ועדת המשנה מעקב ביצוע המלצות הביניים של ועדת החקירה הממלכתית בנושא: טיפולן של הרשויות המוסמכות במפוני גוש קטיף וצפון השומרון, כנסת 18, פרוטוקול מספר 9, 2011-02-23 09:00

אורי אריאל: בוקר טוב, אנחנו נמצאים בישיבה של וועדת משנה לביקורת המדינה לעניין מפוני גוש קטיף וצפון השומרון.

אורי אריאל: אנחנו נעסוק היום במספר נושאים, ביניהם ערך כינון, הסכמי העתקה וכדומה.

אורי אריאל: אנחנו נתחיל בנושאים של הסכמי העתקה.

אורי אריאל: אני רוצה ברשותכם לפתוח בכך, כי קיבלתי העתק ממכתך, מר ליברמן, יושב ראש מינהלת תנופה ליצחק מירון שכתב אליך.

אורי אריאל: תשובתך היא מד' באדר א', 8 לפברואר.

אורי אריאל: מכתב שאני אגיד כך, מצד אחד הוא מאד שימח אותי בפרוט מה נעשה ואני מעיד שנעשו דברים רבים, ויש התקדמות וברוך ה', צריך לברך על הטובה.

אורי אריאל: מאידך, אני צריך להגיד שבהרבה מקומות כתוב "בזמן הקרוב", "בשבועות הקרובים", דברים שאני מבין שלא כותבים תאריך מדויק, כי לא עומדים בו כי איזה פקיד היה חולה, כי הדיון לא התקיים, כי יש תקלות.

אורי אריאל: אבל, אחרי חמש וחצי שנים, אנחנו רוצים לעזור לכם, לממשלה ככלל, שעושה מאמצים בעניין, אני מציין את זה עוד פעם, למצוא פה תאריכי יעד שעושים, שכולנו – זה כולל את המתיישבים, זה כולל אותנו כחברי כנסת – עושים מאמץ לעמוד בהם ולסיים את העניין.

אורי אריאל: שאם לא כן אנחנו עלולים למצוא את עצמנו פה בעוד שנה, וזה דבר אליבא ד-כולם, בלתי נסבל.

אורי אריאל: זה לא רק שאני חושב ככה, אלא גם אתה חושב ככה, כולם חושבים ככה.

אורי אריאל: צריך לגמור את העניין לכאן ולכאן, אבל לגמור.

אורי אריאל: בכל מקרה, תודה על כל מה שנעשה על ידי כל מי שעושה.

אורי אריאל: .. וברשותך בריכוזך.

אורי אריאל: אני מעביר אליך את רשות הדיבור לעניין הסכמי ההעתקה הקודם, ואחרי זה דורון בן שלומי, ואחרי זה בן אליהו.

אורי אריאל: בבקשה.

בנצי ליברמן: הסכמי העתקה זה אחד הנושאים המורכבים, או ארבעת הסכמי העתקה שלמעשה נותרו מעת כינוני כראש מינהלת תנופה, זה למעשה הסכמים שתלויים בהם מאות גורמים יחדיו, וכל גורם שלא ממלא אחר אותה חוליה של עצמו, ההסכם הזה לא יוצא מן הכוח אל הפועל, ולא כאן המקום להאריך.

בנצי ליברמן: אין ספק שחמש וחצי שנים אחרי פעולת העקירה והסכמי ההעתקה עוד לא נחתמו, ואנשים לא יודעים מה מגרשם, לא צריך להכביר מילים.

בנצי ליברמן: גם וועדת החקירה התייחסה לעניין, ואפילו קצבה לוחות זמנים.

בנצי ליברמן: כאשר העדתי ושאלו אותי בוועדת החקירה למה אני לא עומד בלוחות הזמנים, משום שוועדת החקירה התייחסה כבר בדו"ח הביניים להסכמי ההעתקה, היא הבינה שלוחות הזמנים שהיא קצבה הוא לא רלבנטי, ולמעשה כביכול אפשרה, למרות שהיא אמרה – אם הממשלה לא תספיק עד 90 יום לפתור את העניין, אנחנו מבקשים לפרק את הסכמי ההעתקה, לקחת את האנשים ולהפיץ אותם בכל הסכם העתקה אחר קיים, למשל כמו ניצנים.

בנצי ליברמן: אנחנו חשבנו שזה לא נכון.

בנצי ליברמן: מדובר באנשים שציפו למקום הזה, נמצאים כבר במצב מנטאלי אל תוך המקום הזה, ורצינו לעשות כל דבר, על אף הקשיים הרבים שבכל הסכם העתקה, הוא עטור וכמעט את כל תחלואי הבירוקרטיה הישראלית בכל מקום ובכל אתר.

בנצי ליברמן: אנחנו נמצאים עכשיו בכל ההסכמים, בשלב מסוים הם גם יעצו לנו לקחת מומחה לטובת העניין הזה.

בנצי ליברמן: אנחנו בחרנו ו אליהו, שלמעשה היה גם מנכ"ל משרד השיכון, גם מנכ"ל החטיבה להתיישבות, גם מנכ"ל ממ"י.

בנצי ליברמן: למעשה אין לי ספק שהניסיון שלו בדיוק חובר לאותם נושאים שאנחנו עוסקים בהסכמי העתקה.

בנצי ליברמן: יש לו גם את האישיות הנכונה.

בנצי ליברמן: התושבים נותנים בו אמון, כולל היישובים הקולטים שהם פעמים רבות עיקר הבעיה בהסכמות למיניהן, ואני הייתי מבקש ממנו באמת לפרוש בפנינו את החודשים שלמעשה הוא עוסק בתקופה הזאת; ואני מקווה שאנחנו נמצאים ממש ממש על סף החתימה.

בנצי ליברמן: שוב, היה הכי פשוט להגיד – חברה, בלתי אפשרי, ניקח את האנשים, נפזר אותם ואז הייתי עומד בלוחות הזמנים.

בנצי ליברמן: חשבתי שלא נכון לטובת האנשים לוותר על העניין, על אף הקשיים בכל הגורמים וכולם מכירים את הבעיות שיש בעניין.

אורי אריאל: יש לנו מהיישובים הללו פה?

בנצי ליברמן: מהיישובים הקולטים?

אורי אריאל: לא, מהקהילות.

בנצי ליברמן: כן, יש לנו מנווה ים ויש מאמציה.

אורי אריאל: אז סליחה רגע, בוא ניתן רגע לקליינטים, נשמע אותם, ואתה תוכל אז להגיב גם אליהם ולמה שמציק להם, מה שנראה להם טוב ופחות טוב.

אורי אריאל: בבקשה.

אורי אריאל: אתה רוצה לדבר?

קריאה: עמליה פה הכינה איזה נאום.

אורי אריאל: דורון, בבקשה, על אמציה, אתה יכול לתת לנו סטאטוס איך אתם רואים את הדברים, מה קורה?

דורון בן שלומי: כן.

דורון בן שלומי: אני רוצה קודם כל לרענן את הזיכרון של כולנו, ובאמת יש גם הבדלים סך הכל בין ההעתקות.

דורון בן שלומי: ואני כרגע לא רוצה לרדת לפרטים, זו לא ישיבה של פרטים, יש עשרות ישיבות ובאמת נעשים מאמצים והכל.

דורון בן שלומי: אני חושב שאנחנו צריכים לעלות מהפרטים ולהסתכל רגע מהמבט של התושבים עצמם.

דורון בן שלומי: אנחנו בטח באמציה, כבר בסוף 2005 הייתה החלטת ממשלה להקים אתר זמני באמציה.

דורון בן שלומי: דרך אגב, החלטת הממשלה אמרה אז בסוף 2005, כשנחתמה החלטת הממשלה להקים אתר זמני באמציה, נחתם – מתוך ידיעה שהולך לקום שם יישוב קבע, אתר קבע במסגרת הסכמי 85, וגם אז נחתם, כתוב בהחלטת הממשלה, שזה בתנאי שיהיו הסכמים כבר עם הותיקים ועם החדשים.

דורון בן שלומי: ובאמת מה שעשו אז זה רק היה מסמך ראשוני, מתוך רצון, באמת אני אומר את זה – מתוך רצון לזרז את העניין.

דורון בן שלומי: וכשהייתה התקופה של האנשים במלונות וכו', מתוך רצון.

דורון בן שלומי: אבל אנחנו מדברים על לפני למעלה מ-5 שנים.

