ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 492, 2011-03-22 09:00

כרמל שאמה-הכהן: בוקר טוב.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים היום ישיבה שנייה של ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום הצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 21) (חובת מסירת רשימות מנויים), התשס"ט-2008, של חברי הכנסת איתן כבל, שלי יחימוביץ', חיים אורון וזבולון אורלב (פ/3401).

כרמל שאמה-הכהן: ביום 13 באוקטובר 2009 החליטה מליאת הכנסת על החלת רציפות הדיון על הצעת החוק.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת חוק זו אושרה בקריאה טרומית כבר בשנת 2008 במליאה.

כרמל שאמה-הכהן: זכות הדיבור שלך, יוזם החוק, חבר הכנסת כבל, בבקשה.

איתן כבל: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן כבל: בפתח דבריי אני רוצה לומר מספר דברים, בוודאי לפרוטוקול ולמי שצופה בנו בבוקר זה.

איתן כבל: החוק הזה, לא אומַר שזה מהחוקים שאני גאה לפרסם שאני מהיוזמים שלהם, אבל יחד עם זאת, אני רוצה לחזור ולהדגיש שכחבר בשדולה למען השידור הציבורי – כך חשוב שייאמר – סברנו בקדנציה הקודמת, בתוך קידום חוק רשות שידור חדש, שעושה מהפכה או היה אמור לעשות מהפכה גדולה בתפיסה, שמאבני היסוד של החוק זה הוצאת הפוליטיקה מתוך רשות השידור, רפורמה כרגל שנייה, וסברנו שראוי גם לעזור, אם התהליך הוא כזה, צריך למצוא את הדרכים שיכולות לסייע לרשות השידור במצב הכספי בו היא נמצאת, בשלב הראשון מבלי להעלות את האגרה.

איתן כבל: הדרך המהירה שיכולה היתה להיות לדעתנו היא אצל אותם אזרחים שיש להם טלוויזיה ואינם משלמים את האגרה לרשות השידור, כפי שמתחייב בחוק.

איתן כבל: התחושות הציבוריות ידועות, ובעצם במידה רבה אדם כמוני יוצא חוצץ אל מול התחושות הציבוריות, שלא בדיוק מתחברות - ואני אומר זאת בלשון המעטה – אל אשר קורה בתוך רשות השידור או בשורה התחתונה, מה שהוא מקבל כצופה.

איתן כבל: ואני חזרתי ואמרתי זאת ואינני רוצה לחזור על כל הדברים הלא פשוטים והלא קלים, כי למרות כל זאת, עדיין אני מאמין שחייב – לא שצריך – שחייב שיהיה שידור ציבורי משוחרר מכל עכבות פוליטיות.

איתן כבל: ואני אומר וחוזר, וחוזר ומדגיש את העניין הזה.

איתן כבל: ולכן, בניגוד לתפיסות העולם הבסיסיות שלי, הסכמתי להוביל הצעת חוק כזו כחלק ממכלול.

איתן כבל: לצערי, אנחנו במקום אחר – בוועדת הכלכלה, אבל בדיון אחר - לא בדיוק נראה שהצעת חוק רשות השידור פועלת להוצאת הפוליטיקה מתוך השידור הציבורי, אבל זה דיון אחר.

איתן כבל: אדוני, כדי שאני אתכנס אל תוך העניין עצמו, אומר עוד כמה משפטים.

איתן כבל: החוק הזה בעצם בא לקבוע את הדבר הבא.

איתן כבל: הרי ברור הוא שמי שיש לו כבלים או לווין ומי שיתחבר בזמן הקרוב ל-DTT, יש לו טלוויזיה בבית, אין ויכוח על זה.

איתן כבל: מי שמשלם או מי שישלם או מי שרכש, אין ויכוח שיש לו את המכשיר בבית.

איתן כבל: להערכתי – ויתקנו אותי אנשי המקצוע – 50%, אולי 60% משלמים היום את האגרה במדינת ישראל, ואני לא רוצה להיכנס לפרטים.

איתן כבל: יכול להיות שאני טועה, אבל אלה פחות או יותר המספרים.

איתן כבל: מדובר בסכומים מאוד מאוד משמעותיים ומאוד גדולים, יש מי שאומר שמדובר בעשרות מיליונים של שקלים מדי שנה שלא מגיעים לרשות השידור עקב אי-תשלום.

איתן כבל: סברתי שהפעולה הפשוטה היא לפנות לכבלים וללווין, ובדיון האחרון כשהעברנו זאת לקריאה ראשונה, גם סיכמנו שיקום מנגנון שיידע לתת מענה – ואינני יודע אם זה נעשה, אדוני היושב-ראש, בצוותים שהיו אמורים לדון בכך – כיצד הפרטים יועברו על-ידי ה-DTT.

איתן כבל: ואנחנו כאן, היושב-ראש גם פנה אלי בבקשה כדי לסייע לרשות במצוקה וכדי למנוע את הלחצים להגדיל את האגרה בשלב הזה.

איתן כבל: הוא פנה אלי, ואני אומר זאת בחוסר חשק אבל אני כאן, זו עובדה.

איתן כבל: אני כאן והנחתי את הצעת החוק, ואני מקווה שבסופו של עניין נדע לעשות את הפעולה הנכונה כאן, וגם בדיון האחר, כך שהכוונה שאיתה יצאתי כשר הממונה על רשות השידור באמת תתגשם ולא בעצם יסתבר שאני טבלתי ושרץ בידי.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, חבר הכנסת כבל.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, כבוד היועצת המשפטית.

כרמל שאמה-הכהן: אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר נשכחות, או חדשות למי שלא היה נוכח בעת הדיונים כשהוועדה הכינה את הצעת החוק לקריאה הראשונה.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק הזאת העלתה שאלה של פגיעה אפשרית בפרטיות.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מדברים כאן על אנשים פרטיים שהתקשרו התקשרות מסחרית עם גורמים מסחריים – חברת הלווין וחברת הכבלים, "הוט" ו"יס"- ועתה, מוצע בחוק לחייב להעביר את פרטיהם לגוף ציבורי, לרשות השידור, על אודות התקשרות מסחרית, כאמור.

כרמל שאמה-הכהן: לפיכך, הוועדה החליטה, והדבר בא לידי ביטוי בנוסח הצעת החוק, להגביל את הפרטים שניתן יהיה למסור, כך שיימסר שם, תעודת זהות וכתובת – אני מקווה שאני לא שוכחת פרט נוסף.

כרמל שאמה-הכהן: נחמן שי: מה עוד צריך למסור כדי להגיע לאנשים?

כרמל שאמה-הכהן: גדי בן-יצחק: כרטיס אשראי.

כרמל שאמה-הכהן: אתי בנדלר: כמה משלמים, פרטי כרטיס אשראי, כאמור, וכולי.

כרמל שאמה-הכהן: נחמן שי: זה מספיק לשלוח - - -

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: יכול להיות גם הרגלי הצפייה של אנשים.

אתי בנדלר: דנה נויפלד: יש כל מיני פרטים שיש שם.

אתי בנדלר: אתי בנדלר: תחשוב על הרגלי הצפייה של אנשים, אלה נתונים שנאגרים בידי החברות האלה.

אתי בנדלר: ניצן הורוביץ: זה מאוד בעייתי.

אתי בנדלר: אתי בנדלר: לכן הגבילו את הפרטים.

אתי בנדלר: יתרה מזו, בהצעת החוק סוכם שהרשות לא תוכל לקבל פרטים מרגע שהחוק הזה ייכנס לתוקפו, ככל שהוא יתקבל.

אתי בנדלר: היא לא תוכל להחזיק בידיה מידע עודף, היא תצטרך להשמיד אותו – מידע עודף זה מידע מעבר לפרטים שהזכרתי עכשיו – והיא לא תוכל לקבל פרטים מגורמי ממשל אחרים, כמו משרד הפנים – למשל, תנועות של אדם, יציאה וכניסה לחוץ-לארץ – אלא אם כן הפרטים האלה נדרשים לצורך אכיפת הגבייה לגבי מתחמקים מתשלום.

אתי בנדלר: בנוסף לכך, החליטה הוועדה שהנתונים האלה לא יועברו ישירות מאותם גופים, קרי מחברות הכבלים והלווין, לרשות השידור, אלא יהיה גורם שלישי שבו ייעשה תהליך של ערבול נתונים.

אתי בנדלר: דהיינו, רשות השידור תעביר לאותו גורם את כל הנתונים על משלמי אגרה המצויים ברשותה.

אתי בנדלר: לאותו גורם יועברו גם פרטי המנויים – הפרטים שהזכרתי כמובן – מחברות הכבלים והלווין.

אתי בנדלר: שם יעורבלו כל הפרטים, ומה שתקבל רשות השידור בהמשך יהיה רק העודף, הדלתא שבין כלל הנתונים של כבלים ולווין פחות הנתונים שיש לרשות השידור, וכך היא תדע למי לפנות.

אתי בנדלר: דא עקא, שאחרי שהוועדה סיכמה את ההליך הזה וניסינו לתת לו ביטוי בנוסח הצעת החוק, לא היה ברור עד כמה ההליך הזה, יש לו היתכנות טכנית.

אתי בנדלר: את הנושא הזה אמורים היו הצדדים לבדוק לאחר הקריאה הראשונה, ולהמציא לוועדה נתונים ופרטים ושינויי נוסח ככל שיידרשו לצורך העניין.

אתי בנדלר: זוהי הערה ראשונה שביקשתי להביא לידיעת הוועדה, הוועדה אמורה לשמוע פרטים בקשר לכך.

