעשות מספר דברים שהם מחויבי המציאות.

יצחק וקנין: למשל, לקבוע מחיר רף לקרקע כי הסברתי כבר שעלות הבנייה בדרום, בצפון, ובמרכז היא אותו הדבר.

יצחק וקנין: אם המדינה תיקח את כל הפרמטרים האלה שאנחנו מציגים, נוכל למתן את הדבר הזה, להערכתי.

יצחק וקנין: זו לא בועה.

יצחק וקנין: הבועה היתה צריכה להתפוצץ מזמן לפי השיטה שלכם.

יצחק וקנין: זו לא בועה כיוון שאין היצע.

דוד אזולאי: תודה רבה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אין זוגות צעירים שאינם חרדים ואינם ערבים?

ישראל אייכלר: אני רואה פה רק חברי כנסת - - -

משה גפני: אל תגיד את זה, שלא יהיה רשום בפרוטוקול.

משה גפני: אנחנו מייצגים את כולם.

דוד אזולאי: רבותי, אני יכול לתת לכם לדבר כמה שאתם רוצים.

דוד אזולאי: אבל, אנחנו הצבנו לעצמנו איזשהו יעד היום, ואני מבקש.

חנא סוייד: ברשותך, אדוני היושב-ראש, יש לי מה לומר.

דוד אזולאי: אני מייד אאפשר.

דוד אזולאי: אני רק רוצה לשמוע את תמיכת משרד האוצר בשתי הצעות החוק האלו - זה חשוב.

דוד אזולאי: למה אתה צוחק?

חנא סוייד: אם זה כך, אני מסכים.

דוד אזולאי: ידעתי שתוותר, כי זה חשוב.

דוד אזולאי: אדוני נציג משרד האוצר, ברוך הבא לוועדה שלנו.

דוד אזולאי: ראובן, מזמן לא ראינו אותך פה.

דוד אזולאי: רק בשביל זה היה כדאי להביא את זה לוועדה שלנו.

ראובן קוגן: אני חושב שהבעיה המרכזית היום - וזה מייצר אולי גם את התחושה של הכנסת שהממשלה לא עושה מספיק בנושא הנדל"ן - אחת הסיבות, בעיקר בנושא הזה, ואני גם אציג כמה נתונים בנושא הזה, זה ויכוח שלא מצליח להיפתר בין משרד השיכון לבין משרד האוצר לגבי השאלה מהו אופן הצעדים שאנחנו צריכים לנקוט כדי להיכנס לטיפול בסוגיה הזאת של בנייה חדשה בפריפריה.

ראובן קוגן: חבר הכנסת וקנין הציג נתונים של יחידות דיור חדשות.

ראובן קוגן: אני מאמין שבחלק מהתוכניות, גם אם הן לכאורה זמינות לבנייה, בטח גם שם יש חסמים.

ראובן קוגן: אבל, בטוח שהיה אפשר להוציא חלק מה-18,000.

ראובן קוגן: אגב, זו הנקודה.

ראובן קוגן: תמיכה בבנייה חדשה בפריפריה – זה משהו שמשרד האוצר כן מוכן.

ראובן קוגן: אנחנו חושבים שזה הדבר שצריך לבוא במקום הצעות הרבה יותר גורפות של משרד השיכון לסבסוד רכישת דירות גם יד שנייה, ואני אסביר גם למה.

ראובן קוגן: אני חושב שתמיכה ברכישת דירות יד שנייה הוא דבר לא נכון מבחינה כלכלית, וזה רק ירע את מצב השוק היום.

ראובן קוגן: אבל, עצם העובדה שיש ויכוח כל כך נוקב בין שני המשרדים, מביאה לכך שבסופו של דבר לא מצליחים להגיע להסכמה.

ראובן קוגן: זה ויכוח שנשאר בתוך הממשלה.

ראובן קוגן: אני מבין את הכנסת שאומרת: הממשלה לא עושה כלום, אנחנו ניקח את היוזמה.

ראובן קוגן: בעיניי, זה לא נכון.

ראובן קוגן: לצערי, לא כל הקלפים נמצאים אצלנו.

ראובן קוגן: אנחנו צריכים גם את הסכמת שר השיכון כי בסוף הוא הדרג שצריך לבצע חלק גדול מהצעדים האלה.

ראובן קוגן: אבל, אנחנו עובדים על זה.

ראובן קוגן: אנחנו יושבים גם עם ראש הממשלה וגם עם שר השיכון.

ראובן קוגן: כולנו ביחד מנסים להגיע להסכמות.

ראובן קוגן: ביום חמישי האחרון היה דיון אצל ראש הממשלה במעמד שר השיכון ושר האוצר ומנכ"ל משרד ראש הממשלה והממונה על התקציבים.

ראובן קוגן: אנחנו לא מצליחים להתקדם שם בצורה מספקת.

ראובן קוגן: בכל מקרה, אני החלטתי שזה נכון לבוא ולהראות לפחות את הצד של משרד האוצר – למה חושבים שההצעות הגורפות של משרד השיכון הן לא נכונות.

ראובן קוגן: הן יזיקו לשוק, ובסוף לא יביאו לפתרון שכולכם וכולנו רוצים שיקרה שלפיו מחירי הדירות ירדו, או לפחות לא יעלו בקצב כפי שזה קרה בשלוש השנים האחרונות.

דוד אזולאי: ראובן, יש פה קבוצה גדולה של חברי כנסת.

דוד אזולאי: כולם נמצאים פה במתח לשמוע מה עמדת משרד האוצר לגבי הצעות החוק האלה.

ראובן קוגן: לא אסתיר את זה.

דוד אזולאי: אז בבקשה, בוא תגיד לנו.

חנא סוייד: דיברת על כך שאתה הולך להתייחס אפילו להצעות משרד השיכון.

חנא סוייד: זאת לא הצעה של משרד השיכון, אלא זוהי הצעה של חברי כנסת.

דוד אזולאי: אני קודם כל מבקש לדעת מה עמדת משרד האוצר.

דוד אזולאי: תגיד מה עמדתכם.

משה גפני: אני צריך לחזור לוועדת הכספים.

משה גפני: אולי לטובתי תתחיל מהסוף.

משה גפני: האם אתם תומכים בחוקים או מתנגדים?

דוד אזולאי: זה מה שאמרתי.

דוד אזולאי: ראיתי שאתה במתח, ואני לא רוצה שתהיה במצב הזה.

דוד אזולאי: אני רוצה שתלך רגוע לישיבה שלך בוועדת הכספים, ולכן ביקשתי לדעת.

ראובן קוגן: עמדת שר האוצר לגבי החוקים האלה היא ידועה, אני לא אחדש אותה.

ראובן קוגן: משרד האוצר ושר האוצר מתנגדים להצעת החוק.

ראובן קוגן: ועדת השרים אישרה את החוקים.

מירב תורג'מן: עמדת הממשלה.

ראובן קוגן: סליחה, יש תקנון הממשלה ויש כל מיני סייגים.

ראובן קוגן: ועדת שרים לחקיקה אישרה את הצעת החוק לקריאה טרומית.

ראובן קוגן: שר האוצר הגיש ערר על החלטת ועדת שרים לחקיקה לממשלה.

ראובן קוגן: הממשלה טרם דנה בסוגיה הזאת.

ראובן קוגן: אבל, למשפטנים – בשביל הפורמליסטיקה –מבחינת תקנון הממשלה, ברגע שיש ערר של שר מסוים על החלטת ועדת שרים זה אומר שעמדת הממשלה היא התנגדות.

ראובן קוגן: שר האוצר מתנגד.

ראובן קוגן: כרגע עמדת הממשלה היא התנגדות בצורה הפורמאלית.

ראובן קוגן: הצעות החוק האלה הן הצעות חוק תקציביות.

דוד אזולאי: ראובן, לפי הנתונים שיש בידי, ועדת השרים לחקיקה היא בעד הצעת החוק.

דוד אזולאי: אבל, בתיאום.

ראובן קוגן: אמרתי – עמדת ועדת שרים לחקיקה היתה בעד לקריאה טרומית, ולקידום בתיאום.

ראובן קוגן: גם על ההחלטה הזאת הגיש שר האוצר ערר לממשלה - זה המצב המשפטי.

יצחק וקנין: אני חייב להעיר הערה על משהו שהוא חשוב לצורך הדיון.

יצחק וקנין: היה איזה רגע מסוים שבא אליי שר האוצר בהצבעה על החוק, והוא אמר לי: וקנין, נכון שהיתה הסכמה ביני לבינך שאני את הערר מגיש לממשלה על מנת לעצור את זה?

יצחק וקנין: אמרתי לו: ביני לבינך היתה הסכמה כזאת?

יצחק וקנין: כי לא היתה הסכמה כזאת בכלל.

יצחק וקנין: הוא טען בפני ראש הממשלה, ואז קראו לראש הממשלה ושר הבינוי והשיכון.

יצחק וקנין: ואז אמרתי: מעולם לא דיברת איתי על הדבר הזה.