דורון בן שלומי: ממשלת ישראל ידעה ואישרה שבאמציה הולך להיות יישוב קבע.

דורון בן שלומי: שנים של משא ומתן שהתחיל ולא נגמר, ואני אומר שוב, ואני לא מחפש פה אשמים כי זה לא ייתן לנו כלום.

דורון בן שלומי: וועדת החקירה כתבה מה שכתבה, ולכן אני לא רוצה לרדת לזה.

דורון בן שלומי: זה לא יהיה.

דורון בן שלומי: אבל גם וועדת החקירה כשבאה ואמרה, ככה, כמו שבנצי אמר, וועדת החקירה אמרה – אם עד ה-31.12.2009 לא ייחתמו הסכמים עם כל המקומות – לפזר את הסיפור.

דורון בן שלומי: כל היישובים של אנשי גוש קטיף, עד 31.12.

דורון בן שלומי: 2009 – חתמו על מסמך העקרונות שבדרך כלל זה מסמכים מפורטים כבר, הסכמים של 30 עמודים – חתמו על מסמך העקרונות עד ה-31.12.2009, עמדו בזמנים, נדמה לי שהייתה הארכה של שבוע.

דורון בן שלומי: חתמו עד ה-31.12.2009.

דורון בן שלומי: וגם היישובים הקלטים, וודאי אמציה.

דורון בן שלומי: אני לא זוכר בדיוק את כל האחרים ---

אורי אריאל: אנחנו רוצים להגיע ליום הזה, איפה אנחנו עומדים ומה צריך לעשות לפי דעתך.

דורון בן שלומי: לכן אני רק אומר, שלפעמים זה נראה שקרוב, וגם אז היינו בטוחים שתוך חודשיים שלושה העסק ייגמר ונהיה עם חוזים חתומים.

דורון בן שלומי: כיוון שזה לא נגמר ביוני 2010 וועדת החקירה אמרה יש 3 חודשים, תכניסו יועץ חיצוני, ומה שלא – שיעוף החוצה.

דורון בן שלומי: אז אני אומר מצד אחד, מה אני כתושב?

דורון בן שלומי: אני צריך להגיד תודה רבה לממשלה שנתנה הארכות נוספות ולא גמרו את העניין.

דורון בן שלומי: מצד שני אני אומר, במבט של התושבים, ואני חושב שזה המבט שצריך להסתכל בו, אני לא בא כמטיח, אני בא מהשטח, שבסוף השרשרת נמצאים התושבים שעוד אין להם מגרש זמין לבנייה, חמש וחצי שנים אחרי.

דורון בן שלומי: אני בא מהמקום הזה לבקש ---

אורי אריאל: ולכן?

דורון בן שלומי: אין לי 'לכן'.

דורון בן שלומי: יש לי בקשה מכל השותפים והשותפים הם רבים, לא כל כך אולי, אבל זה מנהלת תנופה, זה מינהל מקרקעי ישראל, זה האוצר, משרד השיכון, לעשות הכל כדי לגמור את ההסכמים האלה, סוף סוף שייחתמו ויוכלו לצאת לשיווק ולתת לאנשים.

דורון בן שלומי: זו הבקשה.

דורון בן שלומי: אין לנו פה, זהו.

דורון בן שלומי: אני בא מהמקום הזה.

אורי אריאל: תודה.

אורי אריאל: עמליה, בבקשה.

אורי אריאל: תציגי את עצמך ואת הקהילה בקצרה, כדי שנוכל לעבור לשלמה בן אליהו, שגם ייתן תשובות, אני מקווה.

עמליה אבינועם: אוקי, שמי עמליה אבינועם.

עמליה אבינועם: אני מפונה מניסנית, בדרך לנווה ים, בקבוצת אל הים שבראשו עומד אבי פרחאן.

עמליה אבינועם: אנחנו לאחר חמש שנים של תלאות ומאבקים עם וועדות, ולחו"ף וירוקים ועוד ועוד, וכולם פה מכירים אני מאמינה.

עמליה אבינועם: אז סוף סוף ברוך ה' הגענו לדרך למוקד הקבע.

עמליה אבינועם: עדיין לא נחתם הסכם העתקה, הוא ייחתם בקרוב.

אורי אריאל: מה זה בקרוב?

אורי אריאל: גם את למדת "בקרוב"?

עמליה אבינועם: מה אני אעשה.

עמליה אבינועם: בקרוב.

אורי אריאל: טוב.

עמליה אבינועם: אבל יש אור, וחלק מהמשפחות כבר עלה לבקו"ם, שזה נקרא בסיס בנייה וקליטה, שהחלטנו ---

אורי אריאל: כמה משפחות?

עמליה אבינועם: עלו בינתיים 9.

עמליה אבינועם: 5 משפחות בחודש הקרוב, אני ביניהם בעזרת ה'.

אורי אריאל: ברוך ה'.

עמליה אבינועם: אנחנו החלטנו להקים את הבקו"ם כדי להתחיל את החיים מחדש.

עמליה אבינועם: אי אפשר היה להמשיך עוד 5 שנים, עוד שנים לאחר 5 שנים, אני יכולה להגיד איזה תלאות וייסורים.

עמליה אבינועם: כשאני מדברת על תלאות אני מדברת על משפחות שהתפרקו, על בעיות בריאותיות ועל פרנסה.

עמליה אבינועם: אני רוצה להתמקד יותר בפרנסה.

עמליה אבינועם: חלקנו, חלק מהמשפחות הם אנשים מבוגרים, כמו רוב העקורים.

עמליה אבינועם: אנחנו למעלה מבני 50, ואני כבר מגיעה עוד מעט ל-60, ברוך ה' והעסקים שלנו היו בגוש.

עמליה אבינועם: כאשר נסגר השער אחרינו, אז העסקים נשארו שם ולא תיארנו לעצמנו שלא נקבל מפתח, לא לעסק ולא לבית.

עמליה אבינועם: הבטיחו פתרון לכל מתיישב, אבל נשארנו ללא עסקים וללא פרנסה.

עמליה אבינועם: התחלנו את הפרנסה מחדש.

עמליה אבינועם: אם אני מדברת באופן אישי על עצמי, ואני לא רוצה, אבל זה מייצג את רוב העקורים, אז בעלי פתח עסק מחדש ועבר בגלל טראומת הגירוש, בגלל הגיל, בגלל הקשיים והנתונים בשטח, הנתונים החדשים שזה לא גוש קטיף העסק נכשל, כמו אצל רוב העקורים.

עמליה אבינועם: הוא כבר נמצא 3 שנים ללא פרנסה.

עמליה אבינועם: אני פתחתי עסק חדש.

עמליה אבינועם: הייתי בעבר אשת חינוך, אבל כשנסגרו השערים אז לא היה לאן ללכת.

עמליה אבינועם: הייתי בת 51, פנסיה לא מגיע לי, כי פנסיה נותנים רק לבני 55 ומעלה.

עמליה אבינועם: פתחתי עסק להפקת אירועים.

עמליה אבינועם: היום יש לי עסק להפקת אירועים.

עמליה אבינועם: לרוב המתיישבים אצלנו יש עסקים בדרום.

עמליה אבינועם: אנחנו עוברים לנווה ים, אבל שם אין איפה להקים את העסקים.

עמליה אבינועם: באתי לבקש אפשרות ולאפשר להפשיר קרקע חקלאית בקיבוץ, כדי לשנות את הייעוד שלה למסחר ותעשייה.

עמליה אבינועם: אני יודעת שהעתקות אחרות עשו את זה, אבל הם עשו את זה לפני החוק.

עמליה אבינועם: אנחנו בנווה ים לא ידענו את הקלפים האלה שאפשר ללכת לפני החוק, ולטפל בענייניים.

עמליה אבינועם: מה שהפעיל אותנו זה יותר האמוציות והרצון להישאר במקום והאמונה שהממשלה לא תפקיר אותנו.

עמליה אבינועם: אבל הממשלה הפקירה, ונשארנו כמו שאנחנו, ואנחנו עדיין נלחמים כדי לקבל מה שמגיע לנו.

עמליה אבינועם: מה שאני מבקשת זה באמת אפשרות לבדוק שגם אנחנו העקורים שבאים אחרי החוק, סובלים מחוסר יציבות, מחוסר ביטחון, מפגיעה בפרנסה ומבריאות.

עמליה אבינועם: אז אני רוצה כן שידאגו למצוא את הדרך איך להגיע ---

אורי אריאל: עמליה תודה רבה.