אתי בנדלר: נקודה שנייה שהוועדה ביקשה לדון בה אחרי הקריאה הראשונה - וציינו את זה בסיום דברי ההסבר להצעת החוק - היא שאכן הצעת החוק הזאת איננה נותנת מענה לכל המחזיקים במקלטי טלוויזיה שאינם מנויים של הכבלים והלווין, והכוונה בעיקר לכמות הגדולה יחסית של אנשים שהחלו לצפות בטלוויזיה באמצעות מערכת "עידן פלוס", דהיינו מערכת ה-DTT.

אבי כץ: גם המגזר הערבי.

אבי כץ: הם לא מחוברים.

אבי כץ: אתי בנדלר: כל מי שאיננו מנוי של הכבלים והלווין.

אבי כץ: אתם מדברים על המגזר הערבי, אפשר לדבר על מגזרים נוספים.

אבי כץ: ואגב הדברים האלה, אולי לא מיותר לציין שבהצעת חוק רשות השידור, העוסקת ברפורמה, מוצע לכלול סעיף נוסף שלפיו תוחל חובה, בתנאים שנקבעו בהצעת החוק ככל שהיא תתקבל, ניתן יהיה להחיל חובת תשלום אגרה בעד האפשרות לצפות בשידורי טלוויזיה גם שלא באמצעות מקלט טלוויזיה.

אבי כץ: דהיינו, לכאורה – אם תתקבל אותה הצעת חוק – מדובר על כך שניתן יהיה להחיל חובת תשלום אגרה אולי גם על מי שצופה בשידורי טלוויזיה באמצעות מכשירי סלולר.

אבי כץ: נחמן שי: או אינטרנט.

אתי בנדלר: או אינטרנט, ברור.

ניצן הורוביץ: אנחנו כבר בתחום ההזוי.

ניצן הורוביץ: באמת, זה כבר מגיע לאבסורד.

ניצן הורוביץ: דנה נויפלד: סליחה, אתי, אבל צריך לציין – למען הדיוק – שזה במקרה שבו יש שינוי בהרגלי הצפייה.

ניצן הורוביץ: זה לא משהו מהיום למחר.

ניצן הורוביץ: אתי בנדלר: אמרתי – בתנאים האמורים באותה הצעת חוק.

ניצן הורוביץ: דנה נויפלד: ככל שזה יהווה תחליף לצפייה.

ניצן הורוביץ: אתי בנדלר: אולי ראוי לציין השר, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדה, וכולי.

ניצן הורוביץ: אני לא נכנסת לכל הפרטים, אמרתי – בתנאים הקבועים באותה הצעת חוק, ככל שהיא תתקבל, ניתן יהיה להרחיב את חובת תשלום אגרת טלוויזיה גם בשל האפשרות לצפות בשידורי טלוויזיה שלא באמצעות מקלט טלוויזיה אלא באמצעות מכשירים אחרים.

ניצן הורוביץ: אני מבקשת לקחת את תשומת-לב חברי הוועדה, שככל שאותה הצעת חוק תתקבל, זה לא יהיה מופרך לחשוב שאם תחול חובת מסירת פרטים על הכבלים והלווין, יבואו ויטענו – ומדוע שלא על חברות הסלולר ומדוע שלא על חברות - - - ניצן הורוביץ: האינטרנט.

ניצן הורוביץ: אתי בנדלר: האינטרנט, שמספקות שירותי אינטרנט, כדי שבאמת בפני רשות השידור יהיה כל המנעד של החייבים בתשלום אגרה.

ניצן הורוביץ: אלה נקודות שרציתי להביא לתשומת-לב הוועדה לפני שמתחילים בדיון לגופו של עניין.

ניצן הורוביץ: תודה.

ניצן הורוביץ: היו"ר כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת הורוביץ, בבקשה.

ניצן הורוביץ: ניצן הורוביץ: תודה.

ניצן הורוביץ: אני מבין את הכוונה ומעריך את הכוונה של החוק, מציע החוק.

ניצן הורוביץ: אני מבין את המטרה.

ניצן הורוביץ: המטרה היא לתמוך בשידור הציבורי.

ניצן הורוביץ: אני חבר בלובי של השידור הציבורי, אני חושב ששידור ציבורי הוא חיוני – בטח במדינת ישראל – ואני מאוד מעריך את רשות השידור ואת עובדיה, ואני מקווה שהרפורמה תצא לדרך.

ניצן הורוביץ: אני מבין את מטרת החוק, אבל הוא מאוד בעייתי.

ניצן הורוביץ: החוק הזה מחטיא את מטרתו.

ניצן הורוביץ: קודם כול, הפגיעה בפרטיות שציינה היועצת המשפטית.

ניצן הורוביץ: אני חושב שהיא לא מיצתה את הדיון בנקודה, ויש פה פגיעה בפרטיות, ומעבר לזה יש פגיעה בתחושה הכללית של הציבור, שלא כך צריכים הדברים להתנהל.

ניצן הורוביץ: ציינה היועצת המשפטית, ואני אדגיש את הנקודה – למה רק "הוט" ו"יס", ומדוע מוטלת עליהן החובה הזאת?

ניצן הורוביץ: למה לא בזק, נטוויז'ן, חברות האינטרנט, חברות הסלולר, וכולי?

ניצן הורוביץ: כיום, כפי שכבר ציינתם, אפשר לקלוט – זה דבר אנכרוניסטי הקופסה הזאת שמונחת בסלון, מה שחשוב התוכן.

ניצן הורוביץ: התוכן – אפשר לקלוט אותו באינטרנט, בסלולר, בשלל פלטפורמות.

ניצן הורוביץ: ההידבקות הזאת למכשיר עצמו זה דבר שהולך ועובר מהעולם.

ניצן הורוביץ: כבר היום בחוק – אם כבר אנחנו מדברים על המכשיר – יש חובה על מוכרי טלוויזיות למסור את המידע, וכאמור העניין אנכרוניסטי.

ניצן הורוביץ: רשות השידור צריכה לשדר שידור ציבורי, לא לגבות מסים, ותקציב רשות השידור – תקציב השידור הציבורי – צריך להגיע מהתקציב הכללי, ממש כמו קולנוע, תיאטרון, אמנות, תרבות, ספורט, כמו כל דבר שהמדינה חושבת שראוי לתקצב אותו.

ניצן הורוביץ: לא צריך בשביל זה גוף גבייה, לא צריך פקחים, לא צריך לבוא לאנשים הביתה, לדפוק בדלת.

ניצן הורוביץ: כל העניין הזה כבר עבר מן העולם, כאמור, אני יכול עכשיו לפתוח, לראות טלוויזיה פה באולם, בלי טלוויזיה ובלי להיות בבית בכלל.

ניצן הורוביץ: אני חושב שלמען רשות השידור ולמען השידור הציבורי צריך לרדת מהדברים האלה.

ניצן הורוביץ: אני יודע שגם מציעי החוק מבינים – זאת הרי המטרה; היות וכך המערכת, אז צריך לדאוג שהגבייה תהיה כמה שיותר יעילה ושאנשים לא יתחמקו מתשלום, והיום ההתחמקות היא עצומה.

ניצן הורוביץ: אבל, ככל שנוסיף ללכת בדרך הזו וכאילו לשכלל אותה ולשפר אותה, נחמיץ את העניין העיקרי, שהוא בכלל לא שם.

ניצן הורוביץ: אני חושב שיש מסר שצריך גם לשדר לאוצר ולמדינה בכלל, שאי-אפשר להתקדם יותר בדרך הזאת של נעשה עוד מעט עוד חוק שגם בזק יצטרכו להעביר את המידע וגם ספק אינטרנט או ספק פלאפון – לא נצא מזה.

ניצן הורוביץ: זאת לא הדרך, ולא צריך לעשות את זה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה.

נחמן שי: בוקר טוב.

נחמן שי: אני באמת לא צריך להביא רקורד של אהדה ורצון לראות בשידור הציבורי בסיס ועוגן מרכזי בשידורים ובשירות הציבורי בתחום הזה במדינת ישראל, ואני מוכן יחד אתכם – ולא בפעם הראשונה – לחפש דרכים כדי לסייע למצוקה הכלכלית הנמשכת והולכת של רשות השידור.

נחמן שי: העלאת האגרה היא גם בעייתית, אבל מבין השניים אני מוכרח להגיד לכם – אם עובדים בשיטת העז – כבר עדיף ככה מאשר לחדור לזירה הזאת.

נחמן שי: איתן כבל הציע את זה לפני שנתיים, אני צודק?

נחמן שי: כשהיית השר הממונה.

נחמן שי: אבי כץ: ב-2008.

נחמן שי: נחמן שי: למה לא נשארת, יכולת להעביר כל כך הרבה דברים.

נחמן שי: תגיד, אין לך אחריות?

נחמן שי: ... איתן כבל: אין לי...

נחמן שי: למה לא נשארת?

נחמן שי: יכולת להעביר את הרפורמה, יכולת להעביר...

איתן כבל: טיפוס ....

איתן כבל: נחמן שי: לא, ממש לא, אבל עכשיו אני כועס עליך.

איתן כבל: ..

איתן כבל: אתי בנדלר: בפברואר 2008 הונחה הצעת החוק.

נחמן שי: נו באמת, שלוש שנים.

נחמן שי: ניצן הורוביץ: בסדר, הוא יחזור.

נחמן שי: הוא יחזור... נחמן שי: אוקיי.

נחמן שי: יחזור.

אבי כץ: גם הוא ישאל אותך למה לא נשארת להיות יושב-ראש.

אבי כץ: נחמן שי: תודה, אבי.

אבי כץ: אני באמת רוצה ומוכן להשקיע כל מה שחבריי ברשות השידור ירצו כדי לחפש את הרווחים ואת הדרך לסייע להם כי זה לא נכון בעיני שהרשות תהיה כל הזמן במצוקה ושרוב הזמן המוסדות שלה והמנהלים שלה יעסקו באיך מכסים את הגירעונות.