יצחק וקנין: אז הוא אומר: אז אולי הזיכרון שלי הוא לא - - -.

יצחק וקנין: ואז הוא אמר: טוב - אם כך, אני מושך את הערר שלי.

יצחק וקנין: כך הוא אמר לי - אין ערר.

דוד אזולאי: נכון להיום הוא לא מושך.

יצחק וקנין: אין ערר.

יצחק וקנין: הוא יכול לא למשוך וכן למשוך.

יצחק וקנין: איך דבר כזה לא מושכים ערר.

יצחק וקנין: הוא משך את הערר שלו, רבותי.

יצחק וקנין: אין ערר על הצעת החוק היום.

יצחק וקנין: לא קיים ערר.

אברהם מיכאלי: איציק, זה נתון חשוב.

יצחק וקנין: הוא לא מדייק כי אין ערר, לא יכול להיות.

ראובן קוגן: אפשר לבדוק במזכירות הממשלה.

יצחק וקנין: הוא הגיש ערר, אבל הוא משך אותו.

יצחק וקנין: הוא משך אותו, חד וחלק.

ראובן קוגן: לא, אבל בסוף הוא לא משך.

ראובן קוגן: אני לא יודע מה הוא אמר.

ראובן קוגן: אני לא נמצא בשיחות, למזלי.

משה גפני: אחד מהשלושה משקרים: או אתה, או וקנין, או שר האוצר.

משה גפני: מי מביניהם משקר?

קריאה: טועה.

משה גפני: טועה, כן.

ראובן קוגן: אני לא יודע מה שר האוצר אמר, אני רק - - -

משה גפני: אז וקנין משקר.

ראובן קוגן: לא, חס וחלילה.

משה גפני: אז אתה משקר.

משה גפני: תגיד מי משקר, אנחנו צריכים לדעת.

ראובן קוגן: הרב גפני, אתה יודע – הסיפורים שלכם דווקא מראים שגם אתה צודק, וגם אתה צודק.

ראובן קוגן: אולי שנינו צודקים.

דוד אזולאי: ראובן, המצגת יכולה להיות מאוד מעניינת.

דוד אזולאי: אבל, כרגע היא לא רלוונטית.

ראובן קוגן: למה?

דוד אזולאי: לא הייתי הולך על המצגת כרגע.

דוד אזולאי: יש דברים טכניים שאנחנו צריכים לעסוק בהם בשלב זה.

דוד אזולאי: יכול להיות שבשלב יותר מאוחר אני אבקש שאתה תציג את המצגת.

דוד אזולאי: הדבר הכי חשוב מבחינתנו הוא לאחד את שתי ההצעות.

דוד אזולאי: לאחר שנאחד את שתי ההצעות נחליט מה נכנס לתוך האיחוד הזה, ורק לאחר מכן נחליט מה אנחנו ממשיכים לעשות.

דוד אזולאי: אני מקווה שאתה לא נפגע ממני, כי באמת אני - - -

ראובן קוגן: אני - לא.

ראובן קוגן: אריאל פשוט סחב את הלפטופ- לא נעים.

יצחק וקנין: ראובן, אני מוכן לסחוב לך את זה עד שר האוצר.

דוד אזולאי: אני דואג לכך שיחזירו אותו למקום, ובפעם הבאה נדאג להביא את זה והוא לא יצטרך לסחוב.

דוד אזולאי: אם זו הבעיה – פתרנו אותה.

דוד אזולאי: רבותי חברי הכנסת, בשלב זה אני רוצה קודם כל לאחד את שתי ההצעות.

דוד אזולאי: האם יש התנגדות לאחד את שתי ההצעות?

דוד אזולאי: אין התנגדות.

דוד אזולאי: שנית, חברי הכנסת, יש הבדל בין הצעות החוק.

דוד אזולאי: הצעה אחת מדברת רק על אזורי עדיפות כשאנחנו בעצמנו לא יודעים מהי הגדרת אזורי עדיפות, ופה אני צריך את משרד הבינוי והשיכון.

דוד אזולאי: יש פה נציג של משרד הבינוי והשיכון, ואנחנו נשמע מה ההגדרה בחוק לאזורי עדיפות.

דוד אזולאי: אם אנחנו הולכים על כל הארץ אז השאלה היא בעצם מיותרת.

דוד אזולאי: חברים, אני מבקש לקבל החלטה האם אנחנו הולכים על כל הארץ.

דוד אזולאי: הרב גפני, בבקשה.

משה גפני: מה שאני אומר הוא לא כל כך פורמאלי, אף על פי שהוא יירשם בפרוטוקול.

משה גפני: אנחנו יודעים מה קורה, בעיקר עם החוק של הפריפריה שמוביל אותו חבר הכנסת וקנין.

משה גפני: יש דיון ומלחמת עולם שמתנהלת בין משרד האוצר לבין משרד השיכון.

משה גפני: משרד האוצר טוען את מה שהוא יראה במצגת, ואת מה שהוא לא יראה במצגת.

משה גפני: הוא טוען שצריך ללכת לפתרונות של היצע של קרקעות ושל דירות, ולא ללכת לפתרונות של סבסוד משכנתאות.

משה גפני: עמדתו היא שזה עלול לייקר את מחירי הדירות.

משה גפני: אם אנחנו נשיג את המטרה בחוקים האלה, אז אנחנו נגיע לקריאות הבאות, לקראת הקריאה השנייה והשלישית, לאיזה דיאלוג שבסופו של דבר יימצא הפתרון כשזה יהיה קטליזאטור, אולי חלק מהחוק יחד עם הגדלת ההיצע, ניעור מינהל מקרקעי ישראל, וכו' וכו'.

משה גפני: אני מציע ללכת על הכול בשלב הזה.

משה גפני: אנחנו לא הולכים לקריאה השנייה והשלישית.

משה גפני: לגופו של עניין, גם בדיונים שיתקיימו מול משרד האוצר, מה שיונח על שולחן הכנסת זה שאנחנו הולכים על הכול בגלל שזה גם עושה שכל.

משה גפני: אם אנחנו הולכים על סבסוד אז תושב שכונה בלוד או בדרום תל-אביב, או במרכז הארץ, אבל בשכונה שהיא שכונת מצוקה, או שכונה שהתושבים שגרים בה מצבם הכלכלי הוא קשה, אין הבדל בינו לבין אופקים.

משה גפני: בסוף נצטרך לקבל החלטה.

דוד אזולאי: הרב גפני, הבנתי שאדוני אומר ללכת כרגע על ההצעה לאחד את שתי ההצעות על כל הארץ.

משה גפני: כן.

דוד אזולאי: אני מבקש לשמוע על עלות הצעת החוק הזאת - זה חשוב.

ראובן קוגן: כן, ולכן שמתי רק את זה.

ראובן קוגן: תמחרנו את שתי הצעות החוק בנפרד.

ראובן קוגן: הצעת החוק הראשונה בשורה הראשונה היא תמחור הצעת החוק של חבר הכנסת וקנין.

ראובן קוגן: אנחנו לקחנו את ההערכה של רכישת דירות ראשונות על-ידי זכאים של משרד השיכון חסרי דירה.

ראובן קוגן: אנחנו מדברים על כ-7,300 עסקאות בשנה.

ראובן קוגן: הצעת החוק דיברה על שני סוגי סבסוד לפי אזור עדיפות א' ואזור עדיפות ב'.

ראובן קוגן: מכיוון שחוק אזורי עדיפות לאומית ביטל את האבחנה בין א' לב', כולם היום זה א', תמחרנו את זה לפי ההצעה של א' – 140,000 שקל מענק פרוס על פני עשרים שנה בהחזר של 800 שקל לחודש.

ראובן קוגן: אלה הן העלויות ברמת האשראי, כי הרי ההצעה מדברת על שני מערכים שצרך לבצע.

ראובן קוגן: פעם אחת – המדינה נותנת אשראי תקציבי.

ראובן קוגן: יכול להיות שמשרד השיכון יטען, ובצדק, שאפשר לעשות חלק ברמה חוץ-בנקאית, בבנקים עצמם, וחלק בתקציב המדינה כי בכל זאת יש חלק שהמדינה מתקצבת את זה כבנקים.

ראובן קוגן: אבל, העלות המלאה של המהלך של מתן אשראי בלבד הוא מיליארד שקל בשנה.

ראובן קוגן: העלות של סבסוד משכנתה היא עלות שעולה ככל שהחוק מתקדם.

ראובן קוגן: לשיטתנו, הוא עולה בכ-70 - - -

יצחק וקנין: בעוד עשרים שנה זה מיליארד שקל.

ראובן קוגן: רגע, מיליארד ארבע מאות.

ראובן קוגן: הוא עולה במנות של 70 מיליון שקל בשנה סבסוד.

ראובן קוגן: נטו, זה הוצאה לכל דבר ועניין.

ראובן קוגן: מהי הבעיה במנגנון הזה של מתן משכנתה לעומת מתן מענקים בזמנו?

ראובן קוגן: לא שאני בעד מענקים.