אורי אריאל: בנצי שמע, אנחנו שמענו ובנצי ואחרים יתייחסו בהמשך.

אורי אריאל: אני מבקש מ שלמה בן אליהו, היועץ לראש מינהלת תנופה לתת סקירה על הדברים שנעשים ושאתה מטפל בהם.

אורי אריאל: בבקשה.

שלמה בן אליהו: בוקר טוב.

שלמה בן אליהו: אני מטפל בנושא של הסכמי העתקה לארבעה יישובים – אמציה, פלמחים, נווה ים וניר עקיבא.

שלמה בן אליהו: לגבי כל יישוב בפני עצמו, אמציה חתמו על הסכם העתקה בראש השנה.

שלמה בן אליהו: הסכם ההעתקה היה עם חורים וצריך להשלים את החורים.

שלמה בן אליהו: ובמהלך מראש השנה עד עכשיו משלימים את החורים.

שלמה בן אליהו: הקצב הוא איטי, ניתן להשלים אותו בקצב הרבה יותר מהיר.

שלמה בן אליהו: לכל ההסכמים האלה יש גם תנאים מתלים, כדי שההסכמים האלה ייכנסו לתוקפם, והדברים נעשים לא בקצב שצריך להיעשות, באמציה.

אורי אריאל: מה להערכתך, אתה חושב שזה היה בקצב,

חיים אורון: כל הדיון עד עכשיו זה ספרות.

חיים אורון: תנו דוגמא אחת או שתיים על מה זה תקוע באמציה למשל.

שלמה בן אליהו: למשל אתמול, ישיבה מאתמול, שיהיה רק את התחושה.

שלמה בן אליהו: היה שם דיון אתמול לגבי נושא של השטחים שהיישוב הוותיק צריך להחזיר למינהל, והמיפוי של השטח, כאשר אתה נכנס למערכת---

ירון ביבי: זו ישיבה גם על חובות העבר של אמציה, ואמציה במסגרת החגיגה אני קורא לה, בא ומבקש שימחלו על חובות עבר שלו על השימוש בקרקע.

ירון ביבי: זה כדי שנבין את התמונה של היישובים הקולטים.

בנצי ליברמן: זה התביעה שאתם תובעים בפלוגות, בכלל במקום אחר, גם בתוך החגיגה.

שלמה בן אליהו: אני קצת ארחיב בנקודה הזאת להסביר.

שלמה בן אליהו: חבר הכנסת ג'ומס, אני אסביר.

שלמה בן אליהו: יש יישובים, ואני אומר את זה קצת בצורה בוטה – יש יישובים קולטים שלולא שעקורי גוש קטיף היו מגיעים אליהם, המינהל או כל גוף אחר היה מפרק אותם.

שלמה בן אליהו: הם עשו כמעט כל עבירה אפשרית.

שלמה בן אליהו: ובעצם, במקרה הספציפי, באחד המקרים פה המינהל הלך לפנים משורות הדין, ואסור להגיד את המשפט הזה היום, אבל הוא עשה את זה במובן הזה- - -

אורי אריאל: זה אומר מי שהיה לשעבר ראש המינהל.

שלמה בן אליהו: כן, אני אומר את זה שיש יישובים, יש מושבים, קיבוצים, שעשו דברים שלא ייעשו.

שלמה בן אליהו: ובדרך רגילה המינהל לא יכול לבלוע דבר כזה.

שלמה בן אליהו: הרשויות לא יכולים לקבל את הדבר הזה.

שלמה בן אליהו: אבל מכיוון שכאן חבר הרצון הטוב ובאו קבוצה חדשה שבאה בעצם, נקרא לזה לבנות עם הקיבוץ או עם היישוב, עם המושב, קהילה חדשה – עשו כאן כל הגורמים מאמץ כדי לישיר את ההדורים, לנקות את השטח מה שהיה בעבר, ולבנות משהו חדש.

שלמה בן אליהו: כיוון שהנושא פה מאד מורכב וזה קהילות מורכבות, אז ה-5 שנים שעברו ולא הצליחו להביא לגבי הסכם העתקה, מה שאני עכשיו עובר אחד לאחד – אז אמציה חתמו על ההסכם העקרוני, יש בו את הפרטים שצריכים להשלים אותו, וכעת נעשה מאמץ מרוכז להשלים אותו.

שלמה בן אליהו: פלמחים, פלמחים חתמו ---

אורי אריאל: סליחה רגע בן אליהו, תן מילה בבקשה, בסוף האחריות היא אצל בנצי, לא כל המקרים אולי, אבל האחריות היא אצלו.

אורי אריאל: תן הערכה שלך מתי הסתיים, אתה מכיר את כל הנפשות הפועלות, אתה מכיר את כל הגופים היטב מבפנים מעברך.

אורי אריאל: מתי לפי דעתך ייחתם ההסכם?

שלמה בן אליהו: אמציה ייחתם הסכם, זאת אומרת יאושר ההסכם תוך חודשיים.

אורי אריאל: טוב.

שלמה בן אליהו: פלמחים – נחתם הסכם ההעתקה בחנוכה, במאמץ מרוכז של בני וגורמים אחרים עברנו את המכשול האחרון שהיה לפני שבוע במינהל, ההסכם כבר חתום.

שלמה בן אליהו: הליכי האישור שלו ---

אורי אריאל: ראש המינהל – גמרנו?

אורי אריאל: אתה מסכים?

ירון ביבי: כן.

שלמה בן אליהו: ההסכם חתום.

שלמה בן אליהו: התהליכים שם הולכים כבר לקראת ביצוע ומבחינתי כבר התיק הזה מאחורי.

שלמה בן אליהו: נושא של ניר עקיבא – המתיישבים קיבלו כבר ---

אורי אריאל: ניר עקיבא לידיעת כולם זו הקהילה, חלק מקהילת כפר דרום שנמצאת באשקלון.

שלמה בן אליהו: ניר עקיבא – הסכמי העתקה נשלחו גם ליישוב הוותיק, גם למתיישבים.

שלמה בן אליהו: העירו את ההערות שלהם, כרגע זה נמצא במינהלת תנופה להגיב על ההערות שלהם.

שלמה בן אליהו: היישוב עובר תוך שבועיים למחנה הזמני שיש לו בניר עקיבא, ולהערכתי ההסכם של ניר עקיבא צריך להיחתם תוך חודש או חודש וחצי מהיום, אין שום סיבה שהוא לא ייחתם.

שלמה בן אליהו: לגבי הנושא של נווה ים – נווה ים זה יישוב לדעתי, הקיבוץ עם הנושאים הכי מורכבים שיש ובימים האחרונים, זאת אומרת המינהל עשה מאמץ, לא בימים האחרונים, התוצאה היא בימים האחרונים, אבל המאמץ נעשה לפני כן.

שלמה בן אליהו: עשו כאן מאמץ מרוכז, הכינו את ההסכם בין המינהל לבין הקיבוץ לגבי הסדרת תנאי עבר והיישוב החדש.

שלמה בן אליהו: נוסח גם הסכם העתקה, נשלחו למתיישבים, לקיבוץ ולמועצה הסכמי העתקה והם צריכים להגיב על זה השבוע.

שלמה בן אליהו: עם התגובה שלהם השבוע, יתחיל התהליך של השלמת ההסכם.

שלמה בן אליהו: להערכתי שנוה ים יושלם, אם אני אהיה זהיר, תוך שלושה חודשים.

אורי אריאל: זאת אומרת זה כבר אחרי פסח.

אורי אריאל: סתם ככה אני חושב, אולי יש מתנת חג למישהו.

אורי אריאל: טוב, הבנו, עד כאן.

אורי אריאל: בנצי, אתה רוצה להוסיף עוד משהו?

בנצי ליברמן: לא.

אורי אריאל: טוב, אני רוצה לעשות סיכום ביניים של הסעיף הזה.

אורי אריאל: כפי שנאמר על ידי כולם, כולל על ידי ידידי בנצי, אחרי 5.5 שנים יש עוד מקומות ועוסקים, ושמענו עכשיו את הסקירה, לא נחזור.

אורי אריאל: בהנחה שמקום מסוים לוקח עוד חודשיים, אחרי זה מתחיל הסיפור של הבנייה.

אורי אריאל: זאת אומרת יש מגרש, צריך לתכנן וצריך לבנות.

אורי אריאל: זה הליך של כשנתיים, חברים.