אבי כץ: אבל, בגישה הזאת אני רואה פגם, ניצן הציג את זה מאוד יפה ואני מוכן ללכת באותו כיוון.

אבי כץ: הלוא ניסינו בעבר לפנות לחברת חשמל, ביקשנו מחברת חשמל והם לא הסכימו, נכון?

איתן כבל: אבל זה לא דומה, תרשה לי לתקן אותך.

נחמן שי: זה עוד יותר דומה.

נחמן שי: איתן כבל: תרשה לי לתקן אותך, ברשותך.

נחמן שי: הבעיה פה היא לא נושא הגבייה.

נחמן שי: הבעיה המרכזית – לכן גם בזמנו ירדנו מזה – זה לאתר בכלל.

נחמן שי: הרי אנחנו פה מדברים על איתור.

נחמן שי: חברת חשמל יכולה היתה לגבות רק ממי שיש לה את הרשימה.

נחמן שי: היתרון שהיה אמור להיות פה הוא שמי שיש לו כבלים או לווין, או יהיה לו "עידן", ממילא יש לו מקלֵט, בהגדרה.

נחמן שי: אני תיכף אגיע ל"עידן" – העידן החדש.

נחמן שי: זה טוב, השם מתאים מאוד לעניינים שלנו.

נחמן שי: אני זוכר שהיו ניסיונות להגיע למאגר של מחזיקי הטלוויזיה בישראל, ולא הצלחנו.

נחמן שי: לא נראה לי נכון שאם אני עושה עסקה עם חברת כבלים או לווין, הם יעבירו את המידע הזה לגורם שלישי.

נחמן שי: היו"ר כרמל שאמה-הכהן: בהנחה ואתה מתחמק מתשלום אגרה.

נחמן שי: נחמן שי: אני לא מתחמק.

נחמן שי: היו"ר כרמל שאמה-הכהן: לא מתחמק.

נחמן שי: אתה לא משלם.

נחמן שי: אם אתה משלם את האגרה, הנתון הזה לא יועבר.

נחמן שי: גדי בן-יצחק: אבל כשאני מקבל משכורת ממנו, זה לא עובר למס הכנסה?

נחמן שי: קריאה: - - -

נחמן שי: אני לא רוצה.

נחמן שי: אני חושב שהם מקבלים מידע, גם מסחרי - - - היו"ר כרמל שאמה-הכהן: בהגדרה, זה אומר מי שמשלם, חבר הכנסת שי, צריך להבין.

נחמן שי: מי שמשלם, לא מועבר בגינו שום מידע.

נחמן שי: מוטי שקלאר: חבר הכנסת שי, אם מותר לי להתערב ולשאול.

נחמן שי: מה ההבדל בין העברת האינפורמציה למנויים לבין בעל חנות כזו או אחרת שאומר לי מי קנה אצלו מכשיר?

נחמן שי: זה אותו דבר.

נחמן שי: נחמן שי: אני גם מזה לא שקט אבל זה כבר עבר, זה כבר היה.

נחמן שי: מוטי שקלאר: זה החוק היום, זה מה שקיים, אז מה ההבדל?

נחמן שי: בעיני זו כניסה לכיס הפרטי של בעל חנות הרבה יותר מאשר חברת "הוט".

גדי בן-יצחק: נכון, אבל כל מי שמקבל משכורת, מס הכנסה יודע.

גדי בן-יצחק: נחמן שי: מה שקיים, קיים.

גדי בן-יצחק: אם הוא טוב או לא טוב, זאת עובדה.

גדי בן-יצחק: ללכת להרחיב את זה ולחדור עוד ועוד לעולמות חדשים, בעיני זה פגום.

גדי בן-יצחק: זה היבט אחד.

גדי בן-יצחק: ההיבט השני הוא כמובן שהטכנולוגיה בורחת לכם.

גדי בן-יצחק: עד שאתם סוגרים את הכלוב מצד אחד, הם בורחים כולם מהצד האחר, כי כבר הוזכר פה שהכיוון הכללי הוא לאינטרנט, ובאינטרנט אתם תצטרכו לחייב כל בית בישראל, נקודה, בגלל שברוב בתי-האב בישראל כבר יש אינטרנט והצפייה נעשית או תיעשה בקרוב דרך האינטרנט.

גדי בן-יצחק: זאת עובדה, מה לעשות, ואז לא תוכלו אלא לקבוע שכל מי שיש לו מסך אינטרנט, הוא אמור לשלם אגרה לרשות השידור.

גדי בן-יצחק: ואחר כך אנחנו מגיעים למכשירים הסלולריים ואחר כך מגיעים למכשירים שעוד לא המציאו אותם או שימציאו אותם בעוד שנה או שנתיים, שאנחנו לא יודעים עליהם ושעושים את האינטגרציה בין כל המערכות האלה, ומה אז נעשה?

גדי בן-יצחק: לכן, אני חושב שההצעה הזאת היא לא טובה.

גדי בן-יצחק: טוב לעזור וטוב לחשוב על כיוונים איך לסייע לרשות השידור.

גדי בן-יצחק: לא טוב להיכנס לחקירות ולבדיקות מהסוג הזה, וכולי.

גדי בן-יצחק: והדבר האחרון – העידן, בכלל, מי שירכוש מכשיר – מה קורה פה, אנחנו במדינת משטרה?

גדי בן-יצחק: אדם רכש מכשיר, הוא רוצה אותו בבית.

גדי בן-יצחק: איך אתה יודע למה הוא רכש אותו, ואולי הוא סתם רכש אותו?

גדי בן-יצחק: אולי מאז שהוא רכש אותו כבר אין לו טלוויזיה, אז הוא ישלב אותו גם כן?

גדי בן-יצחק: איתן כבל: זה החוק, דרך אגב.

גדי בן-יצחק: נחמן שי: נראה לי שאנחנו פשוט חופרים במקום הלא נכון.

גדי בן-יצחק: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: אמיר גילת, יושב-ראש רשות השידור.

כרמל שאמה-הכהן: אמיר גילת: בוקר טוב.

כרמל שאמה-הכהן: קודם כול, אני רוצה לעודד את רוחו של חבר הכנסת איתן כבל.

כרמל שאמה-הכהן: רשות השידור הולכת לעידן חדש, אנחנו באמת ערב הרפורמה, כל עובדי הרשות כבר חתומים באמצעות הוועדים שלהם על רפורמה, ואנחנו בדרך לשם.

כרמל שאמה-הכהן: איתן כבל: יש לי יתרון אחד עליך, סליחה.

כרמל שאמה-הכהן: אל"ף, אני מאחל לך הרבה מאוד הצלחה, אבל יש לי יתרון.

כרמל שאמה-הכהן: את זה כבר שמעתי הרבה פעמים.

כרמל שאמה-הכהן: קריאות: - - -

איתן כבל: אנחנו חברים, עבדנו יחד.

איתן כבל: 30 שנה אני מכיר אותו.

איתן כבל: אמיר גילת: כל עובדי רשות השידור חתומים היום על הסכמי הרפורמה, ובאמת אני מקווה שהוועדה הזאת תרוץ עם החוק ובאמת תאפשר לנו להגיע לשלב ב', שיביא גם לשלב ג'.

איתן כבל: הלוואי.

איתן כבל: אמיר גילת: ושבאמת תוך מספר שבועות אנחנו יוצאים לרפורמה, וזה עוד לא היה בעבר.

איתן כבל: איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אמיר גילת: אני רוצה לשים את הדברים בהקשר הכולל.

איתן כבל: כרגע אנחנו מדברים – גם הזכרתי את זה בדיון בוועדה – על דרך לגביית האגרה, ואין שום כוונה כרגע לגבות על אינטרנט, זה לא על הפרק בכלל.

איתן כבל: כרגע אנחנו מדברים על העלאת האגרה בנושא של החוק כתנאי למימוש הרפורמה.

איתן כבל: אנחנו זקוקים לכסף הזה כדי לממש את הרפורמה, לכן הזכרתי אותה עכשיו.

איתן כבל: וכרגע על הפרק בכלל לא האינטרנט, זה לא בעולם הזה, ואנחנו באמת צריכים להסתכל על העתיד, ואני חושב שאם עושים היום חוק – ופעם ב-40 שנה עושים חוק רשות שידור – כן צריך להסתכל על העתיד ואז לראות שכל משק בית יכול היום לקלוט את השידור הציבורי, על מגוון האפשרויות שלו, ולגבות בהתאם, אבל זה סיפור אחר.

איתן כבל: היום אנחנו בסיפור שבו אנחנו צריכים להתמודד עם החוק הנוכחי, משנת 1965, שמדבר על כך שכל מי שברשותו מקלט טלוויזיה, צריך לשלם אגרה.

איתן כבל: והסוחר שמוכר את הטלוויזיה הוא זה שאמור היום להעביר לרשות השידור את הדיווח.

נחמן שי: הוא לא מעביר?

נחמן שי: קריאה: לא.

נחמן שי: אמיר גילת: רובם כמובן לא מעבירים.

נחמן שי: איתן כבל: לדעתי, רבים לא יודעים את זה.

נחמן שי: נכון, הוא לא יודע.

נחמן שי: אבי כץ: מעבירים, אבל הרשתות הגדולות לא מעבירות.

נחמן שי: נחמן שי: למה אתם לא נוקטים אמצעים?

נחמן שי: אבי כץ: אני אסביר לך איזה אמצעים נקטנו.

נחמן שי: אמיר גילת: שוב, אנחנו צריכים להפריד בין שני דברים – בין רשימת האנשים שאנחנו יודעים עליהם, שמהם אנחנו גובים, לבין רשימת האנשים שאנחנו לא יודעים בכלל שהיא קיימת, כי האנשים האלה עוברים דירה ואנחנו לא יודעים את הדברים האלה.