ראובן קוגן: אני אומר – הבעייתיות הנוספת של המשכנתה היא שברגע שנותנים משכנתה לאדם יש לו זכות קניינית לתוך המשכנתה.

ראובן קוגן: זאת אומרת, גם אם מחר הממשלה אומרת: פשטתי את הרגל, אני חייבת להפסיק את זה - כמו שקרה ב-2003 עם מענקים - היא לא מסוגלת לעשות את זה לגבי אנשים שלקחו את המשכנתה גם לפני עשר שנים, גם לפני חמש שנים, גם לפני יום.

ראובן קוגן: לכן, בסופו של דבר, אנחנו מגיעים לעלות שנתית של מיליארד ארבע מאות, מאחר והפריסה של המענק הזאת על פני עשרים שנה נותנת גם איזשהו אפקט אקטוארי של הצעת החוק.

ראובן קוגן: אנחנו מתמחרים את זה כ-28 מיליארד שקל ברמה האקטוארית.

ראובן קוגן: זה אקטואריה שלוקחת בחשבון את כל המשכנתאות שיצטרכו לסבסד באין סוף.

ישראל אייכלר: בעוד עשרים שנה כבר יהיה גז שיכניס מאות מיליארדים אז יהיה לכם.

ראובן קוגן: רק שתדע שהגז מונע היום בערד בנייה, הוא לא עוזר.

משה גפני: הוא לא דיבר על הגז שלך.

ישראל אייכלר: הגז שמוצאים בים.

ישראל אייכלר: אתה מדבר על עוד עשרים שנה, נכון?

ראובן קוגן: בים – זה בסדר.

ראובן קוגן: לצערי, מגז לא בנו דירות עד היום.

דוד אזולאי: יש עוד דבר אחד שהאוצר לא לקח בחשבון עד היום, והוא מה יקרה לאותם זוגות צעירים, ומה יקרה למדינה כאשר תהיה התפרצות של אותם זוגות צעירים חסרי דיור.

דוד אזולאי: כמו כן, כמה יעלה למדינה לטפל באותם זוגות צעירים?

דוד אזולאי: אף אחד לא עשה את החישוב הזה.

ראובן קוגן: אם כן, זה לגבי הצעת החוק הראשונה.

ראובן קוגן: לגבי הצעת החוק הנוספת של חבר הכנסת מוזס וחבר הכנסת גפני וחבר הכנסת מקלב – אנחנו מדברים על הצעה הרבה יותר רחבה.

ראובן קוגן: מדברים על כ-22,000 עסקאות בשנה.

ראובן קוגן: כ-45% מהעסקאות מבוצעות על-ידי חסרי דירה.

ראובן קוגן: כלומר, זוהי הדירה הראשונה שלהם.

ראובן קוגן: אבל, הורדנו משם את כל אלה שקונים צמודי קרקע או שהם קונים דירות שהן מעל הפטור ממס רכישה כמו שמנוסח בהצעת החוק.

ראובן קוגן: אגב, מבחינת מס רכישה – בדיונים שעשינו בוועדת הכספים לגבי צעדים להאצת הבנייה, נתנו פטור נוסף.

ראובן קוגן: הגדלנו את הפטור ממס רכישה לדירה ראשונה, לדירה יחידה.

ראובן קוגן: כלומר, כולל גם משפרי הדיור.

ראובן קוגן: שם דיברנו על פטור שכולל כ-80% מהעסקאות של דירה יחידה.

ראובן קוגן: בדירות ראשונות זה קצת יותר זול.

משה גפני: איך הגעתם לכסף הזה?

משה גפני: זה שאתם עושים 27.9 מיליארד, האם אתם שמים סכומים של 9 כדי שתוכל להגיד 30 כמו בסופרמרקט?

ראובן קוגן: לא, כדי שלא תגיד לי שאני מעגל כלפי מעלה ומטעה את הציבור.

משה גפני: אבל, אני אגיד.

ראובן קוגן: אבל, את ההצעה שלך תמחרתי עם שתי ספרות אחרי הנקודה.

משה גפני: אני יודע.

משה גפני: אבל, איך הגעת לסכום הזה?

יצחק וקנין: אין בעיה עם הסכום, זה עוד עשרים שנה.

יצחק וקנין: אני אומר לך שאין בעיה בכלל, ואני אסביר לך.

משה גפני: רגע, אני רוצה לדעת את התמחור.

משה גפני: איך הגעת לזה?

יצחק וקנין: ראובן חושב שאנחנו התחלנו אתמול את ועדת הכספים.

יצחק וקנין: זו הבעיה שלו.

משה גפני: ראובן, איך הגעת לסכום הזה?

ראובן קוגן: אני אסביר.

ראובן קוגן: לוקחים את 22,000 העסקאות.

משה גפני: איזה 22,000 עסקאות?

ראובן קוגן: 22,000 עסקאות נולדו כך.

ראובן קוגן: בארץ יש היום כ-100,000 עסקאות בשנה.

ראובן קוגן: 45% מהעסקאות – כ-40,000 עסקאות בשנה – הן של רכישת דירה ראשונה.

ראובן קוגן: זה קצת מסתדר עם זה שיש 40,000 משקי בית שמתווספים כל שנה לישראל.

ראובן קוגן: הורדנו את כל אלה שלא קונים בנייה רוויה, הורדנו שלא עומדים במינימום של מס רכישה למרות שזה המיעוט - להערכתנו, כ-90% הם כן מתחת למדרגה של מס הרכישה – וקיבלנו את תוספת עלות שנתית במונחים של הוצאה.

ראובן קוגן: עזוב רגע את האשראי, האשראי הוא מספר מפחיד.

יצחק וקנין: האם אתה יכול להגיד לנו מה ההכנסה שיש.

יצחק וקנין: יש לך הכנסה, הרי אתה נותן פה משכנתה.

ראובן קוגן: אני אגיד לך מה הבעיה.

ראובן קוגן: אם אנחנו מניחים - ואנחנו לא יכולים להניח את זה, לצערי – שהגידול הזה של 22,000 עסקאות זה גידול של דירות חדשות שייבנו בנוסף לדירות שבונים היום, אז הטענה שלך היתה נכונה.

ראובן קוגן: אבל, מה הבעיה?

ראובן קוגן: סוגיות ההיצע הן סוגיות יותר מורכבות, ויו"ר ועדת הפנים מכיר את זה טוב מהדיונים שעושים גם ברפורמה בתכנון ובנייה וגם ברפורמה ברישום.

ראובן קוגן: לכן, אנחנו לא מסוגלים, לצערי - אם היינו מסוגלים היינו עושים את זה, ומנסים לעשות את זה - להגדיל את ההיצע היום בצורה כזאת שתפצה על כל הגידול שרוצים לעשות בעסקאות האלה.

ראובן קוגן: ולכן, זה בא על היצע קיים.

ראובן קוגן: ברגע שזה בא על היצע קיים זה ממחזר את אותן דירות, לא קורה איתן כלום.

ראובן קוגן: הדירות לא גדלות.

ראובן קוגן: לכן, אנחנו רק משלמים כסף, אנחנו לא מייצרים עוד פעילות כלכלית חוץ מלהחליף ידיים בין דירות, ובעלי נכסים קיימים יקבלו את הסובסידיה הזאת לידיהם.

יצחק וקנין: זאת תיאוריה לא נכונה, ואני אפריך לך זאת.

יצחק וקנין: בגלל זה אתם מקובעים במקום בו אתם נמצאים.

משה גפני: מבחינת הסכום אני רוצה להציע - הסעיף של מס שבח שנמצא בהצעת החוק של סגן השר מוזס, אפשר להוריד אותו כי בלאו עשינו אותו.

משה גפני: אתה יכול להוריד את הסכום.

ראובן קוגן: זה לא הסכום, כי מס שבח - - -

משה גפני: בסדר, לא חשוב.

משה גפני: זה לא הסכום.

משה גפני: תיכף נראה איזה סכום יש.

משה גפני: מה שקרה זה שהוא הציג אותנו כדורשים הרבה כסף – לא.

משה גפני: מס שבח ירד.

משה גפני: הדירות בפריפריה נמצאות בלאו הכי בחוק של וקנין, אז אפשר גם את זה ל- - -

ראובן קוגן: ברור שזה כולל את - - -

משה גפני: את הנושא של מס שבח אפשר להוריד, כי בלאו הכי עשינו את זה.

משה גפני: את הנושא של הדירות שנמצאות בפריפריה ונמצא בחוק של וקנין אפשר להוריד, כי זה נמצא בלאו הכי בחוק של וקנין.

משה גפני: מה נשאר הפער?

משה גפני: של דירה שהיא בגובה של פטור ממס רכישה.

משה גפני: אנחנו מוכנים להוריד את זה.

משה גפני: דירה שהיא בגובה של נניח 80% ממס רכישה כדי שהסכום ישתווה.

ראובן קוגן: אין בעיה, ואני אסביר.

משה גפני: - - - נגיע לסכום של וקנין.