אורי אריאל: אם מישהו יתקן אותי, יגיד לי שאפשר לבנות יותר מהר, יש כאלה שבונים יותר מהר.

אורי אריאל: ועוד אנחנו נראה אנשים שמגיעים אחרי שבע, שבע וחצי שנים לבית הקבע.

אורי אריאל: אני אומר את זה רק במובן הזה, בגדר אין מזרזים אלא למזורזים.

אורי אריאל: אני לא רוצה יותר מאף אחד פה שהעניין יתקדם.

אורי אריאל: אבל בסוף זה גם תלוי לפעמים על ימים ושעות, האם ראש מערכת אומר אוקי, בגלל שמדובר על המפונים, בגלל וועדת החקירה הממלכתית שגם אמרה את זה בצורה מפורשת, הממשלה אימצה את זה.

אורי אריאל: אני דוחה דיון אחד, הוא לא מתבטל הרי, דוחה דיון אחד ומכניס את הדיון הזה כדי שזה לא ייקח עוד שבוע.

אורי אריאל: כי בסוף יש 10 פעולות.

אורי אריאל: אם כל פעולה נדחית בעוד שבוע, טראח, מצאנו את עצמנו בעוד חודשיים הלאה.

אורי אריאל: אז אני רק אומר את זה לאלה שכבר עובדים,

אורי אריאל: לעשות עוד מאמץ אם אפשר, כולל - אני מדגיש גם המתיישבים.

אורי אריאל: אני בטוח שהם משתדלים, כדי לסיים את הנושא הזה, כי בלי זה הרי אי אפשר להתחיל לבנות.

אורי אריאל: בבקשה בנצי.

בנצי ליברמן: אני חייב להגיד מילה אחת.

בנצי ליברמן: הרי בסופו של דבר אף אחד כבר לא רוצה להתנצל ולהסביר, כי נדמה לי שוועדת החקירה התביעה את חותם הכישלון, אז אני לא צריך להכביר ויודעים בדיוק את עמדתי בעניין.

בנצי ליברמן: מצד שני, גם סוג של הגינות צריך להיאמר, וודאי בכל מה שקשור להסכמי ההעתקה.

בנצי ליברמן: יש 22 הסכמי העתקה, שאם היו שואלים אותי בתחילת הדרך – העתקה קהילתית או העברה קהילתית היא דבר שהוא הכרח המציאות, רק לדעתי יש יותר מדי הסכמי העתקה.

בנצי ליברמן: החוק אפשר לכל 20 אנשים ומשפחות הסכמי העתקה.

בנצי ליברמן: הסכמי העתקה הוא מרכיב מאד, לדעתי היה אפשר לגמור אותם יחסית מסמך, אבל מאידך גיסא זה היה רצון של תושבים להגיע ממקום ספציפי מסוים, וזה לגיטימי היה מבחינתם.

בנצי ליברמן: מצד שני צריך להבין, שאני לפעמים תלוי, כשחבר כנסת אורון שאל, הוא רצה לתת דוגמא מה תוקע למשל באמציה, אז מספיק שמזכיר אמציה מחליט שהוא רוצה לסגור עוד עניין על הגב של המפונים במשהו---

אורי אריאל: אתה מדבר על OLD אמציה, היישוב הוותיק.

בנצי ליברמן: OLD אמציה מחליט שהוא לא נותן אישור לגברת שטראוס להתקדם עם העקרונות, משום שיש עוד עניין בכלל שלא קשור לעניין של המפונים, אלא בצומת פלוגות ---

אורי אריאל: גברת שטראוס היא מנהלת המחוז.

אורי אריאל: כן.

בנצי ליברמן: הוא יכול לתקוע את העניין שלושה חודשים, ואני צריך ללכת ולצחצח לו את הנעליים.

בנצי ליברמן: ואם הוא לא נותן אישור, אז אני אשם.

בנצי ליברמן: אבל הוא צריך לפתור את הבעיה בצומת פלוגות.

בנצי ליברמן: שנבין, יש פה הכל תלוי בהכל.

בנצי ליברמן: עכשיו, הצענו לתושבים בתחילת הדרך, בואו אלי עם פתרונות אחרים, אבל כיבדנו את דעתם ואנחנו עושים כל מאמץ להתקדם ולהגיע בסופו של דבר ליעד.

בנצי ליברמן: רק העניין הזה הוא מאד מורכב, ולא, זה תנאים לפעמים אובייקטיביים בגלל מורכבות העניין.

בנצי ליברמן: אמציה אגב, באמציה יש את הירוקים והכתומים והגיאופיטים.

בנצי ליברמן: כמעט כל תחלואי הבעיות הביוספריות של המדינה והפרפרים יש במקום הזה, כולל מה שיש מתחת לאדמה.

בנצי ליברמן: אז זה מורכב.

בנצי ליברמן: אף על פי כן, אני חושב שהאצה היא נכונה, אנחנו עומדים על סף נדמה לי סיום העניין, כאשר תמיד אפשר היה לעשות הרבה יותר מהר.

אורי אריאל: תודה לבנצי.

אורי אריאל: אני חוזר ומדגיש – אין מזרזים אלא למזורזים, אלה שעובדים.

אורי אריאל: אנחנו אומרים לכם יישר כוח, אבל רוצים בכל זאת לתת לכם עוד רוח גבית, כדי בכל זאת לסיים.

אורי אריאל: אמרתי, זה רצון של כולם פה, זה היתרון.

אורי אריאל: אבל צריך גם לממש אותו וזה בידיכם, עם כל הבעיות שיש.

אורי אריאל: אני מסכים, יש הרבה מאד בעיות, כולל המתיישבים לעתים, וכל אחד יעשה את שלו.

אורי אריאל: אנחנו עוברים לאזור תעשייה ארז.

אורי אריאל: מי מציג את זה?

אורי אריאל: אני משחרר את ראש המינהל ואת יועצו המשפטי, ובתנאי שראש המינהל ידבר איתי עוד היום על כמה נושאים.

אורי אריאל: תודה.

אורי אריאל: ארז

אורי אריאל: מי מציג את ארז?

אורי אריאל: בבקשה.

חי וייץ: חי וייץ מועד בעלי העסקים באזור התעשייה ארז.

אורי אריאל: חי, היות שאת הנושא אנחנו מכירים היטב כי שמענו אתכם פעם אחרי פעם והזמנו אתכם גם הפעם ונזמין אתכם, אני מקווה שלא יותר, כי הבעיה תיפתר בת', ולא חס חלילה במשהו אחר.

אורי אריאל: אז מילה, משפט על העבר, על הצגת הנושא, ואחרי זה מה המצב היום.

אורי אריאל: אני לא חושב שהשתנה הרבה, ומה הציפיות.

אורי אריאל: קדימה.

חי וייץ: צדקת בהגדרתך – לא השתנה הרבה, ותקוותנו כתקוותך שהבעיה תיפתר.

חי וייץ: עובדתית, הפיצוי שניתן לבעלי העסקים בייחוד במסלול הנכסי הוא מעוות.

חי וייץ: אנחנו לא צדיקים, אבל בנושא הזה מלאכתנו נעשתה על ידי אחרים, והיא נעשתה על ידי כל ראשי המינהלת לדורותיהם, שהציעו קבל עם ועדה, כשהפיצוי הנכסי הוא מעוות.

חי וייץ: ההבדל בינינו לבין מפונים אחרים, אנחנו יושבים פה בתסכול ובעיניים כלות ושומעים על התקדמות שנעשית בענייניהם.

חי וייץ: היא אמנם איטית ולא מספקת אבל נעשית.

חי וייץ: כשבענייננו לא נעשתה כל התקדמות, למרות הידיעה הברורה שהפיצוי הוא מעוות, ולמרות הידיעה הברורה שבפיצוי שקיבלו אותם מפונים מאזור התעשייה ארז, בסך הכל כל המפונים, אין באפשרותם להגיע למקום שלפחות אנחנו מקווים שהמחוקק התכוון שהם יהיו בו.

חי וייץ: העיוות הזה כמובן באופן טבעי, גם הגיע למערכת המשפטית.

חי וייץ: הנושאים האלה נדונו בדיונים פרטניים שהגישו מפונים כאלה ואחרים שלא קיבלו פיצוי שחשבו שהוא מספק.