נחמן שי: נחמן שי: נכון.

נחמן שי: אמיר גילת: מנהל אגף הגבייה יכול למסור את הנתונים המדויקים.

נחמן שי: כשאנחנו יודעים את שמות האנשים שמחזיקים ברשותם מקלט טלוויזיה – לפי הרישומים שלנו, לפי הדיווחים של אותם סוחרים – אנחנו מגיעים ל-80% גבייה.

נחמן שי: מה שנותר לנו ב-20% זה לשפר את המערכת שלנו, בין השאר על-ידי קבלת כלים של רשות מסים – שיהיו לנו הכלים להפעיל את הסנקציות נגד אלה שלא גובים, ולחברה פרטית בשם "דרך ארץ" יש היום יותר כלים מאשר לרשות השידור, שהיא גוף ציבורי שאמור לגבות את האגרה מהאזרחים.

נחמן שי: לכן, פה צריך להסתכל על עניין הסנקציות מול הגבייה, אבל זה לא נושא הדיון היום.

נחמן שי: היום אנחנו מדברים על כל אותם מאות אלפים שאנחנו בכלל לא יודעים שיש להם מקלט טלוויזיה כי אין לנו את הנתונים.

נחמן שי: ולכן, בהקשר הזה, הצעת החוק הזאת יכולה לעזור לנו מאוד.

נחמן שי: יש לנו הסתייגות אחת, שאנחנו לא יכולים לוותר על מאגרי המידע האחרים שהזכרת בהצעת החוק מפני שאחרת מאיפה נצליב?

נחמן שי: הרי כל המנגנון מושתת על כך שהלווין והכבלים יעבירו לגורם שלישי את הרשימות ויצליבו עם הנתונים שלנו.

נחמן שי: אם לא יהיו לנו הנתונים של משרד הפנים, לא יהיה לנו מאיפה להצליב.

נחמן שי: אתי בנדלר: אבל יש לכם מאגר קיים, לא?

נחמן שי: אמיר גילת: כן, אבל מה באשר לעתיד?

נחמן שי: פה נכנס גם נושא של "עידן" והמגזר הערבי, או כל אותם אנשים שאינם מנויים על "הוט" ו"יס".

נחמן שי: אתי בנדלר: מר גילת, אני חושבת שראוי שתגדיר על איזה מאגרים נוספים אתה מדבר.

נחמן שי: אמיר גילת: משרד הפנים.

נחמן שי: אתי בנדלר: משרד הפנים, יש להם נתוני תושבים, אזרחים, נתוני יציאה-כניסה.

נחמן שי: אין להם נתונים של מי שמחזיק מקלט טלוויזיה.

נחמן שי: אמיר גילת: ברישום האוכלוסין אנחנו יכולים להגיע לבתי-האב.

נחמן שי: ושוב אני אומר, אני מסכים עם חבר הכנסת הורוביץ.

נחמן שי: רשות השידור, לתפיסת עולמי, צריכה לעסוק בדבר אחד – בשידור.

נחמן שי: נחמן שי: לא במעקב אחרי אזרחים, אם הם עוברים דירה.

נחמן שי: אחר כך אתה תרצה לדעת לאן עברתי דירה?

נחמן שי: תקבל עדכונים כל הזמן?

נחמן שי: אבי כץ: אבל זה קיים, זה קיים היום.

אמיר גילת: לא אכפת לי שהנאמן יקבל את הנתונים האלה, אבל גם היום אנחנו מקבלים.

כרמל שאמה-הכהן: הכי טוב שתחכו שאנשים יבואו, ואל תשכחו גם שוברים.

כרמל שאמה-הכהן: השיטה הכי טובה, אנשים יבואו ויפקידו צ'קים.

כרמל שאמה-הכהן: ככה, זו הגישה.

נחמן שי: כרמל, אל תיסחף.

נחמן שי: אל תיסחף.

נחמן שי: ברוך השם, רוב הציבור משלם.

נחמן שי: היו"ר כרמל שאמה-הכהן: לפרוטוקול – אני דיברתי בציניות.

נחמן שי: קריאה: אם צריכים לחכות, נחכה עד יבוא שילה.

נחמן שי: היו"ר כרמל שאמה-הכהן: לא, כי כך אני מתרשם.

נחמן שי: שאנשים מכניסים הרבה תמימות ונאיביות פה לדיון.

נחמן שי: אמיר גילת: רשות השידור צריכה לעסוק לטעמי בדבר אחד – בשידור.

נחמן שי: אנחנו לא רוצים לעסוק בגבייה ולא רוצים לעסוק בנושאים אחרים שאינם שידור.

נחמן שי: המדינה הטילה עלינו כדי לקיים את עצמנו, לעסוק גם בגבייה.

נחמן שי: אנחנו מוכנים לוותר על זה בחפץ-לב.

נחמן שי: אם מטילים עלינו לעסוק בגבייה אנחנו צריכים לקבל את אותם כלים שהזכרתי, גם בסנקציות, וגם את מאגרי הנתונים כדי שנוכל לגבות, אבל אי-אפשר להטיל עלינו את כל האחריות ולא לתת לנו את הכלים למלא את האחריות שמוטלת עלינו.

נחמן שי: היו"ר כרמל שאמה-הכהן: תודה.

נחמן שי: אני לא אמרתי עוד שום דבר מתחילת הדיון.

נחמן שי: גם אני הייתי רוצה לחיות במדינה שזכויות היסוד - זכות חופש התנועה והפרטיות – נשמרות במאת האחוזים.

נחמן שי: מה לעשות, החיים הם לא חיים של מאה אחוז, אין דבר כזה, צריך לאזן בין הדברים.

נחמן שי: יש לנו מצב שלאורך שנים אוכלוסיות רחבות מתחמקות מתשלום האגרה וזה פוגע בזכות יסוד אחרת – בזכות הקניין של אחרים, שנאלצים לשלם יותר אגרה וגם מקיימים את החוק; גם אזרחים מסודרים וגם משלמים יותר בגלל שהם מסודרים, בדרך כלל ההיגיון צריך להיות הפוך – ולכן, המצב הלא נורמלי הזה לא יכול להימשך לאורך זמן, ואם הפגיעה מסתכמת בזה שנתונים יבשים יעברו לגורם שלישי שיערבל את הנתונים ויוציא רק את אלה שמתחמקים מהתשלום, ויעביר אותם כדי לעזור לגבייה, אני חושב שאין דבר יותר יסודי ובסיסי מזה כדי לשמור על הרבה יותר זכויות יסוד של יותר אנשים, שעליהם אני קודם כול מחויב לשמור.

נחמן שי: לכן, אני חושב שדווקא הצעת החוק – עד כמה שהיא לא נעימה – וכולנו, כל פעם שאנחנו באים להגיש הצעת חוק שחודרת לפרטיות של אדם, זה לא דבר נעים, אבל אנחנו צריכים גם לעשות את הדברים בצורה עניינית.

נחמן שי: הדובר הבא, יורם מוקדי, חברת "הוט", סמנכ"ל תוכן ורגולציה.

נחמן שי: יורם מוקדי: תודה על זכות הדיבור, כבוד היושב-ראש.

נחמן שי: קודם כול, חבריי מרשות השידור יודעים את זה, אני בעד שידור ציבורי – תמיד הייתי, אני עדיין בעד שידור ציבורי – וצריך לעשות הכול כדי ששידור ציבורי יהיה טוב ומצוין.

נחמן שי: אבל אני חושב שיכולים להבין שיש בעיה בציבור הישראלי בלגיטימיות של גביית האגרה, ואני חושב שכולם פה יכולים להבין אותנו בחברת "הוט", שאנחנו לא רוצים להיות שותפים לחוק שבעצם מעביר פרטים לגביית אגרה, שהיא לא לגיטימית בעיני הציבור.

נחמן שי: והיא מאוד לא לגיטימית בעיני הציבור, ואני חושב שכבר במהלך הדיון עלתה השאלה למה זה לא לגיטימי, וזו בעיה יותר גדולה.

נחמן שי: אז אתם יכולים להבין אותנו, שאנחנו לא רוצים להיות צד לחוק הזה.

נחמן שי: בדיון שהתקיים לפני שלוש שנים ציינו שיש בעיה בהעברת פרטים לרשות השידור, ואכן דובר על כך שיהיה גורם שלישי שיטפל בנתונים האלה.

נחמן שי: אני לא ראיתי שום הצעה מצד גורם ממשלתי או אחר איך באמת מקימים את הגורם השלישי הזה ואיך מבטיחים שהפרטים - - - אתי בנדלר: לזה, בין היתר, מיועד הדיון.

נחמן שי: יורם מוקדי: כן, אבל אני הייתי מצפה שכבר מישהו ישב - - - אבי כץ: חוץ מזה, יש.

נחמן שי: התקיימו דיונים עם הגורם השלישי, והגורם השלישי מוכן לטפל.

נחמן שי: נחמן שי: מה זה הגורם השלישי?

ניצן הורוביץ: מי זה הגורם השלישי?

ניצן הורוביץ: אבי כץ: משרד האוצר.

ניצן הורוביץ: לאה ורון: משרד האוצר הודיע שהוא לא קשור להצעת החוק, ולכן הוא לא מגיע לישיבת הוועדה, אף כי ביקשנו מהם להגיע.

ניצן הורוביץ: הם לא שמעו על כך שהם הגורם השלישי?

ניצן הורוביץ: קריאה: צריכים לשמוע את זה ממשרד האוצר.

ניצן הורוביץ: היו"ר כרמל שאמה-הכהן: תודה.