יצחק וקנין: יותר מזה אני אומר לו.

יצחק וקנין: ראובן, אני יושב בוועדת הכספים כבר עשר שנים.

יצחק וקנין: כל השנים האחרונות, מאז המדיניות של ביבי, אין שנה שאנחנו לא מחזירים את כל הכסף שיש בתקציב המשכנתאות.

יצחק וקנין: מחלקים אותו למשרדי הממשלה בסוף שנה.

יצחק וקנין: אני ואתה יודעים - חצי מיליארד שקל לביטחון, 180 מיליון למשרד הפנים.

יצחק וקנין: אתה לא משתמש באותו תקציב שהוא קיים.

משה גפני: חבר הכנסת וקנין, אתה חבר ותיק בוועדת הכספים, ואתה יודע שהם שמים את הסכומים האלה - - -

יצחק וקנין: זה רק למראית עין.

יצחק וקנין: זה נראה יפה – יש לך 2 מיליארד שקל במשרד השיכון.

משה גפני: כן, לא מתכוונים שתקבל את המשכנתה הזאת.

משה גפני: ראובן, מה שחשוב לי זה רק דבר אחד.

משה גפני: הרי יש פה פער מחירים או פער סכומים בין החוק שלנו לחוק של וקנין שגם אני שם.

משה גפני: אני מבקש לצמצם את הפער הזה.

משה גפני: מס שבח לא רלוונטי אף על פי שהפטור ממס שבח זה רק לשנתיים.

ראובן קוגן: לא כסף גדול.

יצחק וקנין: אתה רואה?

יצחק וקנין: אלו האקמולים שעליהם דיברתי בוועדת הכספים.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אנחנו נכנסים כבר לוויכוח שלדעתי הוא לא נכון.

דוד אזולאי: לכן, ביקשתי.

דוד אזולאי: אותי מעניינות העלויות.

חנא סוייד: העלות ליחידת דיור היא אותה עלות, אלא שהם טוענים שהחוק של ההוא – לא של גפני – הוא רחב יותר, והוא כולל יותר יחידות דיור.

חנא סוייד: אבל, פר יחידה זה אותו הדבר.

חנא סוייד: תראה את המחירים.

יצחק וקנין: זה לפי העסקאות.

יצחק וקנין: כמות העסקאות הרבה יותר גדולה פה.

חנא סוייד: בסדר, זה מה שאני אומר.

חנא סוייד: מה שאתה אומר הוא בסדר גמור.

חנא סוייד: אתה אומר: בואו נצמצם.

משה גפני: אתה צודק.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הוועדה, לא קיבלתי אישור מסגן השר מוזס.

משה גפני: אני מקווה שאני אקבל ממנו אישור בדיעבד.

משה גפני: אם לא - - -

דוד אזולאי: אני אתווך ביניכם.

משה גפני: אני מציע בחוק שלנו להוריד את הפטור ממס שבח, לצמצם את הנושא של מס רכישה.

משה גפני: זאת אומרת, אנחנו "מתלבשים" על החוק של וקנין – אני אומר לצורך העניין, עם כל החתומים שם.

משה גפני: מצמצמים את העניין הזה, מורידים את הסכום.

משה גפני: היום פטור ממס רכישה זה 1,350,000 מיליון.

משה גפני: אנחנו מורידים את זה.

משה גפני: אפשר לצמצם את זה.

משה גפני: צריך לעשות את העלות המדויקת.

משה גפני: 80% אם יש לו פטור ממס רכישה.

משה גפני: לא דירה של 1,350,000 מיליון, אלא נניח דירה של 1,000,000 שקל, אולי אפילו קצת פחות – רק עליהם זה יחול.

משה גפני: אנחנו "מתלבשים", או מצטרפים להצעת החוק של חבר הכנסת וקנין.

משה גפני: נוריד את העלויות בעניין הזה מכיוון שאנחנו, בניגוד לחוק של חבר הכנסת וקנין, אין בחוק הזה הגבלת סכום.

משה גפני: אצלנו אנחנו נוריד עוד יותר את הגבלת הסכום.

משה גפני: נצמצם את הפערים.

דוד אזולאי: כלומר, אתה תוריד את מחיר עלות הדירה על מנת שלא יצטרכו לשלם עליה מס רכישה.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: הדוגמה או איזה דירה זכאית בחוק של סגן השר מוזס לקבל את החזר המשכנתה, זה בדירה שעליה יש פטור ממס רכישה שזה אם אתה רוכש דירה עד 1,350,000 שקל.

משה גפני: אני מציע לצמצם את זה.

משה גפני: אם אדם רוכש דירה עד 1,350,000 שקל הוא ישלם - כן.

משה גפני: הוא לא יקבל את החזר המשכנתה.

משה גפני: רק אם הוא קונה דירה שעלותה ב-80% פטור ממס רכישה.

משה גפני: נניח, 1,000,000 שקל.

משה גפני: אם הוא קונה ב-1,100,000 שקלים, הוא לא יהיה זכאי, ואז הפערים יצטמצמו.

ראובן קוגן: בסדר, אנחנו נתמחר את מה שאמרת.

חנא סוייד: אני לא רואה שיש הבדל בתמחור בין שתי הצעות החוק.

חנא סוייד: ההבדל היחידי הוא בכמות.

חנא סוייד: למה אתם מסתבכים בזה?

ראובן קוגן: למה?

ראובן קוגן: זה בדיוק תואם.

ראובן קוגן: זה פי 3.

ראובן קוגן: זה 7 ו-21, וזה 200 ו-600.

ראובן קוגן: אין באמת הבדל.

חנא סוייד: ההיקף על-פי מספר הדירות, וזה בעצם הערכת הבסיס שלך כאן.

חנא סוייד: ההבדלים הם לא במחירים, אלא ההבדלים הם בהיקף.

ראובן קוגן: בכמויות ועל מה זה יחול, צודק לגמרי.

ראובן קוגן: אני רק אתייחס לסוגיה אחת שהזכיר חבר הכנסת וקנין לגבי עודפי התקציב במשרד השיכון שמפזרים אותם בסוף השנה בין צרכים אחרים וחשובים של מדינת ישראל.

ראובן קוגן: העודף הבולט ביותר בשנים האחרונות כפי שהצהיר חבר הכנסת וקנין היה באמת בסעיף האשראי.

ראובן קוגן: הוא נבע באמת מכך שהריביות בבנקים המסחריים היו מאוד מאוד נמוכות.

ראובן קוגן: זה נבע מהמשבר העולמי, זה נבע מהרצון לחולל צמיחה במשק על אף המשבר, וגם היעדר בירוקרטיה.

ראובן קוגן: כי אם אתה הולך למשרד השיכון הרי צריך להוציא תעודת זכאות ולעשות עוד כל מיני פעולות יותר או פחות מורכבות.

ראובן קוגן: אבל, אדם אומר: אם יש לי 2% כבר בבנק, למה בשביל 4% צריך לעשות עכשיו את כל הפעולות האלה?

ראובן קוגן: זו היתה הסיבה המרכזית לירידה בביצוע של משכנתאות במשרד השיכון.

ראובן קוגן: אבל, מה?

ראובן קוגן: ברמה של תקציב, לכסף של אשראי יש צבע אחר מצבעו של המזומן.

ראובן קוגן: לכן, אי-אפשר לבוא ולהחליף את כספי האשראי שזה כסף שלא נרשם במגבלת הגירעון, זה כסף שמופיע במגבלת ההוצאה שזה חוק נפרד.

ראובן קוגן: אי-אפשר להחליף אותו בכסף של ההוצאות נטו שהוא בעצם מגדיל בפועל את הגירעון בתקציב המדינה, וכך אנחנו עוברים על חוק הגירעון.

ראובן קוגן: זו הבהרה אחת.

יצחק וקנין: זה לשיטתך שלך, ברור לי לחלוטין.

ראובן קוגן: לא, של תקציב.

ראובן קוגן: אחר כך נותנים את זה לחברות הדירוג בעולם.

יצחק וקנין: בשורה התחתונה יש לך את ההכנסה לצד ההוצאה.

יצחק וקנין: כשאתה נותן משכנתה אז הלווה מחזיר אותה.

ראובן קוגן: אבל, אתה אומר שהוא לא מחזיר, אלא שאני נותן לו את זה כמענק.

יצחק וקנין: אני לא מדבר כרגע לגבי המענק.

יצחק וקנין: אתה דיברת כרגע על הסכומים שלא לוקחים אותם בכלל ממשרד השיכון למשכנתה.

יצחק וקנין: אשראי זה אשראי.

יצחק וקנין: אתה נותן הלוואה, ואתה בעצם הערב כלפי הבנק.

ראובן קוגן: אתה אומר – את האשראי שיש פה תשחלף עם האשראי שיש שם, הבנתי.

דוד אזולאי: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, קודם כל, זוהי הצעת חוק טובה, ואני רוצה להודות למציעים.

משה גפני: החברים שלי אומרים והם צודקים – אנחנו מסכימים להוריד.