חי וייץ: ויש לפחוות שתי החלטות היום של מערכת המשפט, שאומרת אנחנו רוצים וההחלטות האלה הונחו לפתחה של המנהלת, שהמנהלת תיתן איזה שהוא פתרון, על בסיס של הערכה שמאית כזאת או אחרת, על ידי שלמפונה הזה או אחר, תהיה אפשרות לכונן את העסק שלו.

חי וייץ: ואנחנו פונים אל המחוקקים, שחמישה מהם יושבים כאן, ושואלים – מה ניתן לעשות כדי להגיע למצב שאנחנו מקווים שהיינו צריכים להיות בו.

אורי אריאל: תודה.

אורי אריאל: אני רוצה רגע ברשותכם להציג את חברי הכנסת שאיתנו פה, ואחרי זה ידבר חבר הכנסת אורון ואחריו ידבר האוצר, החשב הכללי, אגף תקציבים פה איתנו גם – קומה 3 וקומה 4.

אורי אריאל: קומה 2 ו-3, סליחה.

קריאה: אנחנו 3, 4 ו-5.

אורי אריאל: חברים סליחה, זמננו יקר.

אורי אריאל: מימין יושב איתנו חבר הכנסת בילסקי, לידי משמאלי חברת הכנסת מירי רגב, חיים אורון ואריה אלדד.

אורי אריאל: לפני כולכם ידבר חיים אורון, שהוא מבחינתנו מוביל כל הזמן את העניין של אזור התעשייה ארז.

אורי אריאל: בבקשה, ג'ומס.

חיים אורון: תראו, אני עומד הבוקר לשנות את דעתי.

חיים אורון: לפי דעתי נשארה רק דרך החקיקה.

חיים אורון: אני התנגדתי כל השש וחצי שנים לחקיקה בנושא ארז.

חיים אורון: אני יודע שמה שאני אומר הוא צ'ק מאד בעייתי, כי אני עוד חודש לא יהיה בכנסת, אבל אני מוכן לחתום על החוק.

אורי אריאל: אנחנו נעשה פטיציה שתישאר עד שהחוק ייגמר.

חיים אורון: אני מוכן לחתום על החוק, ואני אומר את זה במידה עצומה של תסכול, לא קיים חוק כזה, במידה עצומה של תסכול, כי לכאורה מפוני ארז התפנו מרצונם, לפני הפינוי.

חיים אורון: פה סופרים 5.5 שנים, זה כבר 6.5 שנים או אני יודע כמה.

חיים אורון: אין אדם אחד שאני מכיר שמצוי בעניינים, כולל כל ראשי המינהלת לדורותיהם, מיהונתן בשיא קדימה, שחושבים שאין פה פגם בנושא של הפיצוי על הנכסים בארז.

חיים אורון: אני לא אומר שצריך לקבל את כל מה שהם אומרים, אני לא אומר שצריך זה, אבל היה צריך מספיק תבונה ורוחב לב, והבנה ורגישות, לציבור שהוא על פי הוראה של מי שהיה אז שר התמ"ת ואחר כך ראש ממשלה, בתאריך מסוים נסגר העסק, ואני לא רוצה לחזור לכל הסיפור.

חיים אורון: כל הזמן הם רצו על יד החוק מסיבות שאני בכלל לא רוצה כרגע לפתוח אותן.

חיים אורון: שמעתי פה את הדיון הקודם על איך אמרת בנצי – היו מספיק חצי ההעתקות שהצענו אז שיגידו 40 משפחות ולא כל 20, מה לא חטפנו בייגה ואני?

חיים אורון: אמרו איך אתם מתנהגים עם זה?

חיים אורון: ואני חושב שלטובת המתיישבים, אם היינו אומרים 40, היינו עושים יותר טוב.

בנצי ליברמן: נכון, אני מסכים איתך.

חיים אורון: וזה קטע עם נאום שנאמתי אז.

חיים אורון: אמרו אתה השתגעת, מה פתאום 40.

חיים אורון: היו גם כאלה שאמרו 10.

חיים אורון: אז אני לא רוצה לחזור לעבר, ואני לא רוצה להגיד למה הגענו לארז כמו שהגענו, תאמין לי – יש לי עד כאן.

חיים אורון: אני אומר היום אורי, אני אומר את זה בתסכול עצום – זה לא מסלול נכון, זה טעות לפתור בעיה נקודתית של 40 אזרחים במדינת ישראל באמצעות חקיקה ראשית.

חיים אורון: לוקחים את כל הטנק הזה ושלוש קריאות, והאוצר יתנגד, ויצטרכו 50 חברי כנסת כי זה חוק תקציבי.

קריאה: זה ארבע קריאות.

חיים אורון: ארבע קריאות.

חיים אורון: והכל, ותשמעו, אני חושב שהייתי במאה ישיבות על הדבר הזה.

חיים אורון: כולם אומרים נכון ולא יוצא שום דבר.

חיים אורון: וגם אתה הסכמת להגיד לי בחצי אוזן כשהתחילה הישיבה, הוא אומר תשמע, אני לא מסוגל אחרי וועדת החקירה, ואחרי זה, כי הממשלה קיבלה החלטה שהיא ממצה את וועדת החקירה ואלה עוד פעם יישארו בחוץ.

חיים אורון: לא רוצה לספר על שיחות עם אנשי וועדת החקירה, כי זה לא בסדר.

חיים אורון: למה ארז נשארו בחוץ, או לפחות לא רוצה לומר עם אנשי, לא דיברתי עם כולם, דיברתי עם מי שדיברתי.

חיים אורון: לא קיבלתי הסבר סביר.

חיים אורון: לא קיבלתי הסבר סביר.

חיים אורון: חוץ מאשר די, אין לנו, לא יכולנו לפתור את כל הבעיות.

חיים אורון: בסדר.

חיים אורון: זו חובתנו.

חיים אורון: לפי דעתי זה לא בסדר קבוצת האנשים הזאת.

חיים אורון: צריך ליצור את המסגרת החוקית, לתת למינהלת אפשרות בתוך המסגרת החוקית הזאת לנהל משא ומתן.

חיים אורון: לא משא ומתן שאומר אפס.

חיים אורון: ואני גם לא אומר 100.

חיים אורון: אני אף פעם לא נכנסתי לזה, אני לא שמאי, ולא חשבתי שתפקידנו להגיד פה היום את הסכום המדויק.

חיים אורון: אם בהתבסס על שתי הפסיקות שנאמר פה, או בהתבסס על דברים אחרים, לפי דעתי ניתן ליצור איזו שהיא מסגרת.

חיים אורון: זה לא שני שקלים, אבל זה גם לא מיליארדים.

חיים אורון: זה כסף.

מירי רגב: על כמה מדובר פחות או יותר?

אורי אריאל: זה לא פחות מעשרות מיליוני שקלים.

חיים אורון: זה עשרות מיליוני שקלים.

חיים אורון: יכול להיות גם שלוש ספרות.

חיים אורון: אני לא יודע אם המקדם יהיה 1 או 2.

חיים אורון: אני אומר, אבל תראו, אני לא מצליח להסביר, אני יודע לספר איך זה קרה.

חיים אורון: איך מהתחלה מהתחלה מהתחלה אמרו, אחר כך נכנס העניין הזה של מי שגר במרכז החיים, כל מיני דברים כאלה שידעו מראש שהם לא מתאימים להם.

חיים אורון: כי מי שהיה היום במרכז חיים, יש כאלה גם שמרכז החיים שלהם היה בתוך הגוש.

חיים אורון: רובם מרכז החיים שלהם היה במקום אחר.

חיים אורון: לכן הם הקימו את זה בארז ולא בגוש.

חיים אורון: וכל מיני דברים כאלה שחסמו אותם.

חיים אורון: לכן אני אומר, אם תנוסח הצעת חוק, אני התנגדתי לזה כל השנים, אני מקווה שהחוק הזה לא הולך להיות רכבת שעליה ישימו קרונות נוספים ונושאים אחרים, אלא יהיה חוק ספציפי לנושא הזה.

חיים אורון: אני מוכן לחתום עליו, גם אם אני לא אוכל להצביע עליו כי כבר לא יהיו 45 יום.

אורי אריאל: חברים, מה שאמר פה חבר הכנסת אורון, מי שמכיר אותו ורבים פה מכירים אותו מספיק שנים, מבין שזה, רעידת אדמה זה שם מוגזם, זה גם בהקשר לא טוב עכשיו, אבל זה לא דבר פשוט.

