ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 145, 2011-03-01 11:00

דני דנון: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

דני דנון: על סדר יומנו – פגיעה בעולים קשישים וניצולי שואה דיירי הוסטלים, כתוצאה מהעלאת שכר הדירה, ישיבת מעקב.

דני דנון: אנחנו דנו בנושא הזה, רוב הנוכחים היו בישיבה הקודמת, אנחנו פשוט רוצים כרגע לעקוב ולראות אם יש התקדמות ושינוי במצב.

דני דנון: קיבלנו תשובה משר הבינוי והשיכון בעקבות הישיבה הקודמת, שבתשובתו הוא אומר שהוא יסכים להקפאת המהלך להעלאת שכר הדירה ל- 10% מהכנסות הדיירים, כמובן שזה מותנה בהסכמת האוצר.

דני דנון: לפני שנשמע את חברי הכנסת ואת נציגי הדיירים, אני רוצה לשמוע את נציג משרד האוצר, מה יש לכם לומר לנו הבוקר?

צחי דוד: אני רפרנט שיכון במשרד האוצר.

צחי דוד: המהלך נקבע ככה בין משרד השיכון ובין משרד האוצר, שההעלאה תתחיל באופן מדורג, העלה מ- 8% ל- 10%, החל מחודש אוקטובר 2011.

צחי דוד: הדייר הראשון, הדייר הקיים הראשון ששכר הדירה שלו יעלה, יהיה באוקטובר 2011, זה שמונה חודשים מהיום.

צחי דוד: לאור השינוי בעמדת המשרד, כי המשרד כן תמך בהעלאה.

מרינה סולודקין: מה זה אומר?

מרינה סולודקין: מה זה אומר?

מרינה סולודקין: למה אנחנו צריכים לחגוג, שזה מאוקטובר 2011?

צחי דוד: זו לא סיבה לחגוג, אני רק מתאר את המצב.

צחי דוד: כרגע, אף דייר קיים, שכר הדירה שלו לא עולה, עד אוקטובר 2011.

מרינה סולודקין: גם חדש?

צחי דוד: לא.

צחי דוד: חדשים, דיירים חדשים שנכנסים, המהלך מתחיל לגביהם, מדובר אבל בסך-הכל בהיקפים קטנים, אין תחלופה מאוד גדולה בהוסטלים.

דני דנון: מה המספרים סך-הכל, אתה יכול להגיד לנו?

צחי דוד: סך-הכל יש 11,000 יחידות דיור בהוסטלים.

צחי דוד: כ- 11,000, 10,800, משהו כזה.

דני דנון: והחדשים, כמה נכנסים מדי שנה?

צחי דוד: נציגת המשרד תשיב על זה.

אורה דואק: זה באחוזים, זה באחוז שבטל ב- 60.

אורה דואק: כי נקלטים, יש ביקושים מאוד גבוהים והבתים מאוכלסים באופן מלא, אז זה מספר מאוד זניח.

אורה דואק: אני מניחה שזה עשרות בודדות.

דני דנון: החל מאוקטובר 2011, מה בדיוק הולך להיות?

צחי דוד: עלייה מ- 8% ל- 10%, לא כולם ביחד, אלא בעת, בחודש אוקטובר 2011, מאז כל דייר שהחוזה שלו נגמר, בחוזה החדש זה יהיה 10%.

צחי דוד: כלומר, המהלך, כדי שלכל הדיירים יעלה, זה עוד שנה, עד אוקטובר 2012.

צחי דוד: לאור העובדה שיש עוד שמונה חודשים, ולאור פניית הוועדה והציבור בנושא הזה, החלטנו לבחון דיפרנציאליות מסוימת בהעלאה, אין לנו תשובות ברורות איך נעשה את זה, נשב עם המשרד ונחשוב על איזה שהיא דיפרנציאליות ונציג את זה לוועדה.

דני דנון: זה מעניין, אתה יכול לפרט יותר?

צחי דוד: אני לא, אני כבר אומר, אני לא יכול לפרט יותר כי אנחנו עוד לא יודעים מה אנחנו רוצים לעשות.

דני דנון: זאת אומרת, זה לא יעלה לכולם בשני אחוז?

צחי דוד: בדיוק.

צחי דוד: זה הרעיון.

צחי דוד: אני עוד לא יודע כמה, באיזה שיעור מהאוכלוסייה זה כן יעלה, זה לא יעלה.

צחי דוד: אני לא רוצה להגיד מספרים, כי עוד לא בחנו את זה לעומק.

צחי דוד: היות ויש לנו עוד שמונה חודשים, כרגע זה משפיע באמת באופן בטל ב- 60, כמו שאמרה אורה ואנחנו נשיב לוועדה, לכשנדע באיזה אופן אנחנו רוצים לעשות את השינוי.

צחי דוד: כמובן שגם עמדת המשרד חשובה פה, צריך לבחון את נתוני הדיירים.

דני דנון: היתה לכם בעיה שלא היתה גבייה, בחלק מהמקומות בכלל.

דני דנון: כרגע הגבייה היא מלאה?

צחי דוד: לא.

צחי דוד: אתה מתאר מצב שבו ה- 8% נשחק.

צחי דוד: באיזה שהוא שלב, לפני כמה שנים, עבור חלק מההוסטלים, משרד הבינוי והשיכון.

דני דנון: שילמו 70 שקל, במקום לשלם מה שהיה צריך לשלם.

צחי דוד: המשרד קיבע את ה- 8% בנקודת זמן מסוימת וזה בעצם נשחק וזה כבר לא היה 8% זה היה 6% או, זה משתנה ממקום למקום.

צחי דוד: זה, המהלך הזה התחיל בעצם באוקטובר 2010, העלאה ל- 8%, זה שהיתה שחיקה, זה לא, והמשרד עשה טעות ושכח לעדכן, זה לא, זה לא משהו שאמור להיות.

צחי דוד: המספר אמור להיות 8% וזה התעדכן ל- 8%, פה אין שינוי.

צחי דוד: מה שאמור להתעדכן ל- 8% התעדכן במהלך שנת 2011, מאוקטובר 2010 עד אוקטובר 2011, התעדכן ל- 8%.

צחי דוד: פה אין שינוי בעמדות המשרדים, לא משרד השיכון, לא משרד האוצר.

צחי דוד: וזה מהלך נכון, בסופו של דבר, כי השחיקה נבעה מטעות, לא מאיזה שהוא מהלך טבעי.

דני דנון: אז אני רוצה רגע לסכם כרגע.

דני דנון: מה שאתה אומר, שההעלאה מ- 8% ל- 10% תתחיל רק החל מאוקטובר 2011?

צחי דוד: כן.

דני דנון: נכון?

דני דנון: זאת אומרת, בשמונת החודשים הקרובים, לא יעלו לאף אחד.

צחי דוד: נכון.

דני דנון: דבר שני, גם כשתחול העלאה מאוקטובר 2011, יהיה איזה שהוא משהו דיפרנציאלי, שעוד לא הוגדר במשרד על הרמות ואיך זה יבוצע.

דני דנון: ואתם תציגו את זה בפני הוועדה מתי?