ניצן הורוביץ: אנחנו נגיע לנקודה.

ניצן הורוביץ: אבי כץ: "תהילה".

ניצן הורוביץ: יורם מוקדי: הועלתה פה הבעיה של העברת פרטי מנויים, ואני אזכיר מה שאמרתי בדיון הוועדה לפני שלוש שנים.

ניצן הורוביץ: אנחנו מחויבים בהסכם שלנו עם המנויים לשמור על הפרטיות שלהם ולא להעביר את הפרטים שלהם הלאה, כלומר יש לנו התחייבות למנויים שלנו וצריכה להיות פה חקיקה מאוד מאוד ברורה שמתירה את ה"פלונטר" הזה כי אני התחייבתי ללקוחות שלי שאני לא מעביר את הפרטים, ויכול להיות שמישהו פה צריך לשפות אותי בחוק אם תהיה תביעה או תהיה בעיה, ואני עד עכשיו לא יודע איך מניחים את דעתי על כך שאני בעצם לא אעמוד בהתחייבות שלי כלפי המנויים.

כרמל שאמה-הכהן: אם אתה מבצע חובה שלך על-פי חוק, אתה יכול להיתבע?

יורם מוקדי: אני אשמח שיהיה כתוב בחוק הזה שהוא מגן עלי, אין לי בעיה.

קריאה: אם יש תביעת נזיקין.

קריאה: אתי בנדלר: אין צורך, הדברים הם ברורים ברגע שהחוק יחייב, רק שהחוק צריך להיות ברור.

קריאה: כרגע הוא לא ברור בנקודה הזאת.

קריאה: זאת אומרת, הוא ברור במובן זה שככל שהוא יתקבל, הוא יחיל עליכם חובה להעביר את הנתונים, אבל איך להעביר, למי להעביר, בנושא הזה החוק עדיין לא ברור.

קריאה: יורם מוקדי: וציינו אז – זה עוד היה טרם עלייתו של ה-DTT לאוויר – שיש ניגוד אינטרסים מובנה, כי האינטרס של רשות השידור בסופו של דבר שכמה שיותר אנשים יצפו דרך ה-DTT או אמצעים אחרים, אז היקף ההיצע יותר קטן ויש להם סיכוי להגדיל את נתחי הצפייה, כלומר אנחנו בעצם מעבירים נתונים לגורם שיש לו את כל האינטרס שיותר ויותר אנשים יקלטו מקלטים.

כרמל שאמה-הכהן: זה שיש לו אינטרס זה ברור.

כרמל שאמה-הכהן: איך זה משרת?

יורם מוקדי: כי נכנסים שחקנים חדשים שימכרו מקלטים ואולי ימכרו מקלטים עם קצת תכנים, ואנחנו קוראים את זה גם בעיתונים.

יורם מוקדי: ולכן אני אומר – אנחנו מאוד מאוד מפחדים להעביר את הפרטים של המנויים שלנו לגורם שיש לו אינטרס להעביר את זה.

יורם מוקדי: אבל מעבר לזה, אם היה דיון לפני שלוש שנים שאמר עוד מעט יהיה DTT, אז הנה ה-DTT הגיע, והנה מוכרים מקלטי DTT, ולא רק שמוכרים מקלטי DTT, גם מוכרים אנטנות קטנות שמתחברות ללפטופ, שהן לא מתחברות בכלל למקלט טלוויזיה, שגם באמצעותן קולטים את השידור הציבורי.

יורם מוקדי: נחמן שי: ברור.

יורם מוקדי: יורם מוקדי: וציינו וביקשנו אז שיחול דין שווה כי אמרנו - אנחנו לא נוכל להיות במצב שבו אם אתה מצטרף ל"הוט" או ל"יס" אתה משלם אגרה, ואם אתה קונה מקלט DTT אתה לא משלם אגרה, זה שם אותנו בעצם במכשלה ואנחנו לא רוצים להיות שם.

ניצן הורוביץ: אתה אומר שבעצם אנשים יחששו להצטרף ל"הוט" כי הם יידעו שאתם מעבירים את זה, ויעדיפו לקנות "עידן" כי שם זה לא יהיה?

יורם מוקדי: כשהתחתנתי לפני 20 שנה, טובי ידידיי אמרו לי, אתה עושה טעות – ולא משום שאני הולך להתחתן, אני נשוי כבר 20 שנה באושר - אלא משום שאתה הולך להתחיל לשלם אגרה.

יורם מוקדי: ואכן אני משלם אגרה כבר 20 שנה, סכום מצטבר של 10,000 שקלים כבר שילמתי עבור השידור הציבורי.

יורם מוקדי: נחמן שי: היתה תמורה, ואל תתמרמר.

יורם מוקדי: יורם מוקדי: אני אומר - באיזון אולי זה היה שווה.

יורם מוקדי: ואחרון חביב, בסוף בסוף יש מציאות, וזה נאמר פה היטב על-ידי חבר הכנסת הורוביץ וגם על-ידי חבר הכנסת שי.

יורם מוקדי: יש מציאות.

יורם מוקדי: 500,000 בתי-אב היום לא מנויים ל"הוט" ול"יס", קודם כול.

יורם מוקדי: חלקם צופים באמצעות צלחות לווין וחלקם צופים באמצעות ה-DTT וחלקם צופים באמצעות האינטרנט וחלקם צופים באמצעות הסלולר, ויש אפליקציות iPad ויש אפליקציות iphone, וברור לאן המציאות הולכת.

יורם מוקדי: ולכן, שוב באים מתחת לפנס ומתעלמים מהבעיה היותר גדולה.

יורם מוקדי: יש חוק שאמור לאכוף מסירת מידע למקלטי טלוויזיה אבל לא אוכפים אותו.

יורם מוקדי: לא אוכפים אותו ואין מספיק כלים בידי רשות השידור.

יורם מוקדי: היו"ר כרמל שאמה-הכהן: נא לסכם, מר מוקדי.

יורם מוקדי: יורם מוקדי: הבנת המציאות היא מאוד פשוטה.

יורם מוקדי: מילת החיפוש השנייה הפופולרית ב-2010 במנוע גוגל בישראל היתה "עספור", והמילה השלישית הפופולרית ביותר היתה "עספור צפייה ישירה", אז אתם יכולים לשער לעצמכם שיש מציאות חדשה של אנשים שצופים ביותר ויותר תוכן – אגב, גם של רשות השידור – והשידור הציבורי, ברור שהוא יהיה ברשת בסוף.

יורם מוקדי: יש מציאות חדשה לגמרי, ולכן הפתרון הוא ברור.

יורם מוקדי: לא צריך לאכוף יותר את ההסדר הישן אלא לטפל במשהו אחר לגמרי, שברור לגמרי שזה לא צריך להיות תְּלוּי מקלט טלוויזיה, כי רואים היום את מה שאנחנו מכנים טלוויזיה בכל אמצעי מדיה, וגם אנחנו שם.

יורם מוקדי: אני מצפה שכל הדברים שנדונו בוועדה הקודמת יטופלו כמו שצריך, וזה אומר מנגנון אכיפה לגיטימי על כל מכירה של מכשיר שאפשר לצפות בו בטלוויזיה.

יורם מוקדי: וכשזה יהיה מאוזן אפשר יהיה להגיד שהפגיעה פה היא מידתית, וכל עוד זה לא מאוזן הפגיעה פה היא לא מידתית.

יורם מוקדי: תודה רבה.

יורם מוקדי: היו"ר כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

יורם מוקדי: ישראל אייכלר: יש לי שאלה אינפורמטיבית למי שייתן את התשובה, לפי היושב-ראש.

יורם מוקדי: מה קורה למשל ב-BBC, מה קורה בעולם?

יורם מוקדי: אנחנו הרי לא ממציאים את הגלגל.

יורם מוקדי: האם שם מעבירים אינפורמציות ולא שומרים על חוק צנעת הפרט?

יורם מוקדי: ניצן הורוביץ: זה תלוי אם במדינה יש אגרה או אין אגרה.

יורם מוקדי: לא בכולן אותו הסדר.

יורם מוקדי: קריאה: ברוב מדינות אירופה יש אגרה.

יורם מוקדי: ישראל אייכלר: ה-BBC למשל.

יורם מוקדי: נחמן שי: הוא שואל האם יש מנגנון דומה.

יורם מוקדי: דנה נויפלד: שאלה קודם כול האם משלמים אגרה.

יורם מוקדי: נחמן שי: אני מודה שזאת שאלה שעברה בי.

יורם מוקדי: הרי כל אירופה משלמת אגרות.

יורם מוקדי: אבי כץ: חובת מסירת ההודעה שם מוקפדת יותר על-ידי אזרחים מאשר אצלנו.

יורם מוקדי: נחמן שי: זה בסדר, את זה אנחנו יודעים.

יורם מוקדי: דנה נויפלד: זאת הבעיה שאנחנו באים לטפל בה.

יורם מוקדי: ישראל אייכלר: השאלה אם השלטון או החוק מחייב גורם עסקי להעביר אינפורמציות - בשל צנעת הפרט - אני עושה הסכם עם איזושהי חברה, תעבירו את זה בבקשה לגורם אחר.

יורם מוקדי: האם זה מותר?

יורם מוקדי: אבי כץ: יש שם ריבוי של חברות כבלים, כך שזה לא חיוני – כל העניין הזה של להעביר אינפורמציה - אבל הם נמצאים במצב שבו הם לא נזקקים לאמצעים שאנחנו רוצים אותם עכשיו, כמו לקבל אינפורמציה לגבי מי שמחזיק.

יורם מוקדי: איתן כבל: נדמה לי שנעשתה עבודה על-ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

יורם מוקדי: ברוב המקומות בדרך כלל משלמים, ובמקומות שלא משלמים, הסנקציה המופעלת על-ידי המדינה היא סנקציה ברמה של רשות מסים.