משה גפני: אבל, אני מציע שבאישור לקריאה הראשונה נשאיר את זה כך כשאנחנו מצהירים לפרוטוקול שנסכים להוריד.

ישראל אייכלר: אחרי ההצבעה.

דוד אזולאי: תודה.

קריאות: ודברי ההסבר.

חמד עמאר: אם כן, אני רוצה להודות למציעי הצעת החוק.

חמד עמאר: אבל, הצעת החוק הזאת לא נוגעת בכלל לא ליישובים הערביים וגם לא ליישובים הדרוזים.

חמד עמאר: אני קורא: "הרוכש דירה".

חמד עמאר: בדרך כלל, במגזר הדרוזי כמעט ולא רוכשים דירה, אלא בונים דירה.

חמד עמאר: יש אצלנו בנייה עצמית.

חמד עמאר: הצעת החוק לא מתייחסת לבניית דירה.

חמד עמאר: הנושא השני הוא בנייה רוויה.

חמד עמאר: אצלנו אין בנייה רוויה, אלא כל אחד בונה את ביתו בעצמו, וכך אנחנו חיים כבר הרבה הרבה שנים, מאות שנים.

חמד עמאר: אני לא צריך להסביר את מצב הדיור הקשה ששורר היום במגזר הדרוזי.

חמד עמאר: לדוגמה, הריבוי הטבעי של הדרוזים היום הוא הכי נמוך בארץ.

חמד עמאר: אחת הסיבות לכך היא בגלל שאנחנו לא יכולים לבנות את ביתנו.

חמד עמאר: אנשים לא בונים את ביתם.

חמד עמאר: ראש מועצת חורפיש נתן לי דוגמה טובה.

חמד עמאר: הוא אמר לי: לפני עשר שנים היו ביישוב שלי מאה חתונות, והיום יש בקושי עשרים חתונות בשנה.

חמד עמאר: מדובר ביישוב קטן וזה מראה שמספר הצעירים שמתחתנים הולך וקטן.

חמד עמאר: אחת הבעיות הקשות במגזר הדרוזי היום היא בניית בתים.

חמד עמאר: אנחנו גם דנו בוועדה.

דוד אזולאי: מהי הסיבה לכך שהם בבעיה?

דוד אזולאי: הבעיות הן משותפות לנו ולהם.

חמד עמאר: קודם כל, אין בנייה רוויה אצלנו.

חמד עמאר: המדינה לוקחת יישוב כמו בית ג'אן והיא אומרת: בתוך היישוב יש קרקע.

חמד עמאר: למה לא בונים היכן שיש קרקע?

חמד עמאר: הם לא לוקחים בחשבון שאותה קרקע היא פרטית, ומי שיש לו קרקע פרטית לא מוכן למכור אותה כי הוא רוצה לשמור את זה לנכדים שלו ולנינים שלו.

חמד עמאר: אדם שאין בבעלותו קרקע פרטית לא יכול לבנות בית.

חמד עמאר: זוגות צעירים אצלנו לא יכולים להתחיל לבנות את החיים שלהם אם אין להם מקום שבו הם יכולים לבנות את הבתים שלהם.

חמד עמאר: זו סיבה מאוד רצינית שקיימת אצלנו.

חמד עמאר: זה בנוסף לכל המצב הקשה שיש אצלנו היום לגבי מפרנס יחיד במשפחה כשממוצע ההכנסה אצלנו הוא 5,000 שקל.

חמד עמאר: 40% מהמגזר הדרוזי חי מהביטחון.

חמד עמאר: דנו אצלך בוועדה בנושא משכורות השוטרים והסוהרים.

חמד עמאר: אנחנו מדברים על סכום של 4,000 – 5,000 שקל לחודש.

חמד עמאר: איך אותם צעירים יכולים להתקיים, ואיך הם יכולים לבנות את ביתם במדינה הזאת?

חמד עמאר: זה כמעט בלתי אפשרי.

חמד עמאר: לכן, בהצעת החוק הזאת צריך קודם כל להכניס: זכאי הרוכש דירה, או בונה דירה בעצמו.

חמד עמאר: וכן, להוריד את כל הבנייה הרוויה.

חמד עמאר: גם בנייה עצמית צריכה להיכנס לקטע הזה.

יצחק וקנין: אני מסכים איתך בזה.

דוד אזולאי: אני מציע שאת זה נשאיר לקריאה - - -

חמד עמאר: בסדר גמור.

דוד אזולאי: חבר הכנסת חנא סוייד, בבקשה.

חנא סוייד: אני לא רוצה לשים מכשולים.

חנא סוייד: אני דווקא ראיתי את מה שעשו כאן על מנת להמעיט בעיכובים.

חנא סוייד: אני רוצה להדגיש את החשיבות בכך שכבר במסגרת הקריאה הראשונה יהיה שמדובר לא רק ברוכשי דירות, אלא גם באנשים שבונים דירות.

חנא סוייד: זה מתאים לחוק המקורי שבו יש הגדרה של דירה כשזה רכישה או בנייה של דירה.

דוד אזולאי: תסביר לי מה ההבדל אם זה יהיה בקריאה הראשונה או בקריאה השנייה והשלישית?

חנא סוייד: החוק מתחיל לקרום עור וגידים.

דוד אזולאי: אין לי בעיה עם זה.

דוד אזולאי: הבעיה היחידה שיש לי עם זה כשאנחנו מדברים על - - -

חנא סוייד: זה גם לבנייה, לא רק של - - -

מירב תורג'מן: בהגדרה "הלוואה לדיור" כתוב: "הלוואה הניתנת לזכאים - - - למטרה של רכישת דירה או בנייתה".

חנא סוייד: אם תקראי את החוק של חבר הכנסת וקנין אז בסעיף (א) כתוב: "זכאי יקבל תוספת הלוואה והפחתה בהחזר כמפורט להלן, ובלבד שהדירה אותה הוא רוכש היא חלק מתוכנית בנייה רוויה".

חנא סוייד: אני מציע שיהיה כתוב:

חנא סוייד: אותה הוא רוכש או בונה - זה פשוט וקל מאוד.

ראובן קוגן: זה נותן הטבה לקבלן.

ראובן קוגן: אם הוא בונה בבנייה רוויה זה הולך לקבלן.

חמד עמאר: לא, אנחנו מתכוונים לבנייה עצמית, לא לקבלן.

יצחק וקנין: רבותי, הפתרון של זה הוא שאתם רוצים צמודי קרקע.

חנא סוייד: לא.

יצחק וקנין: זה המשמעות.

יצחק וקנין: אני בעד זה.

יצחק וקנין: אגב, הצעת החוק הזאת לא נוגעת לקו העימות.

יצחק וקנין: מי שבונה אצלי ביישובים צמוד קרקע, לא יוכל לקבל את המענק הזה.

יצחק וקנין: ברור שהכוונה שלנו להוסיף את הנושא הזה בקו העימות.

יצחק וקנין: אני רוצה להוסיף שגם בנייה צמודת קרקע תתווסף.

חנא סוייד: אוקיי.

מירב תורג'מן: אבל, לא כרגע אלא בשנייה-שלישית?

חנא סוייד: אני לא רוצה להזכיר כאן צמודי קרקע.

קריאה: לא כרגע.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאני דיברתי באופן הממוקד ביותר שאפשר.

חנא סוייד: קודם כל, שיהיה ברור שהעניין הוא לא רק של בנייה קבלנית ומי שרוכש, אלא גם מי שבונה בנייה עצמית.

דוד אזולאי: שמענו הבהרה כאן שזה מופיע.

דוד אזולאי: אין לי בעיה עם זה.

חנא סוייד: אני אסמוך את ידיי על מה שיגיד הייעוץ המשפטי.

דוד אזולאי: גם אני.

חנא סוייד: הנקודה השנייה היא עניין הבנייה הרוויה.

חנא סוייד: אני לא רוצה, ואני חושב שזה מכשול.

חנא סוייד: כבוד הרב, אם תתחיל לדבר על צמודי קרקע כל המדינה תקום עליך.

חנא סוייד: אל תזכיר צמודי קרקע.

יצחק וקנין: למה לא?

יצחק וקנין: אם אני חסר דיור ואני בונה - - -

חנא סוייד: אני אומר לך – דבר על בנייה רוויה במובנים של משרד השיכון שלפעמים זה 3.5 דירות לדונם.

יצחק וקנין: 4 דירות, לפי הצעת החוק שלי.

חנא סוייד: יש גם מקומות של 3.65 דירות לדונם.

מירב תורג'מן: אבל, זה צריך להיות רשום כבית משותף, נכון?

ראובן קוגן: זה חייב להיות.

ישראל שוורץ: לא יודע.

חנא סוייד: לא צריך.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אתה כבר רואה את המוקשים.

חנא סוייד: אני מנסה להבליט את המוקשים שיכולים להיות.

דוד אזולאי: יש לנו את ההגדרות של משרד הבינוי והשיכון מה נקרא בנייה רוויה.