דני דנון: את ה, לא רוצים לשמוע על זה אחרי שהדיירים, כמו שקרה בפעם שעברה, שהם קיבלו מכתב, ואנחנו קיבלנו, והמכתב הגיע אלינו ואז פנינו אליכם.

דני דנון: אנחנו אומרים שמן הראוי שאתם תציגו בוועדה איך אתם רוצים לבצע את זה, ואז, לפני שהדיירים מקבלים את זה.

צחי דוד: פרק זמן מספק לפני אוקטובר 2011.

מרינה סולודקין: קודם כל, אנחנו לא מסכימים עם התהליך שלכם.

מרינה סולודקין: דבר שני, אני רוצה בכמה כסף אתם מכרתם את הקשישים שלנו.

מרינה סולודקין: כמה כסף זה נותן, התהליך הזה של 2%.

צחי דוד: 2% על כל דיירי ההוסטלים, מדובר על כשבעה מיליון שקלים.

מרינה סולודקין: או, איזה סכום גדול.

מרינה סולודקין: וזה לא 2% כי ממישהו זה 2%, ממישהו אחר זה 300%.

מרינה סולודקין: תראה, מ- 70 שקל ל- 250 שקל, זה לא 2%.

מרינה סולודקין: מ- 70 שקל ל- 350 שקל, וזוג שהוא מקבל מעל גיל 80, 4,000 שקל, 4,100 שקל קצבה, וזה 410 שקל, זה לא 2%.

אורה דואק: סליחה, תרשו לי לתקן.

אורה דואק: אני ממשרד הבינוי והשיכון.

אורה דואק: הסכום הוא לא 70 ש"ח, הסכום ליחיד, בספטמבר, לפני העדכון של ה- 8%, 146 ליחיד, ו- 219 לזוג.

אורה דואק: זה המספר המדויק.

מרינה סולודקין: יפה, יפה.

מרינה סולודקין: 146.

אורה דואק: זה היה לפני ה- 8%, לא 70.

מרינה סולודקין: זה היה לפני העלייה של 8%, כמו שאתם אומרים, שחיקה של משרד השיכון.

אורה דואק: השחיקה הביאה אותם ל- 211.

ליה שמטוב: אתם עשר שנים ישנתם, לא עשיתם שום דבר, לא בדקתם.

אורה דואק: לא תבענו את זה רטרואקטיבית.

ליה שמטוב: ופתאום ביום בהיר אחד, התעוררתם.

אורה דואק: סליחה.

ליה שמטוב: התעוררתם.

ליה שמטוב: פה מדובר על אנשים קשישים ואתם רואים אותם, זה לא יכול להיות.

ליה שמטוב: יפה מאוד לכתוב מ- 8% ל- 10%, או אנחנו נעדכן ל- 8%.

ליה שמטוב: ככה, כשקוראים את המכתב, מ- 8% ל- 10%, אומרים – אה, עוד 20 שקל, עוד 50 שקל.

ליה שמטוב: פה, אם את אומרת לבד, שזה 146 שקלים, בודד, הוא היום מקבל 2,500 שקל, ו- 2,700 שקל קצבה?

ליה שמטוב: זה 250 שקל?

ליה שמטוב: זה 270 שקל?

ליה שמטוב: כמה זה אחוזים?

ליה שמטוב: זה 8% שלכם.

ליה שמטוב: אני כבר לא מדברת על ה- 10%.

צחי דוד: השחיקה הביאה את ה,

ליה שמטוב: השחיקה הביאה, בסדר.

ליה שמטוב: למה הם צריכים, בגלל זה שהיתה שחיקה ובגלל זה שאתם עשיתם טעות, בדקתם, 8% החתמתם אותם על 8%?

ליה שמטוב: תשאירו את ה- 8% כבר.

ליה שמטוב: אל תעשו עוד שני אחוז, זה פשוט הורג את האנשים.

ליה שמטוב: מה, אתם לא מבינים שזה קשישים ומתקיימים מקצבת זקנה שהם צריכים עוד להתקיים?

מרינה סולודקין: ליה, הם פקידים והשר לא מבין את הדבר בנושא של קשישים עולים, זה ראש הממשלה עדיין לא נכנס בתמונה.

מרינה סולודקין: אנחנו לא צריכים לדבר עם פקידים, יש לנו עמדה ברורה מאוד, גם לראש הוועדה, שהעלאת השכר בהוסטלים, זה לא צודק, זה לא נכון, זה רק שבעה מיליון שקל, זאת אומרת שהיום 10% ומחר 15%, ומחרתיים 20%, ואני חושבת שאנחנו כאן בוועדת העלייה והקליטה אומרים שהתהליך בכלל לא נכון, שהדרכים צריכות להיות אחרות.

מרינה סולודקין: אוצר המדינה יכול לקבל כסף ממקום אחר ואני מעלה את החוקים שנותנים ולא רוצים לקחת את המס על הירושות הגדולות, לא רוצים.

מרינה סולודקין: מפנקים את העשירים ודופקים את הקשישים.

דני דנון: צחי, יש לי שאלה, השבעה מיליון שקלים, הם לא יישארו שבעה מיליון שקלים, כי אם תהיה דיפרנציאציה מסוימת, הסכום ירד.

דני דנון: אני לא יודע בכמה הוא ירד, אתה גם לא יודע.

דני דנון: אבל הוא ירד.

צחי דוד: נכון.

דני דנון: ואז אנחנו מגיעים לסכום של חמישה, שישה מיליון שקלים, בסופו של יום.

צחי דוד: אז אני אסביר למה המהלך נכון, כי הוא נכון.

צחי דוד: שים רגע את ההיבט התקציבי בצד, ההיבט התקציבי תמיד חשוב, המהלך נכון כי הוא נכון.

צחי דוד: השירות, אמרה את זה שרה בישיבה הקודמת, אני אגיד גם.

צחי דוד: השירות שמתקבל בהוסטלים, ההוסטלים הם חלק מדיירי הדיור הציבורי, בסדר?

צחי דוד: זה סגמנט מסוים של הדיור הציבורי.

מרינה סולודקין: שכמעט אין בארץ.

מרינה סולודקין: שכמעט אין דיור ציבורי ולא בונים.

מרינה סולודקין: ורק מפריטים.

מרינה סולודקין: בגלל זה התהליך שלכם, שערורייתי.

צחי דוד: אני אגיב גם לזה, אבל השירות בהוסטלים, ביחס ליתר הדיור הציבורי, הוא ברמה הרבה יותר גבוהה, בין אם זה מקבצי הדיור, בין אם זה הדיור הציבורי.

צחי דוד: גם הדיור הציבורי חווה מה שנקרא מדרוג שכר דירה, עלייה בשכר הדירה.

צחי דוד: ההוסטלים לא עברו.

צחי דוד: כלומר, המדרוג בדיור הציבורי התחילו כבר לפני חמש שנים, ההוסטלים לא היו שם.

צחי דוד: שכר הדירה שהם משלמים נשחק משמעותית לא רק ביחס ל- 8% אלא גם ביחס ליתר הדיור הציבורי וזה החלק הכי טוב בדיור.

ליה שמטוב: לא נכון.

ליה שמטוב: לא נכון.

ליה שמטוב: 146 שקלים, תמצא לי מישהו שהוא גר היום בדיור סוציאלי, ומשלם, ומקבל את השלמת ההכנסה מהביטוח הלאומי, שהוא משלם היום 146 שקלים.