אורי אריאל: ואם הגענו לרגע הזה – אז אני אומר לכם, לכל החברים שעוסקים בזה עכשיו במיוחד בממשלה על כל אגפיה.

אורי אריאל: בסוף, אם לא יהיה פתרון תהיה חקיקה, אתם יודעים את זה, כי זה קרה מול עינינו, מול עיניכם כבר מספר פעמים פה בכנסת.

אורי אריאל: מציעים לא לחוקק, מציעים להגיע להסכמות.

אורי אריאל: אי אפשר למשוך את זה יותר מבחינת הזמן.

אורי אריאל: עוד פעם אני לא צריך לשכנע אתכם.

אורי אריאל: אני חושב שגם אתם רוצים לפתור את הבעיה.

אורי אריאל: בעיני אין טובים ורעים וזהו.

אורי אריאל: אני מציע לקצוב זמן.

אורי אריאל: אני לפחות אציע לחבריי, ואני אומר את זה בצורה הכי ברורה פה.

אורי אריאל: למרות שאני לא אחתום על החוק כי יש לי מחויבות בהסכם, מה שנקרא הסכם החכ"ים עם הממשלה שבזמנו אביגדור יצחקי ואנוכי הובלנו.

אורי אריאל: אני אדאג שיהיה חוק, ואני אומר את זה בצורה הכי ברורה פה, נוכח כולם.

אורי אריאל: אני לא מתחבא בעניין הזה.

אורי אריאל: אני לא אחתום עליו, התחייבתי לא לחתום, לא אחתום.

אורי אריאל: זה לא יימשך ככה.

אורי אריאל: תבואו עם הסכמה על משהו.

אורי אריאל: על אפס ---

חיים אורון: נתקזז, אני אחתום ולא אצביע, ואתה לא תחתום ותצביע.

אורי אריאל: אני אומר לכם, מציע לכולנו למצוא דרך לנוסחה של הבנה, של פשרה.

אורי אריאל: זה לא יהיה אפס, גם לא יהיה 15 מיליון.

אורי אריאל: מי שחושב שהוא יגמור את זה ככה באיזה סידורצ'יק, לא יהיה.

אורי אריאל: אז יהיה חוק.

אורי אריאל: בחוק אני מעריך, עוד פעם מניסיוני, זה יעלה הרבה יותר ממה שכולם חלמו פה, בלי כל התוספים, אני מסכים עם ג'ומס.

אורי אריאל: לא צריך להעמיס על זה עכשיו את הבעיה הזאת ואת הבעיה הזאת ואת הבעיה הזאת.

אורי אריאל: זה יהיה חוק, כן.

אורי אריאל: ל-40 אזרחים, 20 אזרחים כמה שהם, כי אין פיתרון.

אורי אריאל: באין פיתרון – יהיה חקיקה.

יעקב ברקאי: אני חושב שצריך להגיב על הדברים.

אורי אריאל: כן, כן, עכשיו תורכם, בבקשה.

אורי אריאל: רק שכל אחד אני מבקש שיציג את עצמו גם בשביל הפרוטוקול וגם בשביל המצלמות, כי הדיון משודר וחשוב שמי שמסתכל יידע מי מדבר.

אורי אריאל: בבקשה, ג'קי, אגף תקציבים, משרד האוצר.

יעקב ברקאי: יעקב ברקאי, אגף תקציבים, משרד האוצר.

יעקב ברקאי: תראו, מי שמינה את וועדת החקירה היא הוועדה הזאת.

יעקב ברקאי: וועדת החקירה פסקה בנושא בעלי העסקים בארז משהו מאד מאד ברור.

יעקב ברקאי: היא פסקה שהפיצויים נותנים מענה הולם לערך השוק או לערך הנכסים של בית העסק, עמוד 287, פסקה אחרונה.

יעקב ברקאי: לאור כל מסקנות וועדת החקירה, הממשלה פועלת מאז פורסמו המסקנות.

יעקב ברקאי: נשארו עוד, להערכתי, שני דברים שהם בשלבים כאלה או אחרים של פתרון.

יעקב ברקאי: הנושא הזה לא נמצא על סדר היום, מכיוון שוועדת החקירה פסקה אחרת, וועדת החקירה שהכנסת מינתה, ואנחנו פועלים לאורה, לאור אותן מסקנות.

יעקב ברקאי: כמובן שהכנסת סוברנית לעשות ככל שהיא מוצאת לנכון ולנסות לחוקק חוקים.

יעקב ברקאי: אני מעריך שהממשלה תגיב או תתנהל בהתאם לרוח הצעת החוק.

אורי אריאל: טוב.

אורי אריאל: אני יכול להניח שהחשב הכללי חושב אותו הדבר.

מעוז שהרבני: אין לי מה להוסיף על דבר של יעקב.

אורי אריאל: אני חשבתי ככה.

אורי אריאל: אז תודה על הענייניות והקיצור.

אורי אריאל: בבקשה, חבר הכנסת אריה אלדד ואחריו ידבר יוסי דיין ואחריו, לקראת סיכום אני חושב, בנצי ידבר.

אריה אלדד: אחרי שהאוצר אמר את דברו, ברור לגמרי שאין ברירה אלא לחוקק.

אריה אלדד: אם רצית לקצוב פרק זמן כדי לראות אם האוצר רוצה ---

אורי אריאל: מבחינה זאת התשובה הייתה טובה.

אריה אלדד: התשובה הייתה טובה וברורה והיא תמנע בזבוז זמן.

אריה אלדד: אני מציע שנקבל הצעות לטיוטא להצעת חוק ונתקדם עם זה.

אורי אריאל: תודה.

אורי אריאל: יוסי דיין, יש לך שתי דקות, כי כולם מכירים פה את ההיסטוריה וגם חן הציג אותה עוד פעם בקצרה, זה היה בסדר.

אורי אריאל: אז אני מבקש ישר לעניין עצמו ובקצרה.

יוסי דיין: אני מתנצל שאיחרתי, יש לי נכד 12.

אורי אריאל: מזל טוב.

יוסי דיין: היו כבר הכנות לחוק.

יוסי דיין: עמירה דותן הכינה את החוק.

יוסי דיין: לא העלו את זה כי האוצר סיפר סיפורים, אנחנו הולכים לדבר איתכם.

יוסי דיין: אז גם בוועדת השרים לא דיברו על זה, וזה נדחה.

יוסי דיין: החתמנו את חברת הכנסת רגב ועוד שני חברים לחוק.

יוסי דיין: זה לא זז עדיין.

יוסי דיין: החוק מוכן, הם יצטרכו לעשות את זה.

יוסי דיין: אבל אני שואל את השאלה הכי ---

מירי רגב: הבעיה היא אורי שהקואליציה לא מוכנה להעלות את זה אפילו לוועדת שרים כמו שאתה מבין.

מירי רגב: צריך לקחת את החוק ---

אורי אריאל: סליחה רגע מירי, אני רוצה שהוא יגמור.

מירי רגב: לא, אבל יש חוק, אז צריך לקחת את החוק ולהחתים את כולם.

אורי אריאל: מירי, ברשותך תני ליוסי לגמור ואחרי זה את תדברי.

יוסי דיין: אנחנו הפעלנו את וועדת החקירה.

יוסי דיין: אנחנו ביקשנו מוועדת החקירה, וועדת החקירה עשתה מה שהיא עשתה, ולדעתי זה לא בסדר.

יוסי דיין: לא חשוב.

יוסי דיין: יש פסקי דין אורי.

יוסי דיין: יש פסקי דין על שמאות לעזאזל, ואף אחד לא מתייחס לפסקי דין.

יוסי דיין: מנהלת תנופה אומרת שזה שייך לפרקליטות, הפרקליטות עושה מה היא רוצה.

יוסי דיין: אף אחד לא מקיים פסקי דין, ששם מדובר על שמאות לגופו של עניין, של חגור או של רגב, זה בכלל לא משנה.

יוסי דיין: על פסקי הדין האלה אפשר להתלבש, וכולם להיכנס.

יוסי דיין: הלו זה בדיוק מה שאנחנו רוצים שמאות, ואף אחד לא מתייחס לזה.

יוסי דיין: פניתי לבנצי, נקווה שבנצי עשה איזו עבודה בנושא הזה, כי הוא ביקש מעורכי הדין שלו לעשות עבודה.

יוסי דיין: לא נראה לי שמישהו מתייחס.

יוסי דיין: יש פסקי דין במפורש של העליון שאומר לשלם שמאות פרטנית לחגור.