יורם מוקדי: אבי כץ: בבריטניה העונש על אי-תשלום אגרה הוא 1,000 פאונד.

יורם מוקדי: ניצן הורוביץ: הוא שואל לגבי מסירת המידע.

יורם מוקדי: קריאה: התשובה היא לאו.

יורם מוקדי: לגבי המידע אין.

יורם מוקדי: היו"ר כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

יורם מוקדי: עורכת-דין נועה גבע, חברת "יס".

יורם מוקדי: נועה גבע: תודה.

יורם מוקדי: רק להוסיף כמה דברים קטנים על דבריו של מר מוקדי.

יורם מוקדי: לפי מה שאנחנו שומעים פה מרשות השידור, טרם הסדירו את נושא הגבייה מחייבים שכבר יודעים עליהם.

יורם מוקדי: למעשה לא נתנו את הכלים הבסיסיים ביותר לרשות השידור כדי לאכוף את הגבייה מכאלה שכבר יודעים עליהם, והולכים עכשיו צעד אחר לגמרי במקום לטפל בבעיה הבסיסית.

יורם מוקדי: במקום לטפל באלה שכבר יודעים עליהם, שהמידע נמצא ברשות השידור והיא לא עושה איתו כלום, היא לא גובה מאלה שלא משלמים לה, הולכים ומחפשים דרכים הרבה יותר פוגעניות, הרבה יותר דרמטיות, מרחיקות לכת, לפגוע בצנעת פרט של אנשים שהתקשרו עם חברה מסחרית, שמה לעשות היא גם מתחרה ברשות השידור, ומצפים מאותה חברה להעביר את מסד הנתונים הכי יקר לה – שזה רשימת המנויים שלה – לגורם שהוא גורם שהולך להיות מתחרה לכל דבר ב"יס" וב"הוט".

יורם מוקדי: הרי זה גורם שהוא רשות השידור, שנמצא על ה-DTT, שזה האיום הכי גדול על "יס" ועל "הוט".

יורם מוקדי: זה דבר שלא יעלה על הדעת, שהמדינה בעצמה הופכת להיות מתחרה בחברות פרטיות ומשיתה עליהן כאלה חובות, שלמעשה בשוק מסחרי הן לא מקובלות וגם לא משרתות את המטרה שאפשר להגשים אותה בדרכים אחרות לגמרי – של גבייה מאותם חייבים שיודעים עליהם.

יורם מוקדי: בנוסף, אין אכיפה על אותם סוחרים שמחויבים לדווח על רכישת מקלטים, גם עליהם אין אכיפה.

יורם מוקדי: היחידים שרוצים לאכוף עליהם את החובה הזאת הם "יס" ו"הוט", שאלה גורמים שהם ממוקדים, שעליהם רוצים להטיל קנסות חסרי תקדים בנושא הזה של הגבייה, בעוד שהסוחרים האחרים יוצאים פטורים.

יורם מוקדי: אלה דברים שלדעתי הם מאוד מאוד מקוממים.

יורם מוקדי: לגופו של עניין, של הנוסח, אין שום דרך להחיל את החובה הזאת בטרם יסדירו שני דברים משמעותיים.

יורם מוקדי: בטרם יסדירו את גורם המנגנון של העברה דרך גורם שלישי.

יורם מוקדי: כל עוד זה לא מוסדר, אי-אפשר לאכוף עלינו את החובה שנצא מפרים אותה כי כל המנגנון של העברה רק של הרשימות הספציפיות של החייבים, בלתי אפשרי לעשות אותה בהיעדר הגורם השלישי, ועדיין לא מוסדר בחוק.

יורם מוקדי: וכן, בהיעדר קביעה של החזר הוצאות על הנושא הזה, כי לא יעלה על הדעת שאנחנו נהיה מחויבים לעשות את זה בטרם הסדירו את גביית ההוצאות שלנו.

יורם מוקדי: אבי כץ: הרשות מוכנה לזה, דובר על כך.

יורם מוקדי: משפט אחד אני רוצה לתקן.

יורם מוקדי: היו"ר כרמל שאמה-הכהן: דנה נויפלד, משרד המשפטים.

יורם מוקדי: דנה נויפלד: שלום.

יורם מוקדי: אנחנו מתמודדים פה עם בעיה, והבעיה הזאת היא בעיה מאוד קשה של חוסר שוויון בין כאלה שמשלמים אגרה לבין כאלה שאינם משלמים אגרה.

יורם מוקדי: לפי חוק רשות השידור, המצב דהיום הוא שאנחנו אמורים לשלם אגרה בעד מקלט טלוויזיה, זה המצב המשפטי הקיים והוא לא תוקן.

יורם מוקדי: זה שהעולם הטכנולוגי רץ קדימה – זה נכון; זה שצפויים הרגלי צפייה ושינויים במה אנחנו צופים – זה נכון.

יורם מוקדי: כרגע המצב הוא שאנחנו משלמים בעד מקלט טלוויזיה.

יורם מוקדי: בעולם הזה שבו אנחנו משלמים בעד מקלט טלוויזיה, עדיין אין אכיפה ואין גבייה.

יורם מוקדי: המשמעות היא שהרבה אנשים לא משלמים, על-אף שיש להם טלוויזיה בבית.

יורם מוקדי: השאלה מה עושים.

יורם מוקדי: אפשר לבוא ולפתור את כל בעיות העולם – לעשות שינוי טוטלי לחוק, מה שאנחנו מנסים לעשות במסגרת אחרת, יכול להיות שנצלח ויכול להיות שלא - אבל עדיין אנחנו נמצאים במקום שבו רשות השידור צריכה להיות בפני מצב שבו יש לה מנגנון גבייה מאוד מפותח, שעובדים בו לא מעט אנשים והם צריכים להפנות אמצעי גבייה כלפי אותם אנשים.

יורם מוקדי: ואז השאלה היא כזאת.

יורם מוקדי: האם אנחנו מעדיפים שתהיה גבייה פרטנית והליכים בבתי-המשפט וניהול תיקים ועיקולים ואמצעי גבייה פרטניים, או שאנחנו יכולים לבוא במסגרת תיקון לחוק, כמו שמוצע כאן, כשאף אחד כאן לא נהנה לבוא ולהמציא ולהטיל חובות על "הוט" ו"יס".

יורם מוקדי: זה לא בא מתוך מקום שבו אנחנו חושבים שזאת הדרך וזה הפתרון האידיאלי.

יורם מוקדי: הפתרון האידיאלי הוא שכל אחד ישלם את האגרה ושמנגנון הגבייה לא יצטרך לגבות מאף אחד, אבל זה לא המצב.

יורם מוקדי: המצב הוא כזה שבו אנחנו יכולים למצוא פתרון.

יורם מוקדי: כן, הוא נמצא מתחת לפנס, אבל הפנס הזה מאיר כרגע וזאת התאורה של הפנס ביום הזה, ולבוא ולראות אם אנחנו יכולים בדרך שהיא מאוזנת במובן הזה שאנחנו מעבירים פרטים מינימליים לגבי אותם אנשים שיש להם טלוויזיה – וזאת עובדה, כי אם הם מנויים של "הוט" ו"יס", אז יש להם טלוויזיה – ומהם, ורק מהם, בצורה שלא מחייבת הליכים בבית-משפט, לא מחייבת לבוא ולהפעיל את מנגנון הגבייה, להגיע אליהם הביתה, לבוא ולבדוק מה יש ומה אין להם, ובאופן הזה לבוא ולגבות מהם את האגרה.

יורם מוקדי: אף אחד לא אומר שזה הפתרון האידיאלי, והיה עדיף שכולם היו משלמים.

יורם מוקדי: ובאנגליה, חבר הכנסת אייכלר, אני לא יודעת, אני מניחה, לפי מה שאני יודעת, שגם שם אין מאה אחוז תשלום אבל משלמים יותר מאשר משלמים בארץ.

יורם מוקדי: אבי כץ: 10% השתמטות.

יורם מוקדי: דנה נויפלד: אחוזי ההשתמטות הם הרבה יותר נמוכים.

יורם מוקדי: ולכן, לבוא ולחפש דוגמאות מעבר לים, צריך גם להשוות האם מוסר התשלומים הוא דומה למה שקורה מעבר לים, וכנראה שהמצב הוא לא זהה.

יורם מוקדי: ישראל אייכלר: אולי הם יותר מרוצים מהשידורים של ה-BBC מאשר תושבי ישראל.

יורם מוקדי: דנה נויפלד: זאת שאלה אחרת.

יורם מוקדי: אפשר לקיים דיון – והדיון הזה מתקיים וראוי שיתקיים – לגבי מה הצורך בשידור ציבורי והאם יש צורך ברשות שידור ומה רשות שידור נותנת ומה המחויבויות שלה כלפינו.

יורם מוקדי: אפשר לקיים כזה דיון.

יורם מוקדי: בהינתן שהדיון הזה מתקיים, ולא כרגע, עכשיו השאלה מה אנחנו עושים כאשר אנחנו עומדים בפני שוקת שבורה.

יורם מוקדי: וכמו כל הצעות החוק שאנחנו מעבירים בתוך הבית הזה אליכם, אנחנו מנסים להביא בפניכם פתרונות שהם מאוזנים.

יורם מוקדי: יכולה הכנסת לבוא ולשנות את המנגנון, יכולה להציע דברים אחרים.

יורם מוקדי: אנחנו תמיד מנסים למצוא פתרון שהוא מאזן בין כלל הצרכים וכלל האינטרסים.

יורם מוקדי: "הוט" ו"יס", לא רק הם הציבור.