צחי דוד: חד-משמעית, אני אביא את הנתונים.

צחי דוד: רוב דיירי הדיור הציבורי, משלמים היום יותר.

ליה שמטוב: ופה יושבים מעמידר ועמיגור, הם יגידו.

ליה שמטוב: הם יגידו.

ליה שמטוב: משלמים 50 שקל, 60 שקל, 70 שקל, זה מה שמשלמים.

ליה שמטוב: עכשיו, עבור זה, עבור זה שהוסטלים נותנים שירותים, בגלל זה השכר דירה אתם 146 שקלים.

ליה שמטוב: בגלל השירותים.

ליה שמטוב: זאת אומרת, 70 שקל ועוד 70 שקל או 80 שקל.

דני דנון: צחי, אתה בעצם אומר, אבל, שזה יכול גם לגדול.

דני דנון: זאת אומרת, העלייה עכשיו היא תעלה מ- 8% ל- 10%, בעתיד, היחס יהיה מצוין, המקום יהיה יפה, יהיה מקום לעלויות נוספות.

צחי דוד: אני לא אמרתי כזה דבר.

ליה שמטוב: אנחנו רואים את זה.

דני דנון: הוויכוח פה הוא, בוא נסכים ככה.

צחי דוד: העלייה מ- 8% ל- 10% באה אחרי הרבה מאוד שנים שזה לא עלה.

דני דנון: הוויכוח פה הוא לא על כסף, אני אומר את זה בצורה גלויה, הוויכוח פה הוא לא על כסף, כי זה לא כסף.

דני דנון: מדינת ישראל לא צריכה את החמישה מיליון שקלים.

צחי דוד: דרך אגב, אפרופו, זה לא למדינת ישראל.

צחי דוד: זה לא לאוצר, סליחה.

צחי דוד: הכסף העודף הזה, ישמש לצורכי שיכון.

צחי דוד: בדיור.

ליה שמטוב: גם דירות שמכרו, זה גם שימש לזה.

ליה שמטוב: אנחנו לא רואים אף דירה שנבנתה בכסף הזה שמכרו אתה דיור הסוציאלי.

ליה שמטוב: אנחנו יודעים, אנחנו יודעים.

ליה שמטוב: כמה כסף היה?

צחי דוד: אני דיברתי על שימושי שיכון, לא דיברתי רק על רכש דירות.

מרינה סולודקין: 70,000 דירות מכרו, בלי פרוטה.

ליה שמטוב: תגידו איפה הכסף.

מרינה סולודקין: בלי פרוטה למדינה ולמשרד.

דני דנון: סליחה, בואו נעשה כך, אנחנו מבינים שהוויכוח פה הוא לא כספי, הוא מהותי, שאתם באים ואומרים, מכיוון שאיכות החיים ומה שמקבלים הדיירים, יש מקום להעלאה ואנחנו באים ואומרים, חברי הכנסת והארגונים השונים, מדובר באנשים שתרמו את חייהם לטובת המדינה, עלו לארץ, אנחנו לא רוצים כרגע להקשות עליהם יותר.

דני דנון: זאת אומרת, גם, הם לא יכולים להיות שם עוד 100 שנה.

צחי דוד: לכן המהלך נעשה באופן מאוד מאוד מדורג.

ליה שמטוב: לא מדורג, 8% וזהו.

ליה שמטוב: אתם עשיתם טעות, אתם לא גביתם, עכשיו 8%, תעשו 8% וזהו.

ליה שמטוב: כי מחר אתם תבואו ותגידו – ב- 2012, עוד אחוז אחד.

ליה שמטוב: מה זה אחוז אחד?

ליה שמטוב: ב- 2013, עוד אחוז וחצי.

ליה שמטוב: מה זה הדבר הזה?

צחי דוד: אין כוונה ואין תוכנית כזאת.

ליה שמטוב: מה זה?

ליה שמטוב: גם לא היתה תוכנית של 10% ופתאום זה צץ.

צחי דוד: לא פתאום זה צץ.

צחי דוד: זה צץ כי ההוסטלים הולכים.

מרינה סולודקין: קודם כל, צץ לניצולי שואה, היה לכם חוצפה, חוצפה, כמה שנים אחרי השר איתן, שאתם גובים מניצולי שואה.

מרינה סולודקין: אין לכם.

מרינה סולודקין: אתם לא הגונים בכלל.

צחי דוד: אני לא מסכים שזה לגמרי לא תקציבי.

צחי דוד: צריך להגיד, העלות של ההוסטלים הולכת וגדלה, כלומר, הנתח שהם תופשים מתוך תקציב משרד השיכון, הולכת וגדלה.

מרינה סולודקין: אז בואו תמכרו את ההוסטלים, כמו שאתם מכרתם את הדיור הציבורי.

ליה שמטוב: אז תפריטו את ההוסטלים.

מרינה סולודקין: אתם מכרתם את הדיור הציבורי, לא רציתם להתעסק בתחזוקה, לא רוצים זה.

מרינה סולודקין: מכרתם.

מרינה סולודקין: תמכרו.

דני דנון: סליחה, שר השיכון כותב לי במכתב, שר השיכון, אחרי הדיון, שהוא לא תומך בהעלאה.

דני דנון: מבחינת המשרד, יש עמדה היום.

דני דנון: בעבר הייתם, באתם ביחד.

דני דנון: נכון?

דני דנון: אמרתם אתם חייבים כל היום, חל שינוי ואני מברך על השינוי.

דני דנון: השאלה שלי – לאור השינוי, של משרד השיכון, של השר, האם האוצר, הרי אתם באים עם המשרד במאות מיליוני שקלים, לא בחמישה מיליון שקלים.

דני דנון: לאור השינוי במגמה של השר, האם, מה צריך לקרות כרגע כדי שהשינוי יקרה גם באוצר?

צחי דוד: אנחנו לא רוצים לוותר על ההעלאה.

צחי דוד: אנחנו אומרים, אנחנו מבינים מה נאמר פה, אנחנו נבחן את זה דיפרנציאלי ונציג אותה לוועדה בפרק זמן מספק לפני אוקטובר 2011.

צחי דוד: לא אתחייב לך עכשיו חודש או חודשיים או שלושה מהיום, אבל לא יום לפני אוקטובר 2011.

צחי דוד: פרק זמן בהחלט סביר שיאפשר דיון רציני בנושא.

צחי דוד: אני עוד לא יודע איך.

צחי דוד: הבאנו את האמירה של הוועדה, הבאנו את האמירה של המשרד.

דני דנון: אני רוצה רגע, שנייה, משרד הקליטה, לשאול מה עמדתכם פה, איפה אתם בתמונה.

דני דנון: כי אני, הרי חל שינוי, משרד השיכון כבר נמצא אתנו, השאלה אם המשרד נקט עמדה, מה, איפה אתם עומדים?

רחל דלרוזה כהן: משרד הקליטה נקט עמדה והשרה שלנו גם יצאה על כך בתקשורת, אנחנו מתנגדים להעלאת שכר הדירה, היות ומדובר באוכלוסיות חלשות, שחיות רק מקצבת הביטוח הלאומי, זו בעצם עמדתנו.