ישראל שוורץ: הגדרה רגילה זה 4 לדונם.

חנא סוייד: אבל, גם נותנים הנחות.

חמד עמאר: אני חושב להוריד בכלל את הבנייה הרוויה, וכך אתה לא יוצר את הבעיה.

חנא סוייד: כאן מדברים על אזור עדיפות לאומית א' ואזור עדיפות לאומית ב'.

חנא סוייד: המושגים האלה הם לא כל כך - - -

דוד אזולאי: אני לא אכנס לזה, ואני אומר לך גם למה.

דוד אזולאי: מפני שפה אני הולך להגדרה של משרד הבינוי והשיכון שהוא קובע את החלוקה ברחבי הארץ.

דוד אזולאי: אבל, זה מתייתר.

דוד אזולאי: ברגע שקיבלנו את הצעתו של חבר הכנסת גפני שהוא מדבר על כל הארץ, אז הנושא של עדיפות א' או אזור עדיפות ב' לא קיים.

חנא סוייד: אני מסכים.

חנא סוייד: אני רוצה לעזור שהעניין הזה לא יתפוצץ.

חנא סוייד: הוא כבר אומר: אני מושך את ההצעה שלי, נכון?

חנא סוייד: זה מה שהוא אמר כרגע.

דוד אזולאי: לא.

דוד אזולאי: הוא אומר: היות ויש הבדל בין הצעתו של חבר הכנסת וקנין להצעתו של חבר הכנסת גפני - פה מדובר בהגדרה על אזור עדיפות כזה או אחר, ובהצעה השנייה לא מדובר על אזור עדיפות, אלא מדובר על כל הארץ.

חנא סוייד: - - - הוא מושך.

דוד אזולאי: הוא לא מושך.

דוד אזולאי: הוא אומר: לאחד את זה, ולהכניס את כל הארץ.

דוד אזולאי: כרגע לא עושים אבחנה.

חנא סוייד: אני מאוד מסכים דווקא לגישה הזאת של פריפריה סוציו-אקונומית ולא גיאוגרפית.

דוד אזולאי: זה מה שהולך לקרות באיחוד, את זה אני הולך לעשות.

חנא סוייד: אוקיי – שלא נטבע בים הזה.

דוד אזולאי: לא, הבנתי את זה.

דוד אזולאי: אני יודע לאן אתה חותר וזה בסדר.

אורי מקלב: זה נכון שאם מחברים את שני החוקים, נושא המגזר הדרוזי והמגזר הערבי, גם אם זה נושא של בנייה ולאו דווקא של רכישה, וגם אם זה נושא שהוא לאו דווקא פריפריה, זה עדיין לא פותר את הנושא של בנייה רוויה.

אורי מקלב: דהיינו, להגיד שגם צמודי קרקע – זה יהיה קצת רחב.

אורי מקלב: השאלה היא, האם אפשר למצוא את הנוסחה?

דוד אזולאי: קיבלתי פה את עצת המחלקה המשפטית.

דוד אזולאי: הם אומרים לי שבחוק אין את האבחנה הזאת.

אורי מקלב: אבל, יהיה כתוב: רוויה.

אורי מקלב: זה נכון שבבניה ורכישה אין הבדל.

אורי מקלב: הוא רק רוצה ניסוח יותר ברור - בסדר.

אורי מקלב: אבל, לגבי נושא של בנייה רוויה – שאנחנו נקבע כן נקבע שזה צריך להיות כך וכך.

אורי מקלב: השאלה היא איך אנחנו מגיעים למטרה שזה יכלול באמת כל הזוגות הצעירים, כולל המגזר הדרוזי, כולל המגזר הערבי.

מירב תורג'מן: כולל בנייה צמודת קרקע?

אורי מקלב: אבל, בצמודת קרקע יש קונוטציה שאנחנו הולכים לתת למי שקונה וילה.

חמד עמאר: אבל, הצעת החוק מדברת על סכום מסוים של 1,3.

יצחק וקנין: באזורים האלה זה ממילא לא עובר את המיליון אפילו.

חמד עמאר: נכון, באזורים האלה לא עובר את המיליון.

מירב תורג'מן: בהגדרה המוצעת בהצעת החוק כתוב שזה 4 יחידות דיור שנמצאות בשטח של דונם, ושתי קומות לכל יחידה מינימום.

מירב תורג'מן: אני חשבתי שאולי נכון להוסיף שזה גם בכלל בניין רשום כבית משותף.

מירב תורג'מן: אבל, אני מבינה שזה מנוגד למטרה.

מירב תורג'מן: השאלה היא האם אתם רוצים גם להוריד את הפרמטר של שתי הקומות?

אורי מקלב: לא, אי-אפשר להוריד - - - לאנשים שלא זכאים.

חנא סוייד: לא להיכנס יותר מידיי לפירוט הזה.

חנא סוייד: יכול להיות שביישובים הערבים בונים קומה ראשונה, ולא בונים למחרת עוד קומה.

חנא סוייד: זה לא צריך למנוע ממי שבונה את הקומה הראשונה עכשיו מלקבל את התמיכה הזאת, ומכיוון שהוא לא בונה את הקומה השנייה מייד הוא עלול להפסיד.

חנא סוייד: אבל, בסך הכול שהצפיפות תהיה צפיפות גבוהה יחסית הכול - זה מוסכם.

מירב תורג'מן: 4 יחידות דיור על שטח של דונם, מבלי להתייחס - - -

חנא סוייד: האם דונם ברוטו או נטו?

חנא סוייד: אני לא רוצה להשאיר איזשהו פתח שמישהו יפיל.

חנא סוייד: אני מבין על מה אני מדבר.

אורי מקלב: גם אנחנו מבינים לאן אתה רוצה להגיע.

חנא סוייד: יתחילו להגיד לך נטו או ברוטו, וסיפורים מיותרים.

מירב תורג'מן: מה עמדת משרד הבינוי והשיכון ביחס לזה?

דוד אזולאי: נציג משרד השיכון, כשמדובר על 4 יחידות דיור בדונם אחד, האם זה ברוטו או נטו?

ישראל שוורץ: אני אבדוק.

ישראל שוורץ: נראה לי שזה ברוטו.

חנא סוייד: אז זה לא, אתה רואה?

דוד אזולאי: אני לא הייתי נכנס כרגע לנושא הזה.

דוד אזולאי: אנחנו מתחילים את הדרך והדרך עוד ארוכה וקשה.

דוד אזולאי: לכן, אני מציע כך.

דוד אזולאי: קודם כל, בואו נקרא את הנוסח המאוחד של שתי הצעת החוק.

דוד אזולאי: לאחד את שתי ההצעות, בבקשה.

מירב תורג'מן: "בחוק הלוואות לדיור, התשנ"ב-1992, להלן החוק העיקרי, אחרי סעיף 6ד יבוא: הלוואה והשתתפות בהחזרי משכנתה ברכישת דירה בבניה רוויה – 6ה.

מירב תורג'מן: (א) זכאי שרכש דירה שהיא חלק מתוכנית בנייה רוויה, יקבל הלוואה נוספת בסכום של 140,000 שקלים חדשים על ההלוואה לדיור, וכן מענק בסכום של 800 שקלים חדשים בחודש שיופחת מהחזר ההלוואה הנוספת במשך תקופת החזר ההלוואה.

מירב תורג'מן: בסעיף זה "בנייה רוויה" – אני פשוט משלבת בין הנוסחים – "בנייה בצפיפות של 4 יחידות דיור לדונם או יותר.

מירב תורג'מן: "

חנא סוייד: הייתי מוסיף כאן:

חנא סוייד: בהתאם לתוכניות המתאר הארציות והמקומיות, כי הן מגדירות את המהות והמשמעות של בנייה רוויה.

חנא סוייד: אין הגדרה לבנייה רוויה, מלבד בתוכניות המתאר.

דוד אזולאי: אתה צודק, שם ההגדרות הנכונות: בהתאם לתוכניות המתאר המקומיות והמחוזיות.

מירב תורג'מן: שחלות באזור.

מירב תורג'מן: "(ב) על אף האמור בסעיף קטן (א), זכאי שהוא יחיד יקבל הלוואה נוספת וכן מענק בשיעור השווה למחצית הסכומים הקבועים בסעיף קטן (א).

מירב תורג'מן: (ג) בכל מקרה, גובה המענק לא יעלה על סכום ההחזר החודשי של ההלוואה לדיור לפי סעיף זה.

מירב תורג'מן: המענק יינתן כל עוד הזכאי מחזיק בדירה".

מירב תורג'מן: צריך להוריד פה את הבעלות באזור עדיפות לאומית.

אורי מקלב: הסעיף היותר נכון הוא סעיף (ד) שמופיע בחוק השני.

מירב תורג'מן: כן, אני משלבת תוך כדי הקראה.

מירב תורג'מן: "סכום המענק יהיה צמוד למדד בשיעור עליית המדד מן המדד הידוע במועד מתן ההלוואה.