יורם מוקדי: נחמן שי: את מכירה עוד דוגמה שחברה מסחרית מסרה את רשימת המנויים שלה או הגורמים שנמצאים אתה בקשרים עסקיים, לגורם שלישי?

יורם מוקדי: את יכולה לתת לי עוד דוגמה?

יורם מוקדי: ישראל אייכלר: חוץ מצורכי ביטחון?

יורם מוקדי: גדי בן-יצחק: ודאי.

יורם מוקדי: כל רשימת משלמי משכורת.

יורם מוקדי: דנה נויפלד: אני לא מבינה את השאלה.

יורם מוקדי: יש שימוש בנתונים של המדינה בכל מיני - - -

נחמן שי: הם לא גורם ציבורי.

נחמן שי: הם חברה פרטית.

נחמן שי: גדי בן-יצחק: חברה פרטית שמשלמת משכורת, מעבירה את הנתונים שלי למס הכנסה.

נחמן שי: דנה נויפלד: זאת שאלה טובה, ובואו ננסה לראות מה "הוט" ו"יס" קיבלו.

נחמן שי: במסגרת חוק התקשורת יש סעיף שאומר שערוצים של רשות השידור מועברים באופן חובה וכפוי בצינור, בפלטפורמות של "הוט" ו"יס".

נחמן שי: זאת אומרת, כבר בחקיקה אחרת אנחנו יצרנו, הכנסת יצרה ממשק מחייב בין הכבלים והלווין לרשות השידור.

נחמן שי: נחמן שי: זה משהו אחר.

נחמן שי: דנה נויפלד: זה חובת העברה.

נחמן שי: זאת אומרת שמי שיש לו את הכבלים ואת הלווין, יש לו את האפשרות לצפות בשידורי רשות השידור.

נחמן שי: הלינקג' הזה כבר נוצר בחקיקה אחרת.

נחמן שי: ניצן הורוביץ: לא על הלינקג' הזה הוא מדבר.

נחמן שי: נחמן שי: אנחנו סוטים רגע, ברשותך, כרמל.

כרמל שאמה-הכהן: ממש בקצרה.

כרמל שאמה-הכהן: נחמן שי: אני פשוט רוצה לדעת אם יש עוד דוגמאות של התקשרות שלי עם גורם מסחרי מסוים, ואותו גורם מסחרי אמור על-פי חוק להעביר את המידע עלי – בלי ידיעתי ובלי רשותי – לגורם שלישי.

כרמל שאמה-הכהן: אבי כץ: הסוחרים.

כרמל שאמה-הכהן: נחמן שי: אבל זה לא עובד.

כרמל שאמה-הכהן: דנה נויפלד: אבל לגבי הסוחרים זה קיים.

כרמל שאמה-הכהן: כבר היום יש חובה חיצונית כזאת, והשאלה אם אנחנו יכולים להשתמש במנגנון שהוא לא יעיל ולא מוכיח את עצמו ולא עובד, או לבוא ולהציע אלטרנטיבה שאולי תעבוד.

כרמל שאמה-הכהן: נחמן שי: למה אתם לא מענישים את הסוחרים?

כרמל שאמה-הכהן: אמיר גילת: גם כשנעשה ניסיון לפנות לבית-המשפט, התיק נסגר מחוסר עניין לציבור.

כרמל שאמה-הכהן: חנה מצקביץ': מפני שאין לנו אמצעים, לא נתנו לנו כלים לאכיפה.

כרמל שאמה-הכהן: אין לנו סמכויות חקירה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: אופיר ביתן, הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו.

אופיר ביתן: אנחנו סבורים שאין הצדקה לדרוש שמות של רוכשי DTT.

אופיר ביתן: ה-DTT הוא למעשה מוצר מדף, זה אמצעי.

אופיר ביתן: כפי שחבר הכנסת שי ציין, אדם יכול לרכוש את הממיר ולשים אותו בבית, זה לא אומר שיש לו טלוויזיה.

קריאות: - - -

קריאה: סלח לי, למה הוא שם את זה?

נחמן שי: אבל הממירים לא מתועדים בכלל.

נחמן שי: קריאה: הממיר הוא מוצר מדף, זו עלות חד-פעמית.

קריאה: למה הוא משמש?

קריאה: קריאה: למדף.

כרמל שאמה-הכהן: הנקודה ברורה.

ניצן הורוביץ: מי שקונה ממיר, הוא קונה בשביל לראות טלוויזיה.

נחמן שי: אני רוצה לדעת איפה הם יידעו לגבי מי שרכש את "עידן".

כרמל שאמה-הכהן: נגיע לזה עוד מעט בסעיפים.

כרמל שאמה-הכהן: אבי אזוז: אבי אזוז, ממונה כלכלה במינהלת הסדרת השידורים לציבור, המועצה לשידורי כבלים ולווין.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש להמשיך את דבריו של עמיתי מהרשות השנייה, וקודם כול להתנצל בשם נציגי משרד התקשורת שלא יכלו להיות פה היום, ביקשו ממני למסור את עמדתם לעניין "עידן פלוס".

כרמל שאמה-הכהן: משרד התקשורת מבקש להביע שככל שהוועדה מבקשת לקיים הצבעה היום בעניין הצעת החוק, מערך "עידן פלוס" לא ייכלל בהצבעה היות וטרם נערכה במשרד כל בדיקה לעניין ההשלכות האפשריות של מימוש פתרון כזה על שוק ה-DTT.

לאה ורון: המשרד לא ידע שהצעת החוק מונחת היום על שולחן הוועדה?

קריאות: - - - קריאה: שלוש שנים הם יודעים על זה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: עורכת-דין חנה מצקביץ', היועצת המשפטית של רשות השידור.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: חנה מצקביץ': אני רוצה להצטרף למה שדנה נויפלד אמרה.

כרמל שאמה-הכהן: מה שקורה בענייננו, אנחנו בדקנו את הנושא לפני שפנינו בזמנו לשר כבל בבקשה לעניין, בדקנו את הנושא של הפגיעה בפרטיות.

כרמל שאמה-הכהן: כפי שגם אדוני אמר, מצאנו שזאת הדרך המידתית באיזון בין האינטרסים.

כרמל שאמה-הכהן: מצאנו שזאת הדרך המידתית והנכונה על-פי כל כללי הפסיקה ויש פה את הפגיעה הפחותה ביותר מבין האמצעים האחרים שיכולנו להציע אותם.

כרמל שאמה-הכהן: מדובר כאן, כפי שאמרתם, על מי שמחזיק בוודאות במקלט טלוויזיה, ולנו יש בעיה כשאנחנו גובים את האגרה בהוכחה.

כרמל שאמה-הכהן: כשאנחנו באים לבתי-משפט אנחנו צריכים להוכיח שהאנשים באמת מחזיקים במקלטי טלוויזיה, והחוק לא השכיל להעמיד לרשות השידור אמצעים להוכחה כזאת.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עושים ביקורים בבתים ונתונים לרצונו של הבן אדם.

כרמל שאמה-הכהן: רוצה – מכניס אותנו לבית; לא רוצה- לא מכניס אותנו לבית.

כרמל שאמה-הכהן: לגבי סוחרים, החוק לא נותן לנו כלים לאכוף את החובה שלהם לדיווח.

כרמל שאמה-הכהן: אין לנו אמצעי חקירה, וכמו שאדוני אמר, החלוקה בנטל תהיה יותר שוויונית, מה שאולי בעתיד גם יוביל להפחתת האגרה.

כרמל שאמה-הכהן: שאלתם מה קורה בעולם.

כרמל שאמה-הכהן: אני אתן לכם דוגמה מה קורה בגרמניה.

כרמל שאמה-הכהן: בגרמניה שינו עכשיו את החוק.

כרמל שאמה-הכהן: החוק שלהם היה מאוד דומה לחוק שלנו, גם להם היתה בעיה של הוכחה מי מחזיק מקלט.

כרמל שאמה-הכהן: שם שינו את החוק באופן כזה שיש פרזומפציה בחוק שכל מי שיכול לצפות בשידורי טלוויזיה – לא משנה באיזה אמצעי- חייב לשלם אגרה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש לסכם ולהתקדם.

כרמל שאמה-הכהן: ניר גרסון, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: ניר גרסון: אני מהרשות למשפט טכנולוגיה ומידע במשרד המשפטים, אנחנו אמונים על הגנת הפרטיות ועל ייעוץ בעניינים טכנולוגיים.

כרמל שאמה-הכהן: כמה נקודות חשובות.

כרמל שאמה-הכהן: ראשית, המנגנון שמוצע בסעיף קטן (ג) לחוק, מנגנון שקיים במקומות אחרים, אבל לכן צריכה רשות השידור לשבת עם החברות שמתבקשות למסור מידע ולתאם ולוודא שהמנגנון ישים, או הדרך הנכונה שבה המנגנון יהיה ישים, כדי שנוכל לחוקק את החוק כפי שצריך.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא רוצים לחוקק פרוצדורה שלא תהיה ישימה אחר כך.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא חוזר על דברים שאמרו קודם, אני לא מפרט את הפגיעה בפרטיות שיש פה מתוך הנחה שכולנו מבינים אותה, אני לא ארחיב על כך.

כרמל שאמה-הכהן: שנית, אני מתייחס למה שאמר קודם יושב-ראש הרשות, שהרשות מתנגדת למה שמצוי בנוסח החוק היום, לפיו ברגע שתקבל הרשות רשימה של מנויים היא לא תוכל להמשיך לקבל מידע ממאגרים ציבוריים על אותם מנויים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו חושבים שזה עיקרון מאוד חשוב ומאוד בסיסי בהגנת מידע ומאוד בסיסי גם בהגנה על זכויות חוקתיות בכלל, כי בעינינו – לא רק בעינינו – ברגע שיש לרשות מידע שאדם הוא מחזיק מקלט טלוויזיה, אין שום סיבה שהיא תמשיך לקבל ותמשיך להחזיק מידע מציבור.