דני דנון: חברת הכנסת ליה שמטוב.

ליה שמטוב: אדוני היושב-ראש, עם ההוסטלים אנחנו כבר בדקנו מה קורה.

ליה שמטוב: זה הוסטלים שהאנשים מראש חתמו, כשהם קיבלו את ההוסטלים, הם חתמו על שכר דירה של 8% מההכנסה.

ליה שמטוב: אבל יש עוד דבר נוסף.

ליה שמטוב: זה דיור מוגן.

ליה שמטוב: דיור מוגן, זה דיור ציבורי שהמדינה, משרד השיכון, המדינה, החליטו להפוך את זה לדיור מוגן.

ליה שמטוב: מה זאת אומרת?

ליה שמטוב: בדיור מוגן, אנשים לא יכלו לרכוש את הבית שלהם כמו שבדיור ציבורי.

ליה שמטוב: היום, רוצים את הדיור המוגן להפוך גם להוסטל, ולהחתים את כל הדיירים על חוזה חדש, ועל השכירות בדיוק על 8% ומאוקטובר ל- 10%.

ליה שמטוב: דיור מוגן, אם אתה תתאר לעצמך, זה בית של כמה כניסות, שבבית עד 1999, כשזה לא היה דיור מוגן, הדיירים רכשו חלק מהדירות, 20% מהדירות, 30% מהדירות.

ליה שמטוב: הדיור המוגן הוא בלי מעלית, זאת אומרת, קומה רביעית, היא לא שייכת לדיור מוגן ושם גם גרים גם בשכירות וגם רכשו את הדירות.

ליה שמטוב: האנשים האלה מראש חתמו על חוזים עם שכר דירה מסוים, כן, הם קיבלו כולם עכשיו מכתבים שמשנים להם את השכירות ל- 8% ואחר-כך ל- 10%, והדיור המוגן יקבל שירותים נוספים וכתוב – ביטחון, כתוב שם.

ליה שמטוב: אבל תבדקו את הדיור מוגן, איזה ביטחון?

ליה שמטוב: מה, בכל כניסה אתם תשימו שומר?

ליה שמטוב: זה נקרא ביטחון?

ליה שמטוב: או ניקיון.

ליה שמטוב: אתם תנקו את ה- 11 כניסות?

ליה שמטוב: מה זה הדבר הזה?

ליה שמטוב: וחוץ מזה, על איזה, בכלל, לפי איזה חוק אתם יכולים לשנות פתאום את החוזה שאנשים.

ליה שמטוב: אם אנשים יודעים מראש שהם משלמים 10%, הם יודעים.

ליה שמטוב: אם מראש 8% - הם יודעים.

ליה שמטוב: אבל הם שילמו 70 שקל.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני רוצה לשמוע נציג של הדיירים.

דני דנון: יש פה מישהו שהגיע?

ליה שמטוב: יש פה עורך-דין.

אלכסנדר גדלקין: שמי אלכס גדלקין, אני חבר מועצה.

דני דנון: יש פה דייר שגר בהוסטל?

אלכסנדר גדלקין: יש פה, הנה גברת שהיא פשוט תדבר ברוסית ואנחנו נתרגם.

דני דנון: תתרגם אותה, אם אפשר.

אלכסנדר גדלקין: מתרגם את דברי נדז'דה אלפרין: היא מודה לכל חברי הכנסת באמת שיש לה אפשרות להציג מאות אנשים.

אלכסנדר גדלקין: היא מציינת שבתוך הבית שלהם, גרים בערך 90% ניצולי שואה ונכים ומאז שהם קיבלו את המכתב הזה, הם גרים בבית שיש לו 11 כניסות.

דני דנון: איפה היא גרה?

אלכסנדר גדלקין: בנצרת עילית, בדיור מוגן שהוכר כדיור מוגן, אבל ברגע שהם חתמו על החוזים, החוזים שלהם הם סטנדרטיים כמו דיור ציבורי וברגע שהם חתמו, גם הוסבר להם שהם ישלמו, לא ישלמו יותר מהסכום של 100 שקלים.

אלכסנדר גדלקין: הם מאוד מפחדים עכשיו, ברגע שהם קיבלו את המכתבים, כי אמרו להם אם לא יחתמו על חוזים חדשים, וזה צריך לציין שזה חוזים חדשים, אם לא יחתמו על חוזים חדשים, אז פשוט יסלקו אותם מהדירות.

אלכסנדר גדלקין: יש להם שם בערך, 50 שנה שהבית קיים, חלק מהדירות התקבלו, דיור מוגן בנצרת עילית.

אלכסנדר גדלקין: הבית הוא 50 שנה, קומה רביעית בבית חלקם גם בקומה שלישית, עם דירות שכבר נרכשו באופן פרטי, מושכרים לאוכלוסייה באופן חופשי גם לאוכלוסייה שבוא נגיד בצורה הכי יפה לא יהודית.

אלכסנדר גדלקין: בתוך הבית קיימים שני בתי-כנסת, חלק מהדירות מושכרים לדיור לחיילים, אז גם לא מובן.

אלכסנדר גדלקין: בתוך הבית הזה, גרים גם שלוש משפחות שהם כולם כבר גם הוגדרו כמשפחות שהם חולי נפש.

אלכסנדר גדלקין: היא רוצה עוד פעם לחזור על הנושא שברגע שהם קיבלו את הדירות, הוגדר להם שזה עמידר, דירת עמידר באופן רגיל.

אלכסנדר גדלקין: בחוזה שהם חתמו היה בשפה העברית והוא לא תורגם ולא הוסבר להם שזה יכול להיות פעם לעלות.

אלכסנדר גדלקין: ב- 13.2, נציגי עמידר לקחו אותם לאסיפה והסבירו להם שהם הופכים להיות הוסטל והם יצטרכו לשלם בהתחלה 8% ואחר-כך 10%.

אלכסנדר גדלקין: זה מדובר פי 400%, כעיקרון, מהמחיר שהם משלמים היום.

אלכסנדר גדלקין: אין בבית הזה לא חדרי ביטחון וכמו שצוין כבר חלק מהם גם גרים והם כבר אנשים עם הליכון ואין מה לעשות, הם צריכים לעלות ברגל לקומה שלישית.

אלכסנדר גדלקין: מה שמצטיין שהיא אומרת שבקומה רביעית אנשים נשארו רגיל ולשלם באותו מחיר.

אלכסנדר גדלקין: חלק מהדירות, וזה חשוב לציין, נמצאים ממש במרתף.

אלכסנדר גדלקין: מה זה מרתף?

אלכסנדר גדלקין: זה פשוט לבוא ולראות, צריך לראות בעיניים.

ליה שמטוב: בלי שמש ובלי אור.

אלכסנדר גדלקין: בלי כלום, וזה ממש מול הכביש, שני מטר מהכביש שעובר שם.

אלכסנדר גדלקין: זה לא, אפילו אין להם חצר.

דני דנון: יש להם אלטרנטיבה?