מירב תורג'מן: (ו) מגבלת גובה ההלוואה לדיור כמפורט בסעיף 2(א) לחוק לא תחול על הלוואה נוספת לפי סעיף זה.

מירב תורג'מן: (ז) הריבית על ההלוואה הנוספת לפי סעיף זה תהיה בשיעור של הריבית הממוצעת של הבנקים למשכנתאות כפי שמפרסם בנק ישראל, ולא יותר מ-4%.

יצחק וקנין: פה אני רוצה לשנות.

יצחק וקנין: פה אני לא רוצה שזה יהיה אחוזים.

יצחק וקנין: לדעתי, זה צריך לקבל שיעורים שייקבעו מעת לעת.

יצחק וקנין: אי-אפשר להשאיר את המצב הזה.

דוד אזולאי: אני אומר לך איך תעשה את זה.

דוד אזולאי: אנחנו נדבר על ריבית הנהוגה בבנקים המסחריים.

יצחק וקנין: רבותי, אני מציע שנתייעץ על הדבר הזה.

יצחק וקנין: צריך להתייעץ.

יצחק וקנין: אני אתייעץ בנושא הזה.

מירב תורג'מן: אפשר להשאיר את זה פתוח.

מירב תורג'מן: אני יכולה להשאיר את זה ללא מספר.

אורי מקלב: יש מומחים שאומרים שתוך תקופה קצרה יעלה מעל 4%.

יצחק וקנין: שיהיה פתוח – גם שגית אמרה לי אותו הדבר.

יצחק וקנין: דוד, אנחנו נשאיר את זה פתוח, ובישיבה הבאה, בקריאה הבאה אנחנו - - -.

יצחק וקנין: חד וחלק, 4% זה לא יישאר.

דוד אזולאי: אני חושב שהנושא הזה חייב לבוא על פתרונו.

יצחק וקנין: לדעתי, צריך להוריד את זה ל-3%.

דוד אזולאי: אל תקבע אחוזים.

דוד אזולאי: אני מציע – צריכה להיות פה הגדרה למשך כל השנים, כי הריבית היא משתנה מזמן לזמן.

דוד אזולאי: היא לא ריבית קבועה.

יצחק וקנין: בואו נתייעץ עם שגית.

דוד אזולאי: לכן, צריכים לקבוע פה איזושהי הגדרה, ולא לקבוע את הריבית.

מירב תורג'מן: כן, אבל עד היום בתוספת, הריבית קבועה.

יצחק וקנין: רבותי, הריבית חייבת להיות קבועה בחוק.

יצחק וקנין: אני מציע שתתנו לנו התייעצות.

יצחק וקנין: שגית הציעה 3%, ואני מציע שלקראת הקריאה השלישית - - -

דוד אזולאי: אני לא הייתי מגדיר אחוזים, אלא הייתי מחפש - - -

יצחק וקנין: אבל, כרגע בהצעת החוק שלי רשום 4%.

מירב תורג'מן: כן, אבל היא לא מתייחסת לגבי הלוואה לדיור מכוח החוק, אלא רק הלוואה נוספת שאתה מבקש להוסיף בהצעה שלך.

מירב תורג'מן: השאלה היא, האם אתם רוצים גם לתקן את התוספת שקיימת בחוק עכשיו, את ההלוואה העיקרית?

יצחק וקנין: ודאי, ודאי.

יצחק וקנין: אני רוצה לשנות.

מירב תורג'מן: ושם, איזה מספר אתה מבקש לכתוב?

יצחק וקנין: אני מציע שאנחנו נתייעץ לגבי גובה הריבית.

דוד אזולאי: מה אתה מציע?

יצחק וקנין: להשאיר את זה כרגע פתוח.

יצחק וקנין: את גובה הריבית להשאיר פתוח.

מירב תורג'מן: זה תלוי בנקודות.

מירב תורג'מן: כרגע זה קבוע.

מירב תורג'מן: מ-600 עד 999 נקודות זה עומד על 5.5%, ומ-1,000 נקודות ומעלה זה על 4%.

מירב תורג'מן: אני חושבת שפה זה יהיה אולי לא כל כך נכון להשאיר את זה פתוח.

מירב תורג'מן: את הסעיף הקודם שמתייחס רק להלוואה הנוספת ניתן להשאיר פתוח.

מירב תורג'מן: אבל, אם אתם מבקשים לתקן את הסעיף הזה אז אתם יכולים אולי לקבוע שיעור ריבית שיעמוד נניח על 3%, ולהוסיף בדברי ההסבר שהעניין יובא לדיון לקראת הקריאה השנייה והשלישית, ויוכרע מה שיעור הריבית שייקבע.

דוד אזולאי: למה את קובעת את הריבית?

דוד אזולאי: למה לא לקבוע הגדרה במקום ריבית?

דוד אזולאי: הדברים משתנים.

יצחק וקנין: דוד, אם אתה תשאיר את זה לשינוי, עלול להיות מצב שמחר הריבית במשק תהיה 10%.

מירב תורג'מן: אתה חייב לקבוע תקרה.

יצחק וקנין: פה אתה מקבע את הדבר.

יצחק וקנין: למה קבעו 4 כל השנים, ולמה אנשים הלכו למשרד השיכון?

יצחק וקנין: כי זו היתה ריבית הרבה יותר נמוכה מהבנקים.

דוד אזולאי: היא היתה נמוכה לעומת הבנקים המסחריים.

דוד אזולאי: אבל, בשנתיים האחרונות המצב הפוך.

יצחק וקנין: המצב הוא הפוך.

יצחק וקנין: לכן, אני מציע כמו שאת אמרת, ובדיון הבא אנחנו - - -

דוד אזולאי: בסדר.

מירב תורג'מן: אני אחזור על זה.

מירב תורג'מן: בסעיף קטן (ז) במקום 4% שכתוב אצלך בהצעת החוק המקורית, אני כותבת: ולא יותר מ-3%.

מירב תורג'מן: אני מתקנת את התוספת לחוק כך שבמקום 5.5% ו-4% יהיה כתוב: 3%.

מירב תורג'מן: כאמור, אני אוסיף בדברי ההסבר משפט לגבי העניין הזה שזה יובא לדיון.

יצחק וקנין: אוקיי, מקובל עלינו.

חמד עמאר: אנחנו הערנו לגבי בנייה רוויה.

חמד עמאר: אני לא יודע אם ההגדרה שהבאנו מכניסה את נושא החיילים המשוחררים ביישובים הדרוזים.

חמד עמאר: מקבלים שם חלקות של חיילים משוחררים שהן בנות 300 ל-500 מטר.

חמד עמאר: האם זה ייכנס לתוך הצעת החוק הזאת?

חנא סוייד: כן, ודאי.

חנא סוייד: אני מבטיח לך שכן.

חמד עמאר: חשוב מאוד שאותם חיילים משוחררים ייכנסו בתוך החוק הזה, ויקבלו - - -

דוד אזולאי: זה נמצא בתוך תוכנית המתאר.

חנא סוייד: בסופו של דבר, יש לך תוכנית מתאר מחוזית וארצית שהיא קובעת הכול - גם לגבי חיילים משוחררים, וגם לגבי - - -

חמד עמאר: בכל מקרה שנושא החיילים המשוחררים - - -

דוד אזולאי: אני חושב שההגדרה של תוכניות המתאר נותנת מענה, נקודה.

חמד עמאר: זה מה שאני רוצה.

מירב תורג'מן: אני רק חוזרת מה עוד ייכתב בדברי ההסבר.

מירב תורג'מן: אם כן, שנושא מגבלת שווי הדירה גם יידון לקראת הקריאה השנייה והשלישית, וכנ"ל לגבי אזורי עדיפות לאומית – אם זה יחול באזורים מסוימים או על כלל הארץ.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: נציג הסטודנטים ביקש רשות דיבור.

דוד אזולאי: אדוני, בבקשה.

נועם ויצנר: שמי נועם ויצנר, ואני מנכ"ל התאחדות הסטודנטים.

נועם ויצנר: צהרים טובים לכולם.

נועם ויצנר: קודם כל, אני רוצה לברך על הדיון הזה ועל הצעות החוק.

נועם ויצנר: כמו שאמר חבר הכנסת וקנין בראשית הדיון, הבעיה היא באמת בעיה כאובה, ובאמת זוגות צעירים וסטודנטים מבוגרים יותר לתואר שני ולתארים מתקדמים אחרים שמבקשים לרכוש דירה, לא מצליחים לעשות זאת.

נועם ויצנר: ההשכלה היום היא לא ערובה לזה שבאמת אפשר יהיה לרכוש דירה.

נועם ויצנר: לכן, הצעת החוק כל כך חשובה מבחינתנו.

נועם ויצנר: אנחנו באמת מקווים שהיא תמשיך ותעבור.

נועם ויצנר: אני רוצה להתייחס לנושא אחד לפני שאני אבקש לתת הערות פרטניות להצעת החוק, וזה לנושא שכירות ארוכת הטווח.

נועם ויצנר: זה נושא שלא עולה בכלל בהצעת החוק הזאת.