יוסי דיין: חגור זה חברה הכי מסודרת שהייתה.

יוסי דיין: אנחנו 40 בעלי מפעלים, עשו לנו שמאות, לא יכולים להגיד שאין רישום מדויק כי יש רישום מדויק מטעם משרד ראש הממשלה בערב הפינוי.

יוסי דיין: זה שלא עשה עשו שמאות, יכולים לשבת בבית לעשות שמאות.

יוסי דיין: זה בשתי דקות.

יוסי דיין: לא צריך היה אז לעשות שמאות שהיום אומרים שאין שמאות.

אורי אריאל: יוסי, תודה רבה.

אורי אריאל: אנחנו מכירים את הנתונים.

אורי אריאל: בנצי, בבקשה.

בנצי ליברמן: טוב.

בנצי ליברמן: הממשלה פה עומדת באש צולבת, אבל צריך לומר את האמת.

בנצי ליברמן: מי שאשם בעניין הזה זה בית המחוקקים.

בנצי ליברמן: הרי ממה כל העסק הזה נובע?

בנצי ליברמן: מזה שיש בבית המחוקקים, או יש חוק שקובע, לצערי, והוא יוצר עיוות, שבנכסי, או בכל השומה של ערך הנכס, בודקים טופס י"א.

בנצי ליברמן: ואם טופס י"א חסר, שנבין את העניין, זאת אומרת אז מה רוצים לכאורה מהממשלה?

בנצי ליברמן: שנבין את העניין.

בנצי ליברמן: עומד הפקיד הממשלתי ואומר חברה, אני אומר לכם, יש עיוות.

בנצי ליברמן: העיוות הזה נובע ---

חיים אורון: בנצי, אני רוצה לדווח לך, אחרי 23 שנה בית המחוקקים זה לא קבוצת כדורגל.

חיים אורון: בית המחוקקים זה אנשים שהייתה להם עמדה א' ועמדה ב', ובסוף התפשרו על עמדה א', כי אמרו זה לא חשוב.

חיים אורון: הרוב שהיה בכנסת, בוא, תאמין לי, אני יודע, הרוב שהיה בכנסת, ארז אצלו תמיד היה בפינה.

חיים אורון: הקואליציה שהייתה הייתה קואליציה---

בנצי ליברמן: סליחה, צריך לומר, חברת הכנסת אורון, שאלת טופס י"א פוגע בחלק מאנשי גוש קטיף לא פחות מארז.

בנצי ליברמן: אין חוק ארז.

בנצי ליברמן: העניין הוא שארז נכנסו למסלול נכסי מטעמים שלהם שהם צודקים, וחלק ניכר מאנשי גוש קטיף נכנסו למסלול אחר ---

חיים אורון: אבל הם פחות נפגעו.

בנצי ליברמן: אבל, יש 20% מבעלי נכסים ואתה יכול לבדוק, שנמצאים באזור השירותים של נווה דקלים, שבדיוק אותה בעיה, ונמצאים בבתי משפט.

בנצי ליברמן: בתי המשפט זועקים ---

אורי אריאל: אבל בנצי, התשובה היא ועוד שאני מסכים שזה ---

בנצי ליברמן: לא, עוד אפשר ---

אורי אריאל: תן לי שנייה.

אורי אריאל: בסדר, אני מסכים איתך, שבית המחוקקים, לאור תשובת האוצר, החברים באוצר – לאור תשובת

אורי אריאל: כם עכשיו מועבר פה ברגע זה הצעת החוק על ערך כינון, שתסדיר את העניין.

אורי אריאל: אנחנו נתקן את זה.

אורי אריאל: היות ונניח שזה אנחנו, אני מתנדב בעניין הזה, זה לא כל כך חשוב.

אורי אריאל: אנחנו נתקן את זה ועכשיו.

אורי אריאל: די, גמרנו להמתין, אחרי כל הזמן הזה.

מירי רגב: ובסוף, אם זה עובר בסוף לבעיה שלנו ויש כאן בעיה של חקיקה, אז בוא נתקן את זה.

מירי רגב: אם זה כלל לא בעיה בממשלה ורק יהיה חוק והממשלה מיד מתיישרת ומעבירה את הכסף ---

אורי אריאל: לא, לא, זה לא מיד.

בנצי ליברמן: שנבין, עוד משהו.

בנצי ליברמן: חברת הכנסת רגב, אני רוצה שנייה אחת להסביר מה קורה פה.

מירי רגב: לא, אבל אני אומרת, אם זה עבר אלינו אז בואו נטפל בזה, מה הבעיה?

בנצי ליברמן: אז אני מסביר שנייה אחת עוד דבר, והעוד דבר הוא מורכב יותר.

בנצי ליברמן: חברת הכנסת רגב, הממשלה אמרה שהיא סומכת את ידיה באופן מלא ומוחלט על מעין וועדה מעין שיפוטית, וועדת החקירה, שבחנה את כל הסוגיות שעלו בפניה.

מירי רגב: נכון.

בנצי ליברמן: אמרה הממשלה, אני, גם אם אני חושבת שוועדת החקירה טעתה בעניינים מסוימים, למשל אני תיכף אתייחס לסוחרים פרטיים, כי א' ב' ג', אני סומכת את ידיי.

מירי רגב: אוקי.

בנצי ליברמן: בסדר?

בנצי ליברמן: ומאידך גיסא, ואני לא בודקת מה נכון ומה לא נכון, אני לא מכניסה מה שלא הוכנס על ידי וועדת החקירה.

בנצי ליברמן: וועדת החקירה התייחסה באופן ספציפי, מובהק וברור לסוגיה של ארז.

בנצי ליברמן: אם את שואלת אותי, אני הייתי נותן החלטה אחרת, אבל היא החליטה.

בנצי ליברמן: ולהגיד עכשיו לממשלה חברה, זאת אומרת כן, הממשלה טעתה ---

מירי רגב: אז מה זאת אומרת, זה אומר שאנחנו לא יכולים להרחיב את החקיקה הזאת?

בנצי ליברמן: אני לא אמרתי.

בנצי ליברמן: אני קודם כל מסביר את העניין.

בנצי ליברמן: אני רוצה להסביר שהעסק הזה לא כל כך פשוט, משום שזה היה, זה כמו מבחינתי וועדת החקירה היא כמו מעין בית משפט עליון בעניין הזה.

בנצי ליברמן: התייחסו לסוגיה, אמרו מה שאמרו, כי אחרת הממשלה הייתה אומרת אתם יודעים מה?

בנצי ליברמן: אם אתם עכשיו עושים לי מישמש וחלק מכניסים או לא מכניסים, בואו אנחנו נבדוק כממשלה מה אנחנו חושבים שזה נכון או לא נכון.

בנצי ליברמן: דברים שנראים לנו מוגזמים – נוציא מוועדת החקירה, ואז עוד פעם יהיה.

בנצי ליברמן: אז קודם כל עמדת הממשלה היא לא מופרכת.

בנצי ליברמן: אני מסכים שבעניין הנכסי, לא רק ארז, בעניין הנכסי, זה אחד העיוותים, לטעמי, המובהקים שעולים.

בנצי ליברמן: אני אגיד לך יותר מזה.

בנצי ליברמן: אנחנו לפני שלושה חודשים, לא אנחנו, הוועדה המיוחדת, הייתה במשרד המשפטים כדי לנסות בעניינים באופן חריג בדברים מסוימים שנראים ממש מעוותים כשאתה רואה את הבניין הענק ואתה רואה כמה הוא קיבל, כן לאפשר.

בנצי ליברמן: עמדת היועץ המשפטי של המנהלה הייתה שאפשר לעשות את זה.

בנצי ליברמן: המשפטים אמרו לא.

בנצי ליברמן: זאת אומרת אנחנו מדברים, כל סדק אנחנו מוכנים ---

אורי אריאל: אנחנו יכולים להתקדם?

אורי אריאל: אוקי.

אורי אריאל: חברים.

בנצי ליברמן: אני עברתי פה ברפרוף על הצעת החוק.

בנצי ליברמן: היא מאד מרחיקת לכת.

בנצי ליברמן: זה ערך כינון.

בנצי ליברמן: זה יהיה קל מאד לזרוק אותנו עם זה.

אורי אריאל: אז אנחנו נשב אחרי זה.