אלכסנדר גדלקין: הם אומרים היום שאותם אנשים אתמול עשו אסיפה ובאה התקשורת לצלם אותם, הם אמרו – תשמע, אם אנחנו היום נשלם 400 שקל לדיור מוגן, היום דירה בנצרת עילית, בשוק הפרטי להשכרה, עולה 1,200 שקל, עם 700 שקל שהם מקבלים ממשרד השיכון, הם יכולים ללכת לגור בבית מסודר ולקבל ב- 1,200 שקל דיור, ולא צריכים להיות במרתף וב- ואין להם לא חצר ולא כלום.

אלכסנדר גדלקין: האנשים האלה מפחדים היום לצאת, לפתוח דלת, כי הם אומרים חד וחלק – אנחנו מפחדים.

אלכסנדר גדלקין: ואומרים להם, כמו שאומרים עם סכין, לבוא עם אקדח, אם אתם לא תחתמו, אתם תהיו בחוץ.

אלכסנדר גדלקין: היא מציינת שברגע שהם קיבלו את הדירות לפני 20 שנה, ורובם היו ניצולי שואה, הם קיבלו אותן לא משופצות ובמצב מאוד גרוע ואז אמרו שזה מה שיש.

אלכסנדר גדלקין: האנשים האלו לאורך שנים שיפצו את הבתים שלהם, השקיעו מרוב הקצבאות גם שקיבלו כניצולי שואה מגרמניה, שהם יכלו למשוך ולסיים את החיים שלהם בכבוד.

אלכסנדר גדלקין: ממש צריך לציין בכבוד, רוצים לסיים את החיים באותה דירה, בכבוד.

אלכסנדר גדלקין: עכשיו עשו להם קצת שיפוץ מבחוץ, הגיע אליהם נציג, מנהל עמידר בנצרת עילית שאמר להם – מי שלא יחתום חוזים עד 1.5, על החוזים החדשים, יכול להסתלק מהדירות ולצאת החוצה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: רצית להגיב, בבקשה.

דני דנון: משרד השיכון.

אורה דואק: תלוי לאיזה צד של המטבע אנחנו מתבוננים על הפרויקט הזה.

אורה דואק: אנחנו חושבים שהפרויקט הזה הוא באמת ספינת הדגל של משרד הבינוי והשיכון, כי הוא באמת לא ידמה ולא ישווה לדיור הציבורי הקונוונציונאלי.

אורה דואק: יש לנו למעלה מ- 50 בתים שמשרד הבינוי והשיכון השקיע ובנה בעלות של 43 מיליון לכל בית.

אורה דואק: אני יכולה לשלוח אתכם לרמת השרון, אני יכולה לשלוח אתכם לבת-ים, לראות בתים ברמה של חמישה כוכבים.

ליה שמטוב: ועידת תביעות היתה גם שותפה.

אורה דואק: ליה, תקשיבי, בבקשה.

אורה דואק: מאחר ואנחנו כבר לא מתוקצבים להגדיל את הפרויקט הזה, אז משרד הבינוי והשיכון, יחד עם ועידת התביעות חבר למשרד הגמלאים ועשו מאמץ עליון לשדרג הוסטל.

דני דנון: משרד הגמלאים גם פנה אלי בכתב, שהוא מתנגד בצורה נחרצת.

אורה דואק: בסדר, אבל תנו לי רק לסיים.

אורה דואק: בפרויקט, בית הדיור שעליו מדברים כרגע, הוא אחד מ- 13 בתים ששופצו לאחרונה במהלך של שנתיים אחרונות במאמץ עליון להביא אותם לרמה של הוסטלים הקיימים, ההוסטלים עם סל הרווחה הגדול, המורחב, כולל אם בית, כולל שיפוץ הגינות.

אורה דואק: היינו בשבוע שעבר בכפר יונה והיינו בסיור שם.

מרינה סולודקין: אבל שם אין אב בית, על מה את מדברת?

אורה דואק: תרשי לי להגיב.

אורה דואק: תאמיני לי, אני רוצה להגיד לך, אני עובדת בפרויקט הזה למעלה מעשר שנים ואני אומרת לך שליבי אתם.

אורה דואק: אני מאוד מזדהה עם האוכלוסייה, אני עושה את העבודה שלי במרב המאמצים ואני מאוד קשובה לזה, כולנו קשובים לאוכלוסייה החדשה.

ליה שמטוב: ואת חושבת שאנחנו לא?

אורה דואק: ואתם בוודאי.

אורה דואק: אנחנו מאוד מאוד מבינים את זה.

אורה דואק: אבל אנחנו יודעים שיש לנו הגבלות כאלו או אחרות ואנחנו רצינו להיטיב אתם, למשל עם ההוסטל הנוכחי בנצרת, אז אנחנו אמרנו במגבלות הקיימות, בואו ונשדרג ונעשה להם.

מרינה סולודקין: את יודעת מה?

מרינה סולודקין: אני מסכימה אתך.

אורה דואק: רגע.

אורה דואק: רגע.

דני דנון: תני לה לסיים.

דני דנון: משפט אחרון.

אורה דואק: זה לא יעלה ל- 10% ההוסטלים האלה, חד-משמעית.

דני דנון: זה לא יעלה?

אורה דואק: לא ל- 10%, שמה רק 8%.

ליה שמטוב: בבקשה, בבקשה.

ליה שמטוב: קחי את המכתב הזה.

ליה שמטוב: ותקראי.

אורה דואק: אז אני לא יודעת.

אורה דואק: כי אני, תרשו לי לבדוק את זה, למיטב ידיעתי.

ליה שמטוב: בבקשה, ארבל 18 נצרת עילית, מה כתוב פה?

ליה שמטוב: תקראי.

אורה דואק: אז תרשו לי, סליחה, סליחה, לא לכעוס, אני מבקשת.

אורה דואק: אני מבקשת לקחת את זה אתי ואני למיטב ידיעתי זה 8% בהוסטלים המשודרגים, אבל תנו לי לבדוק את זה ואני מבטיחה להשיב לך עוד היום.

ליה שמטוב: יפה.

ליה שמטוב: למה 8%?

ליה שמטוב: תגידי על שירותים שאת תתני להם.

אורה דואק: הם יקבלו שירותים.

ליה שמטוב: תגידי בבקשה איזה.

אורה דואק: הם יקבלו אם בית.

אורה דואק: הם יקבלו.

ליה שמטוב: 11 כניסות, אם בית?

מרינה סולודקין: 11 כניסות, בכל כניסה, שם כתוב ביטחון.

מרינה סולודקין: כתוב ביטחון.

אורה דואק: תחזוקה, גינון.

אלכסנדר גדלקין: אבל גם עכשיו יש לנו גינון 20 שקל.

ליה שמטוב: אבל גם עכשיו הם משלמים עבור גינון, הם משלמים חוץ משכר דירה, גם גינון.

אורה דואק: רגע, מערכות כיבוי אש, את יודעת כמה עולה לנו מערכות כיבוי אש?

ליה שמטוב: מה את אומרת?

אורה דואק: גם זה צריך לדאוג.

ליה שמטוב: מה את אומרת?

אורה דואק: טוב, אם את חושבת.

ליה שמטוב: זה דיור מוגן, זה דיור מוגן.

ליה שמטוב: אתם עשיתם מהבית הזה דיור מוגן.

ליה שמטוב: דיור מוגן עשיתם את המערכת.