כרמל שאמה-הכהן: אבי כץ: אבל לא מכלל הציבור.

כרמל שאמה-הכהן: רק מאלה שבכבלים.

כרמל שאמה-הכהן: ניר גרסון: בכלל הציבור נטפל בהזדמנות אחרת.

כרמל שאמה-הכהן: אבי כץ: מכלל הציבור, מיליון ו-700 אלף, אתה לא יכול - על פני 300,000 שתקבל - לקבל מידע.

כרמל שאמה-הכהן: ניר גרסון: לגבי אנשים שלגביהם חברות השידור הרב-ערוצי ימסרו את המידע של מנויים, חשוב שימשיך להתקיים העיקרון שמנוסח פה בהצעת החוק, שרשות השידור לא תוכל להמשיך לקבל את המידע ותהיה חייבת למחוק את המידע עליהם, כי היום הרשות מחזיקה בהיקפים מאוד גדולים של מידע מאוד רגיש – כניסות ויציאות של אדם לארץ, קשרים משפחתיים, גירושין, נישואין.

כרמל שאמה-הכהן: המידע שמקבלת הרשות ושמשתמשת בו, חייב להיות חלק מראייה כוללת שמטרתה לצמצם למינימום ההכרחי באמת של המידע האישי שנמסר אודות אדם.

כרמל שאמה-הכהן: אבי כץ: יש פה אי-הבנה, סליחה.

כרמל שאמה-הכהן: מדובר פה במידע מחברות הכבלים והלווין בלבד.

כרמל שאמה-הכהן: מדובר בהשלמה של 300,000 בתי-אב, ויישארו חילופי המידע עם משרד הפנים לגבי מיליון ו-700 אלף האחרים.

כרמל שאמה-הכהן: שיהיה ברור.

כרמל שאמה-הכהן: ניר גרסון: בסדר.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק כפי שמנוסחת עכשיו אומרת שכל אדם שרשות השידור מקבלת לגביו אינדיקציה שהוא מנוי של השידור הרב-ערוצי, היא לא תוכל להמשיך לקבל לגביו מידע ממאגרים ציבוריים וגם תהיה חייבת למחוק את המידע שקיים אצלה.

כרמל שאמה-הכהן: אבי כץ: צריך להיות תיקון.

כרמל שאמה-הכהן: ניר גרסון: לא.

כרמל שאמה-הכהן: זה מה שמנוסח בחוק כרגע, עכשיו.

כרמל שאמה-הכהן: גם לגבי מידע משאר המאגרים, אני לא אומר שזה מצב תקין – הכמויות והיקף וסוג המידע שהרשות מקבלת כרגע – ובג"ץ, בפסק-הדין בעניין האגודה לזכויות האזרח, כבר ציין שזה מצב לא אידיאלי.

כרמל שאמה-הכהן: אבי כץ: אנחנו מקיימים מה שקבע בג"ץ.

כרמל שאמה-הכהן: מקבלים מידע מינימלי.

כרמל שאמה-הכהן: ניר גרסון: אבל אם בכל אופן לזה התכוון יושב-ראש הרשות קודם, שזה פרט שצריך לתקן בו את הצעת החוק, אנחנו מתנגדים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו חושבים שצריך לעמוד על כך.

כרמל שאמה-הכהן: היו"ר כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ'.

כרמל שאמה-הכהן: יוליה שמאלוב-ברקוביץ': האמת, נתת לי יותר מדי מהר את זכות הדיבור.

כרמל שאמה-הכהן: היו"ר כרמל שאמה-הכהן: יותר מדי מהר?

כרמל שאמה-הכהן: יוליה שמאלוב-ברקוביץ': אבל אני אקח אותה, אני לא אוותר.

כרמל שאמה-הכהן: אם אני מבינה נכון, אנחנו מדברים על העברת מידע של מי שנמצא בכבלים ובלווין לרשות השידור.

כרמל שאמה-הכהן: פעם חשבתי שאולי זה רעיון טוב, אבל הגעתי למסקנה שזה רעיון רע.

כרמל שאמה-הכהן: הגעתי למסקנה שזה רעיון רע בעיקר בגלל שיש לנו היום את ה-DTT שהרבה מאוד אנשים עוברים לשם, ורק אתמול או היום קראנו שצה"ל עובר ל-DTT, דרך אגב – עכשיו זה עוד יותר מפחיד אותי כי זה אומר שאם הם לא היו יכולים להיות מאוד מושפעים על-ידי ערוץ-2 וערוץ-10 כי הם אולי איכשהו חילקו את זמנם על דברים נוספים, עכשיו אני מבינה שגם בצה"ל תהיה שטיפת-מוח מאוד מאוד אינטנסיבית של הערוצים החזקים האלה, ולכן אני חושבת שזו סתם היתה הערת ביניים, נראה לי קצת מוזר.

כרמל שאמה-הכהן: ניר גרסון: אבל הם יראו ערוץ-1.

כרמל שאמה-הכהן: יוליה שמאלוב-ברקוביץ': אבל הם יראו ערוץ-1, כן.

כרמל שאמה-הכהן: טוב, לא אגיד לך מה שאני חושבת.

כרמל שאמה-הכהן: אתי בנדלר: ואת ערוץ הכנסת, כמובן.

כרמל שאמה-הכהן: יוליה שמאלוב-ברקוביץ': לא בכל ועדה אני צריכה להגיד מה אני חושבת לגבי הרפורמה שלכם.

כרמל שאמה-הכהן: אבי כץ: הם ברחו ללא קשר להצעת החוק שלנו.

כרמל שאמה-הכהן: שלא יחשבו שבגלל הצעות חוק שלנו, יצאו אנשים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, ברור שלא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רק אומרת שככל שזה יתפוס תאוצה, כך יותר אנשים יעברו ל-DTT, ואז לא תהיה שום משמעות להעברת מידע מכבלים ללווין, לרשות השידור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה אל"ף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בי"ת, תעשו טלוויזיה טובה, חבר'ה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נראה לי קצת בעייתי לרדוף אחרי בני אדם, כמו "האח הגדול", ולראות איפה הם בדיוק נמצאים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תעשו גבייה כמו שצריך, תעשו את זה מתוך רשות השידור, למה צריך לבוא ולנצל כביכול את הגורמים האחרים כדי לתת לכם אפשרות לגבות?

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: יוליה שמאלוב-ברקוביץ': אני מתנגדת חד-משמעית למהלך הזה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, חברת הכנסת ברקוביץ'.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו בזה נסכם את הדיון.

איתן כבל: ביקשתי להתייחס.

איתן כבל: חברים, אני פתחתי את הדיון הזה, לא כולם נכחו.

איתן כבל: אני פתחתי ואמרתי שכאשר הגשתי את הצעת החוק הזאת עם הלובי בקדנציה הקודמת, אנחנו לא בדיוק יצאנו מגדרנו.

איתן כבל: זה היה חלק ממכלול שלם של הצעה, אבל בואו לא נפריז.

איתן כבל: בואו עכשיו גם נאמר שפה ישבה חבורה ולא חשבה על שום דבר והמציאה איזה חוק כדי לעזור לרשות השידור.

איתן כבל: אני אומר את זה לכולנו.

איתן כבל: קודם כול, מי שרוצה לשנות את החוק הקיים של מי שמחזיק מקלט, מוזמן לעשות את זה.

איתן כבל: זה דיון אחר - דיון ערכי, עקרוני, אמיתי, לא פשוט.

איתן כבל: אבל כל עוד זה החוק היום, החוק היום אומר שמי שמחזיק בביתו מקלט צריך לשלם אגרת רשות השידור.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת כבל, אנחנו חייבים לסיים את הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: הדברים חוזרים על עצמם.

כרמל שאמה-הכהן: איתן כבל: זה חשוב לי כי בכל זאת נאמר כאילו עשינו פה דברים שהם לא בדיוק.

כרמל שאמה-הכהן: אני אסכם ואומר.

כרמל שאמה-הכהן: היו"ר כרמל שאמה-הכהן: אתה פותח גם את הדיון הבא.

כרמל שאמה-הכהן: איתן כבל: ברשותך, אני סיימתי.

כרמל שאמה-הכהן: היו"ר כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רק מבקשים לקראת הדיון הבא שיהיה דיון בסעיפי החוק והצבעות, מכל אחד מהגורמים שיש לו תלונות לגבי הגורם השלישי, נא להביא הצעות, לא רק להתלונן שהגורם השלישי שמוצע הוא לא טוב או לא קיים.

כרמל שאמה-הכהן: נחמן שי: מי זה הגורם השלישי?

כרמל שאמה-הכהן: אבי כץ: "תהילה".

כרמל שאמה-הכהן: היו"ר כרמל שאמה-הכהן: הנה, הוא לפחות אומר – "תהילה".

כרמל שאמה-הכהן: יבואו אחרים ויגידו למה "תהילה"?

אבי כץ: לא.

אבי כץ: זה מה שהוסכם.

אבי כץ: קריאות: מה זה "תהילה"?

אבי כץ: חנה מצקביץ': "תהילה" זה החשב הכללי.

אבי כץ: נחמן שי: יקבלו את הרשימות ויצליבו?

אבי כץ: מה הם יעשו?

אבי כץ: איתן כבל: כל העניין הוא פעולת הצלבה.

אבי כץ: ניר גרסון: אם אפשר להציע – בעיקר שרשות השידור תבוא עם הצעה טכנולוגית מגובשת.

כרמל שאמה-הכהן: אני מודה לכל המשתתפים.

כרמל שאמה-הכהן: הישיבה נעולה.