נועם ויצנר: אני לא יודע להגיד אם יש לו מקום בהצעת החוק הזאת כפי שהיא מנוסחת כרגע.

נועם ויצנר: אבל, אנחנו חושבים שזהו בהחלט נושא שצריך לבוא לידי ביטוי כי הוא בהחלט פתרון אפשרי שיכול לפתור את מצוקת הדיור, וכרגע אין לו מענה.

נועם ויצנר: אני מבקש מיעל ממחלקת המחקר של ההתאחדות לתת עוד כמה הערות ספציפיות.

דוד אזולאי: לא, אני לא יכול להיכנס כרגע לפרטים האלה.

דוד אזולאי: מאוד קשה לנו.

דוד אזולאי: אבל, אדוני מוזמן לדיונים הבאים, ואנחנו נשמח לקבל את ההערות.

דוד אזולאי: אם תעבירו לנו את ההערות בכתב, זה יקל עלינו את המלאכה עוד יותר.

דוד אזולאי: תעבירו לנו.

דוד אזולאי: אנחנו נמצאים כרגע רק בשלד של החוק, ולא הייתי נכנס כרגע לפרטים שאדוני מבקש להיכנס אליהם כי זה גם יגזול מאיתנו זמן, ולא נוכל לדון בהם כי בשעה 13:00 אנחנו חייבים לסיים כאן את הדיון.

דוד אזולאי: נציג התאחדות הקבלנים, בבקשה.

ערן ניצן: אני אדבר בקצרה לגבי השלד.

ערן ניצן: כלכלת הנדל"ן של ישראל מחולקת לשניים.

ערן ניצן: יש את כלכלת הנדל"ן של המרכז, ויש את כלכלת הנדל"ן של הפריפריה.

ערן ניצן: שתי הכלכלות האלה הן בעלות מאפיינים שונים.

ערן ניצן: אני אומר את הדברים פה לא מתוך הפוזיציה של הקבלנים, אלא גם מתוך גוף ציבורי שכן מעוניין שמחירי הדירות ירוסנו.

ערן ניצן: אנחנו סבורים שבמקום שבו יש עודף ביקושים כפי שקורה במרכז, הצעת החוק מהסוג הזה עלולה לתדלק ביקושים, וגם לייצר בסופו של יום מצב של עליית מחירים.

ערן ניצן: לעומת זאת, אם ההצעה – כפי שהיא עלתה פה – תתמקד באמת באזורי הפריפריה, ואני מדבר כרגע מבחינה כלכלית, אז האזורים האלה חוץ מפיקים נקודתיים מאופיינים בהיצע לצורך העניין כמעט בלתי מוגבל - זה עניין של בחירה של המדינה – ועם סיכונים מאוד גדולים ליזמים כי הביקושים שם הם פחותים בהרבה מאלו שבמרכז.

ערן ניצן: שם הצעת החוק עשויה להיות אפקטיבית, ובסופו של דבר באמת לתרום לסיוע לרוכשי הדירה הראשונה.

ערן ניצן: זה ה-input שלנו לחקיקה הזאת, ואני אומר גם בפוזיציה של הרוכשים.

ערן ניצן: הצעת החוק כמו שהיא יכולה לסייע מאוד בפריפריה.

ערן ניצן: אבל, צריך לבדוק טוב מה האפקטיביות שלה במרכז כי היא עלולה גם ליצור אפילו קשיים גדולים יותר, ולהתבטא בסופו של יום גם בעליית מחירים בעולם של עודף ביקושים והיצעים מוגבלים.

ערן ניצן: לכן, אני מציע לשקול את זה.

דוד אזולאי: כלומר, אדוני אומר לחזור להצעה המקורית של חבר הכנסת וקנין - -

ערן ניצן: מבחינה כלכלית יש בה היגיון רב יותר.

דוד אזולאי: - - לעומת הליכה על פריסה ארצית.

דוד אזולאי: אני אומר לך את האמת, אני מסכים איתך.

אורי מקלב: אני הבנתי אותו הפוך.

אורי מקלב: הוא בא ואומר שאם זה לא יהיה אפקטיבי לגבי מקומות כמו תל-אביב, למשל, יצא שיהיה פער מחירים מאוד גדול כי אנשים לא יוכלו לקנות שם דירה כי לא תהיה להם עזרה.

ערן ניצן: מה שאני אומר הוא שמה שיכול לקרות בתל-אביב – תיאורטית, לפחות – הוא שתהיה עליית מחירים.

דוד אזולאי: אוקיי, אני מסכים איתך.

דוד אזולאי: אבל, אני אומר לך מה אני צופה שיקרה.

דוד אזולאי: הרי אני לא תמים, ואני יודע שהחוק הזה לא יעבור כמו שאנחנו רוצים.

דוד אזולאי: אני מניח שעוד יהיו משאים-ומתנים, וירצו לשנות את ההגדרות וקריטריונים.

דוד אזולאי: לכן, אני חושב כך: כרגע הלכנו על המסגרת הרחבה.

דוד אזולאי: כשניכנס לעומקם של דיונים יהיה משא-ומתן, ונצטרך לקבוע איזשהן הגדרות על אלו יישובים.

דוד אזולאי: להערכתי, גם המציעים וגם משרדי הממשלה בסופו של יום, יעדיפו ללכת על מקומות בהם המצוקה היא קשה והקרקע היא זולה שבהם אפשר לעודד בנייה, מללכת על - - -.

דוד אזולאי: כרגע לא אכנס לזה.

דוד אזולאי: אדוני מבין.

דוד אזולאי: היית פעם במשרד האוצר, ואתה מכיר את הדברים.

דוד אזולאי: אתה יודע איך זה עובד, ולכן אני לא צריך להגיד לך.

ערן ניצן: חוץ ממה שאתה מתאר לגבי הפריפריה, צריך לזכור שיש שם רמת סיכון גבוהה מאוד ליזמים.

ערן ניצן: כלומר, היזמים שבונים היום בכרמיאל, או צפונה משם, או בדרום, הם באמת נתונים לשינויים גדולים מאוד בביקושים.

ערן ניצן: לכן, הכלי הזה גם יכול לבוא ולסייע להם.

ערן ניצן: מלבד השיקולים הטקטיים, מבחינה מקצועית צריך יהיה לבחון היטב אם רוצים לשים את זה במרכז או בפריפריה.

ערן ניצן: תודה.

אורי מקלב: - - -מתחילת דבריו תובנה מאוד נכונה.

אורי מקלב: בעבר, כשהיו המענקים, המענקים היו מינימום רבע ממחיר הדירה.

אורי מקלב: המשמעות היא – סדר גודל של המענקים מול מחירי הדירות.

אורי מקלב: גם אם החוק הזה יתקבל, וגם אם ניתן 140,000 שקל, עדיין מדובר כאן ב-10% או ב15% ממחיר הדירה בסך הכול.

אורי מקלב: זה יכול לעזור, אבל זה לא מה שיעשה את השינויים הדרסטיים בדברים האלה.

אורי מקלב: בשורה התחתונה זה לא אומר שזה מה שיעלה את המחירים מכיוון שיהיה לציבור כסף.

אורי מקלב: זוג צעיר שיש לו 140,000 שקל, זה עדיין לא אומר שהוא יכול לקנות בקלות דירה של מיליון שקל, או מעל מיליון שקל.

דוד אזולאי: רבותי, תודה רבה לכולם.

דוד אזולאי: אני מעלה את הצעת החוק להצבעה כפי שהיא הוקראה, בבקשה.

מירב תורג'מן: בקשה אחרונה מאגף תקציבים.

דוד אזולאי: אל תגידי שזוהי בקשה אחרונה, הם ינצלו את זה.

מירב תורג'מן: אחרונה לדיון הזה.

מירב תורג'מן: אני אעביר לך את הנוסח, ותעביר לי אומדן תקציבי סופי וברור, סכום אחד.

ראובן קוגן: סכום אחד לחוק אחד.

מירב תורג'מן: בדיוק.

דוד אזולאי: האם יש עוד משהו?

מירב תורג'מן: לא.

דוד אזולאי: אם כן, אני מבקש להעמיד את הצעת החוק להצבעה.

דוד אזולאי: מי בעד הצעת החוק כפי שהוקראה לנו כאן לקריאה ראשונה?

דוד אזולאי: אתה לא יכול להצביע.

יצחק וקנין: אני - לא.

דוד אזולאי: אם כך, 4 – בעד.

דוד אזולאי: מי נגד?

דוד אזולאי: מי נמנע?

דוד אזולאי: הצבעה בעד- 4 נגד- אין נמנעים –אין הצעת החוק המאוחדת אושרה להעלאה לקריאה ראשונה במליאה.

דוד אזולאי: אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד אזולאי: לפיכך, אני קובע שהצעת החוק שאוחדה להצעה אחת עוברת למליאה לקריאה ראשונה.

דוד אזולאי: תודה רבה, אני מודה לכם.

דוד אזולאי: הישיבה נעולה.