אורה דואק: בואו נדייק במונח, זה בית דיור גיל הזהב.

אורה דואק: אנחנו לא קוראים לזה דיור מוגן.

אורה דואק: בית דיור גיל הזהב.

אלכסנדר גדלקין: מה שרשום על הבית.

ליה שמטוב: כתוב שם, כתוב.

ליה שמטוב: כתוב.

דני דנון: סליחה, תודה.

דני דנון: יש לך משהו להוסיף?

אורה דואק: זהו.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני רוצה לבקש מחזית הכבוד, אברהם שרנופולסק, בבקשה.

דני דנון: אני אתן, בקצרה בבקשה, כל הדוברים.

אברהם שרנופולסק: כבוד היושב-ראש.

אברהם שרנופולסק: אני נציג של תנועה ציבורית חזית הכבוד.

אברהם שרנופולסק: הייתי רוצה להגיד שכל פעם שמשרד האוצר מנסה לפתור בעיות תקציביות, אז הוא עושה את זה על חשבונם של 60 הנזקקים ומה שאנחנו דנים עכשיו, זאת ההוכחה.

אברהם שרנופולסק: מוזר מאוד לשמוע מה שאנחנו שמענו פה מנציגי המשרדים.

אברהם שרנופולסק: אנחנו רואים בזה אדישות, ממש אדישות לנזקקים האלה.

אברהם שרנופולסק: ואם להוסיף לזה שהאנשים האלה, כל האנשים שיושבים פה, הם כולם פליטי או ניצולי השואה והם בקושי, בקושי משלמים אותו סכום שהם משלמים, 8%.

אברהם שרנופולסק: ואם להוסיף לזה מה שיש גם בעיה של הדיור הציבורי.

אברהם שרנופולסק: אם להוסיף לזה ש- 60,000 משפחות גרות בדירות שכורות ומשלמות 70% מהקצבאות שהם מקבלים מהביטוח הלאומי, אז זה עולה את התמונה.

אברהם שרנופולסק: התמונה קשה מאוד.

אברהם שרנופולסק: וגם אפשר לקחת בחשבון שבמשך 17 שנים, בארץ לא בונים אף דירה בדיור ציבורי, ששייך לדיור ציבורי.

אברהם שרנופולסק: יותר מזה, עמידר מכרה 20,000 דירות, הרוויחה.

מרינה סולודקין: 20?

מרינה סולודקין: למה 20?

מרינה סולודקין: 70,000.

אברהם שרנופולסק: סליחה, 70,000 דירות, הרוויחה שני מיליארד שקל, ואף שקל לא עבר לבנייה חדשה.

אברהם שרנופולסק: מה זה?

אברהם שרנופולסק: אז צריך.

שלומי נבון: רק הערה לפרוטוקול, הכסף לא עובר לעמידר.

שלומי נבון: עמידר לא מרוויחה שקל מזה שהיא מוכרת דירה.

שלומי נבון: הכסף לא נשאר בעמידר, הכסף עובר באותו יום למדינה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: חברת הכנסת מרינה סולודקין, בבקשה.

מרינה סולודקין: קודם כל, אני מאוד מודה לך, אדוני היושב-ראש, שיש לנו ישיבת המשך בנושא של העלאת שכר הדירה בהוסטלים.

מרינה סולודקין: אני אגיד לך שבין לבין שתי הישיבות שלנו, אני קיבלתי יותר מ- 1,000 מכתבים, עם חתימות, ואני שלחתי את כל החתימות לראש הממשלה, בנימין נתניהו, ללשכתו וביקשתי ממנו אישית להתערב בתהליך.

ליה שמטוב: הוא היום בנצרת עילית, הוא מקבל אות כבוד.

ליה שמטוב: הוא צריך לבקר שם.

ליה שמטוב: אבל הוא ילחץ יד של מי שייתן לו את זה, ויצטלמו, וזה יהיה בעיתון, ובעיתון זה, וזהו.

מרינה סולודקין: ליה, אתם עדיין בקואליציה, אז בגלל זה.

מרינה סולודקין: אני אגיד.

דני דנון: לא ניתן לפוליטיקה המקומית להגיע לפה.

מרינה סולודקין: זה לא פעם ראשונה שמשרד הבינוי והשיכון, יחד עם משרד האוצר, רוצים להכניס כסף לאוצר המדינה.

מרינה סולודקין: כל הדיבורים, אנחנו היינו מפלגה אחת, קודם כל שהיינו נגד הפרטת הדיור הציבורי, וזה היה בזמן של ממשלת נתניהו הראשונה, הוא גם היה נגד, הקואליציה היתה נגד, אבל היו הרבה שהיו בעד וזה עבר.

מרינה סולודקין: אותנו זה לא מעניין לאן הולך הכסף, כי ידענו שזה לא ילך לבנייה חדשה, בגלל שלצערי הרב, המדיניות לא נכונה.

מרינה סולודקין: בארץ לא בונים דיור ציבורי.

מרינה סולודקין: אבל אני חושבת שאנחנו צריכים להגיע להפגנות המוניות, אולי כמו במצריים, אני לא יודעת מה אנחנו צריכים לעשות.

מרינה סולודקין: אני לא אתעמת עם העובדים של משרד האוצר ומשרד הבינוי והשיכון, אפשר להבין, אבל אנחנו רואים את השטות הזאת, שהופכים את הבית 50 שנה, 11 כניסות, להוסטל, זה אפילו מצחיק.

מרינה סולודקין: התהליך הזה בתקופה מסוימת, אני הפסקתי יחד עם השר מאיר שטרית, אבל כל שר חדש, אני חושבת בהתייעצות עם בכירים של המשרד, התחיל מההתחלה מאבק של העלאת השכר והפיכת הבתים הישנים להוסטלים.

מרינה סולודקין: אנחנו, אדוני היושב-ראש, אני מאוד מעריכה ואתה עקבי שזה מאוד חשוב במקום הזה, חייבים בצורה פוליטית להפסיק את התהליכים האלה ואני מאוד מקווה שבפגישה שלך עם ראש הממשלה תגיד אם הליכוד יפסיד בבחירות הבאות, אנחנו גם נהיה חלק מתהליך של הפסד, בגלל הנושא החברתי.

דני דנון: ליכוד, ישראל ביתנו, פה האינטרס שלנו הוא מעל זה.

דני דנון: גם שכל אחד מאיתנו לא חשוב מאיזה מפלגה הוא יהיה, האינטרס הוא מעל זה.

דני דנון: אני רוצה לתת רשות דיבור לשני דוברים בקצרה, לעו"ד מדלר.

עו"ד סלבה מדלר: ממש בקצרה.

עו"ד סלבה מדלר: אני התבקשתי לעיין בחוזים שנחתמו בתקופות שונות.

עו"ד סלבה מדלר: נדמה כי במישור המשפטי יש פה פגיעה בעיקרון ההסתמכות.

עו"ד סלבה מדלר: כפי שנאמר פה ואני אחזור על כך, אדם שחותם על חוזה מסוים, מסתמך על משהו והיום הוא מוצב מול סיטואציה שהוא צריך או להמשיך או להתחיל הכל מחדש.

עו"ד סלבה מדלר: המצב הוא טוב בגילאים שלנו, אבל לא בגילאים שאותם אנחנו מייצגים.

עו"ד סלבה מדלר: והדבר השני, אני לא נכנסתי לעובי הקורה מאחר והתבקשתי רק לפני זמן קצר לעיין בזה, אבל אתמול הוצאתי את תקנות הגנת הדייר, אדוני, שהוצאו לאור רק ב- 26 לאוגוסט 2010.

עו"ד סלבה מדלר: העלאת השכר במגזר הציבורי השנה הוא 1.82% ולא 8% ולא 10%, כפי שצוין במכתב שנשלח.

דני דנון: אני מקווה שלא נגיע למצב שנצטרך ייעוץ משפטי והסתמכות, כי רוב האנשים האלו, אין להם לא את הכסף ולא את האנרגיות ולא את היכולת לנהל מאבקים משפטיים.

ליה שמטוב: בגלל זה צריך להעלות להם את שכר הדירה.

עו"ד סלבה מדלר: למען האמת, אדוני, אני מייצג אותם בהתנדבות, כך שאין לי פה שום אינטרס כלכלי בכל הסאגה הזאת.

דני דנון: אני מעדיף שנפתור את זה פה בדרכים פוליטיות, ציבוריות, מאשר להגיע לערכאות משפטיות.

דני דנון: אני יודע שזה לא בשביל פרנסה אתה פה ואני מעריך את מה שאתם עושים, אבל אני אומר – המישור הוא פה שאנחנו צריכים להוביל את המאבק הזה עם העזרה שלכם.

מרים שוסטר: אני מחיפה, אני מייצגת פה את מרכז הארגונים של ניצולי השואה.

מרים שוסטר: ביום ראשון הלכתי וביקרתי בשער מנשה, מטעם הארגונים המרכזים בארץ ואני נחרדתי לראות מה קורה שם בשער מנשה.

מרים שוסטר: כמובן זה היה בהפתעה.

מרים שוסטר: אני יודעת שזה הפריטו את זה, לקח אדם שעבר במשרד הבריאות, לכן זה עובר שם, הוא עובר את כל המכשולים וזה הולך בצורה חלקה שזה ניהול תקין.

מרים שוסטר: 50% מהתקן.

דני דנון: שער מנשה זה מוסד בריאותי, אם אני לא טועה.

מרים שוסטר: כן.

מרים שוסטר: ויש שם שלושה הוסטלים, כאלה בתים, של ניצולי שואה.

מרים שוסטר: לכן אני ביקרתי שם.

אורה דואק: לא של משרד השיכון.

דני דנון: לא, של משרד הבריאות.

מרים שוסטר: זה של משרד הבריאות, אמרו לי לבוא היום, לכן אני באתי.

מרים שוסטר: ואני נחרדתי לראות איך שאנשים, שאנשים שהם סיעודיים במאה אחוז, יושבים בחוסר מעש, על כיסאות, ואני עמדתי אולי שמונה דקות ואף אחד לא ניגש אליהם, לא היה בחדר.

מרים שוסטר: אחר-כך דיברתי, לא לציטוט, עם אלו שעובדים שם, עם הפועלים, אז הם אמרו שיש 50% תקן, יש שם.

מרים שוסטר: והוא בכל-זאת עובר.

מרים שוסטר: אני ראיתי שם את הניצולים, בלי שיניים, בצורה מחרידה, ותסלחו לי, והשתן הסריח, שזה היה אני הייתי המומה.

מרים שוסטר: אדוני, ועידת התביעות שולחת לשם המון כסף, אני הייתי רוצה לדעת למה הפריטו דווקא ניצולי שואה.

מרים שוסטר: למה לא הממשלה אחראית על זה, שהאנשים האלה, את השלב האחרון של החיים, זה שלב אחרון שלהם, שלא יגמרו בצורה נאותה, ברמה מסוימת.

מרים שוסטר: ואני באתי להנה ואני מבקשת.

דני דנון: שער מנשה זה בפרדס-חנה?

מרים שוסטר: זה לפני פרדס-חנה, יש עוד שני הוסטלים, שאני אלך לבקר אליהם.

מרים שוסטר: לי, אישית, זה נורא נוגע.

דני דנון: בהחלט.

דני דנון: לכולנו.

דני דנון: בבקשה.

מרים גרייבר: אני יושבת כאן בתור העמותה הפרלמנטארית לניצולי השואה בכנסת.

מרים גרייבר: אני רוצה להגיד שלפני הישיבה הזאת, אני צלצלתי לכמה עובדות סוציאליות בירושלים ובחיפה ושאלתי על הדיור המוגן של האנשים ועל ההוסטלים.

מרים גרייבר: פחות או יותר, הם היו פחות או יותר מרוצים.

מרים גרייבר: יש הרבה דברים לתקן ומה שדיברו כאן על העלאה, כולם היו במהומה גדולה בגלל ההעלאה, אבל פחות או יותר, ואני רוצה מבחינה מסוימת לשבח את חברות הכנסת מרינה סולודקין ואת חברת הכנסת ליה שמטוב.

מרים גרייבר: הן עושות עבודה יוצאת מגדר הרגיל למען האזרחים של יוצאי רוסיה.

מרים גרייבר: אבל יש לי בעיה, מפני שאני גם יושבת ראש עמותת יש ירושלים, ויש לנו ניצולי שואה שגרים בקומה ארבע והם בכלל, אין להם שום התייחסות לאנשים כמו שיש התייחסות לאלה והם אנשים שכבר באו לארץ מהקמת המדינה והם תרמו למדינה.

מרים גרייבר: ועכשיו, בכלל מזניחים אותם.

מרים גרייבר: אז אני חושבת שהחברות עושות עבודה כל-כך יפה, ליוצאי מזרח אירופה, אני חושבת שאנחנו גם צריכים לעשות עבודה יפה לאלה שתרמו למדינה מההתחלה והם נמצאים במצב נוראי.

מרים גרייבר: אני ביקשתי מהעובדות הסוציאליות בירושלים לעשות איזה מיפוי ולראות מה קורה ואני מקווה שבקרוב יהיה לנו.

דני דנון: אני רוצה לשמוע מנציג עמידר, משלומי נבון, את עמדתכם ומה יקרה אם לא תהיה ההעלאה הזאת.

שלומי נבון: אני רוצה לומר קודם שתי הערות ואני אענה לשאלה.

שלומי נבון: הערה ראשונה, אני רוצה לומר לכל הנוכחים פה, שני דברים שיהיו לכם מאוד ברורים.

שלומי נבון: אחד – יש הנחיה של האוצר ושל משרד השיכון, לא לקחת רנטות של ניצולי שואה בחישוב ההכנסות שלכם ובשום מקרה זה לא נחשב.

שלומי נבון: זה כסף שלכם ואף אחד לא נוגע בזה.

שלומי נבון: הדבר השני, וזו התחייבות אישית שלי וגם של מנכ"ל עמידר ואני פה בשם מנכ"ל עמידר, אף אחד לא יוציא אתכם מהבית.

שלומי נבון: שלא תחשבו לרגע שיש איזה שהיא כוונה כזו.

דני דנון: אם מישהו לא חותם על הסכם-?

שלומי נבון: אני לא אחתום על שום צו פינוי של אף אחד מכם, מהבתים.

שלומי נבון: תרגישו בטוחים בעניין הזה.

שלומי נבון: זאת לא הכוונה.

שלומי נבון: בסך-הכל הכוונה של המשרדים היתה כוונה טובה, לתת לכם שירותים יותר רחבים ולהשוות ולעשות השוואת תנאים לכל בתי הדיור המוגנים בארץ.

שלומי נבון: יכול להיות שיהיו שינויים, זה לא תלוי בעמידר.

שלומי נבון: כל מה שמשרדי הממשלה יקבלו, אנחנו נבצע.

שלומי נבון: אבל תהיו רגועים, אני רואה שאתם לוקחים את זה יותר מדי קשה, אני לא חושב שהבעיה היא כל-כך קיצונית שצריך להיבהל ממנה בצורה כזו.

דני דנון: שלומי, אני לא יודע מאיפה אתה מגיע לפה היום.

שלומי נבון: אני מגיע לכאן משדרות.

דני דנון: עצם העובדה שהגיעו לפה עשרות אנשים מנצרת עילית, ואני מקבל עשרות פניות וחברי כנסת מקבלים מאות פניות ובכל סיור שאנחנו מדברים, פונים אלינו בנושא הזה, עבור האנשים האלו זה מאוד מאוד משמעותי.

שלומי נבון: לכן אני רוצה להבטיח להם שני דברים: אל"ף, אנחנו לא מתחשבים בכלל בנושא הרנטות, כפי שהנחו אותנו מהאוצר, ובי"ת, שאנחנו לא מתכוונים להוציא אף אחד מכם מהבית ולא משנה, אני אומר לכם את זה, זה לא משנה מה יקרה.

אלכסנדר גדלקין: תשמע, זה בשורה מבחינת הוועדה ומבחינתך, שאנשים יוכלו לחזור הביתה ולהגיד לכל החברים, שעמידר בסופו של דבר, מי שלא יחתום על החוזה החדש, לא יסלקו אותו מהבית.

ליה שמטוב: וגם לא ישלם את השכר דירה, כי שם כתוב 70 שקל.

דני דנון: אתה אומר, היתה שווה הנסיעה לירושלים.

אלכסנדר גדלקין: האנשים היו מוכנים, באמת, רובם, כמו שמרינה אמרה, להפגנה, רובם לא מסוגלים, אם תראה, כמו סרטון קטן בערוץ 2, אבל הם רובם לא מסוגלים לצאת יותר, אם הם צריכים ללכת לקופת-חולים, הם צריכים מונית.

שלומי נבון: מדובר באוכלוסייה שמשתפת פעולה, מדובר באוכלוסייה טובה, מדובר, כמו שאמרה אורה דואק ממשרד השיכון, בספינת הדגל של משרד השיכון.

שלומי נבון: אני לא חושב שיש כוונה למישהו לפגוע באנשים האלה.

שלומי נבון: בסך-הכל רוצים לשפר להם את השירותים שהם מקבלים.

דני דנון: במשפט, נציג המשרד לגמלאים, במשפט, בבקשה.

דני דנון: משפט קצר, אלא אם כן יש לכם חמישה מיליון שקל לתרום לנו.

אריה וקנין: לנושא הזה התחייבנו בעבר לשני מיליון שקל בשנה למשך חמש שנים.

דני דנון: לנושא הזה?

אריה וקנין: כן, בעבר, זאת אומרת, להוסטלים שאנחנו בשיתוף, של משרד השיכון, בשיתוף שלנו, בעצם משדרגים גם עכשיו.

אריה וקנין: זאת אומרת, יש פה איזה שהיא בעייתיות, כי הממשלה, מפעל הדיור המוגן הוא חשוב מאוד.

אריה וקנין: הדיור הציבורי המוגן היה צריך לקבל לדעתי תקצוב, לדעת המשרד, תקצוב כמו שצריך, שמשרד השיכון יקבל על זה תקצוב לשדרג אותו.

אריה וקנין: מה שקורה פה, יש תהליך של רגרסיה של הבניינים ומצד שני, במקום לשדרג אותם ולדאוג שיהיו בהם את כל מה שצריך, גובים מהאנשים.

אריה וקנין: האנשים האלה, הם, עצם זה שהם גרים שם, הם מוגדרים כנזקקים.

אריה וקנין: השכר שלהם הוא המינימאלי.

אריה וקנין: לקחת מאנשים כאלה, להעלות בעשרות אחוזים ולפעמים במאות, זה פגיעה טוטאלית.

אריה וקנין: אני חושב, הדבר הכי חשוב שצריך לצאת מכאן זה לפני שמעלים משהו שגם לא מקובל בחוק, צריך להגיד על מה מעלים אותו.

אריה וקנין: אי-אפשר לבוא ולזרוק באוויר.

אריה וקנין: העבודה שנעשתה לפני הרבה מאוד שנים, היא גם לא סגורה לדעתי על עצמה בקצוות ובמיוחד שאתה בא להעלות, תגיד מה אתה נותן.

אריה וקנין: לא נעשתה עבודה על מה ההעלאה.

דני דנון: חברת הכנסת ליה שמטוב, בקצרה.

ליה שמטוב: קודם כל, אדוני היושב-ראש, אני גם מודה לך על הישיבה.

ליה שמטוב: קודם כל, צריך לבקש מהם את הרשימה המפורטת של השירותים שהם נותנים.

ליה שמטוב: כי מה שהם אומרים ומה שבפועל זה שני דברים שונים.

ליה שמטוב: ההוסטל בנצרת עילית הוא הוסטל שהם חתמו מראש על 8%, והבטיחו הבטחה של ההוסטל, אין שום הבטחה.

ליה שמטוב: אז זאת אומרת, יש איזה שהם שירותים, אבל זה לא מה שהבטיחו.

ליה שמטוב: מה אני כן ממליצה לוועדה?

ליה שמטוב: קודם כל, הוסטלים שחתמו על חוזה בהתחלת השכירות, כשקיבלו את ההוסטלים, על 8%, להשאיר את זה על 8% ולא להעלות באוקטובר ל- 10% ודיור מוגן בכל הארץ, שרוצים להפוך להוסטלים, לעשות את זה בהדרגה, לפי השירותים שהם מקבלים.

דני דנון: תודה.

דני דנון: ועדת העלייה והקליטה קוראת לשר האוצר ולשר השיכון להסיר ידיהם מפליטים וניצולי השואה.

דני דנון: הוועדה רשמה לפניה שלא יתבצע כל עדכון לפני אוקטובר 2011, ואם יתבצע עדכון, העדכון יונח ויידון בוועדה לפני הביצוע.

דני דנון: הוועדה קוראת לשר האוצר להצטרף לשר השיכון ששינה את עמדתו ולוותר על חמשת מיליון השקלים בערך שיילקחו מקצבתם הזעומה של ניצולי השואה.

דני דנון: הוועדה תקיים ישיבת המשך בעוד מספר חודשים, על-מנת לראות אם שר האוצר מצטרף למגמה שראינו בישיבה.

דני דנון: אני רוצה להודות לכולם, אני מתחייב פה, אנחנו לא נרפה בעניין הזה.

דני דנון: תודה רבה.