בנצי ליברמן: כי ההצעה הזאת, צריך ללכת על הצעה נקודתית שאומרת, ואני לא מנסח עכשיו משפטית – מי שהלך במסלול הנכסי יקבל פיצוי על פי הערכת שמאי, ולהתעלם מכל העניין ש ---

אורי אריאל: אנחנו נשב השבוע וננסח בעצה אחת דברים.

אורי אריאל: אם צריך לשנות את החוק ---

בנצי ליברמן: גם בדברי ההסבר.

אורי אריאל: בסדר, חברים, סליחה רגע.

אורי אריאל: אנחנו לא דנים על זה עכשיו.

אורי אריאל: בסדר, אנחנו נשב, נראה אם צריך לתקן את זה, נתקן.

אורי אריאל: זה יהיה בשבוע הקרוב בעזרת ה'.

אורי אריאל: סיכום הדיון – מבחינת וועדת המשנה הנושא יורד כרגע משולחננו כי הוא עובר לחקיקה.

אורי אריאל: ייקח עוד שבוע, פחות שבוע, אנחנו וודאי נבקש פטור מחובת הנחה, כי חבל על הזמן.

אורי אריאל: נראה איך נתקדם עם זה.

אורי אריאל: אני מקווה ואני אפעל כדי לנצל את הזמן עד שהחוק יונח וכידוע יש זמן גם שאם הוא יעבור קריאה טרומית יש אחרי זה עוד זמן ויש פגרה.

אורי אריאל: כדי לנצל את הזמן להגיע להבנות, כדי לייתר את החוק, הלוואי שהוא יהיה מיותר, אבל אם לא תישאר ברירה אז זה מה שיקרה.

אורי אריאל: יהיה חוק.

אורי אריאל: מצפה לנו חברת הכנסת רגב, דרך ארוכה בחקיקה ומסובכת וקשה.

אורי אריאל: זה עניין מורכב וגם יקר ואפשר להצליח, ואני חושב שבעזרת ה' נצליח כי זה צודק וזה מגיע לאנשים.

אורי אריאל: זו הסיבה שבגללה נצליח.

אורי אריאל: אבל אני מקווה עוד פעם שהחוק היה יהיה מיותר.

אורי אריאל: שכר דירה לשוכרים פרטיים ודור ההמשך באתרים הזמניים שנרשמו לרכישת מגרש (על פי רשימות שהועברו)

אורי אריאל: אנחנו עוברים לענייני שכר דירה.

אורי אריאל: יש לנו בעניין הזה שני דברים.

אורי אריאל: הראשון ביניהם זה שכר דירה, אחרי שכר דירה יש ערך כינון, שבמידה רבה נגענו בו עכשיו דרך ארז, אבל עדיין יש על מה לדבר.

אורי אריאל: ואם יש לך עוד משהו שאת רוצה להעלות ---

מירי רגב: יש לי איזה נושא שאני מבקשת להעלות אותו.

אורי אריאל: אז נעלה אותו, אבל זה יהיה בסוף.

מירי רגב: פשוט יש לי לצאת בשעה 10:15 לוועדה אחרת, אז אם אפשר לפני כן.

אורי אריאל: נשתדל מאד.

אורי אריאל: שכר דירה בישובים הקיימים.

אורי אריאל: נבקש אולי מאריאל הבינוי והשיכון להגיד איפה אנחנו עומדים, ואחרי זה שוכרים פרטיים.

אורי אריאל: כדרכנו, אנחנו מבקשים מכל אחד להציג את שמו ואת תפקידו ולעשות את הדברים בקיצור נמרץ, בבקשה.

אריאל לוין: שוכרים פרטיים שעברו מהגוש לאתרי הדיור הזמני פטורים למשך שנה משכר דירה, לאחר שנה מחויבים בשכר דירה.

אריאל לוין: שכר דירה שנקבע למבנים ביישובים הזמניים נקבע על בסיס שמאויות שנעשו לגבי שכר דירה בכל אתר ואתר של המגורים של התושבים שהתפנו מהגוש.

אריאל לוין: אני אציג את הטיעון וגם אגיד כיוונים כלליים.

אריאל לוין: שכר הדירה בחלק מהיישובים שהתושבים התפנו, שכר הדירה גבוה, כי השכר דירה נקבע בהתאם לאזור הגיאוגרפי שאליו נכנס המפונה מגוש קטיף.

אריאל לוין: אני הסתכלתי כמה היה שכר דירה פחות או יותר בדיור הציבורי או בכלל בגוש ערב הפינוי, לעומת שכר דירה שמחויבים היום הדיירים לשלם באתרי הדיור הזמני.

אריאל לוין: יש מקומות שיש פער גדול, אולי פי שניים משכר הדירה ששולם ערב הפינוי בגוש לתושבים ששכרו דיור פרטי, לעומת שכר הדירה באתרי הדיור האחרים, וככל שהיישוב הוא יותר יחסית יוקרתי, או יותר קרוב למרכז הארץ – שכר הדירה עולה.

אריאל לוין: הטענה שעולה מהדיירים שעברו לאתרי הדיור הזמני, אנחנו עברנו מגוש קטיף, שילמנו שכר דירה מסוים, היה לנו טוב, היה לנו נוח.

אריאל לוין: עברנו לאזור אחר, עם כל הקהילה עברנו לאזור אחר, ועכשיו אנחנו נדרשים לשלם שכר דירה שהוא לעתים פי שניים ממה שאנחנו שילמנו בהיותנו בגוש.

אריאל לוין: וזו הסוגיה שלא נפתרה.

אריאל לוין: זה עלה פעם בדיון במשרד השיכון, והנושא הזה לא נפתר.

אריאל לוין: התושבים מבקשים ששכר הדירה יהיה דומה לשכר הדירה שהם שילמו בגוש.

אריאל לוין: שלא בטובתם עברו למקום אחר, וזה שהשכר דירה באותו אזור גבוה, לטענת התושבים שזה לא יוצא ---

אורי אריאל: איפה הסיכום?

אריאל לוין: אין התקדמות.

אורי אריאל: אין סיכום?

אורי אריאל: טוב.

אריאל לוין: זה הנושא.

אורי אריאל: אני מבין.

אורי אריאל: צריך לציין שעסקנו בזה בין הישיבות, וניסינו להגיע להבנות, ראינו שאין הבנות.

אורי אריאל: בסדר, נצטרך לפעול גם פה ולראות מה לעשות.

אריאל לוין: ברשות היושב ראש, רק נציג התושבים בבקשה, הם טרחו ובאו לכאן.

נתי זרביב: שלום לכולם.

נתי זרביב: אני אציג את עצמי, אני נתי זרביב, תושב נווה דקלים לשעבר, היום גר בניצן בקארווילה.

נתי זרביב: בשתיים שלוש מילים – הרקע : אני הגעתי יחד עם המשפחה, עם אשתי ושני ילדים לגוש, לנווה דקלים בשנת 99'.

נתי זרביב: שכרנו דירה מעמידר.

נתי זרביב: באופן אקראי, פשוט אלה הדירות שהיו פניות, שכרנו דירה מעמידר.

נתי זרביב: שכר הדירה ששילמנו אז היה סדר גודל של 500 שקלים לחודש.

נתי זרביב: אשתי עבדה במשרד החינוך, ככה שגם במסגרת תמריצים לאזור עדיפות קיבלנו גם החזרי שכר דירה בחזרה.

נתי זרביב: דרך אגב, דבר שבוטל היום בעצם בוטלו התמריצים עם המעבר, וככה גם החזרי שכר דירה שבעבר קיבלנו הפסקנו לקבל.

נתי זרביב: לאחר שלוש שנים ברוך ה' המשפחה התרחבה.

נתי זרביב: נולדו עוד שני ילדים ואז חיפשנו אלטרנטיבה לבית גדול יותר.

נתי זרביב: למזלנו, פחות למזל השכן שלנו, הוא נפגע באיזה שהוא פיגוע ירי.

נתי זרביב: אשתו נכנסה קצת לטראומות, הם החליטו לעזוב את הגוש.

נתי זרביב: הבית שלידנו ממש בית סמוך אלינו התפנה, בית של .

נתי זרביב: שכרנו את הבית מהם.

נתי זרביב: שוב, בית משופץ, בית יפה שעבר שיפוצים, עם מטבח כמו שצריך.

נתי זרביב: בית של , בית פרטי.

נתי זרביב: שילמנו שכירות בסדר גודל של 1,100 – 1,200 שקלים בחודש.

נתי זרביב: זה בעצם הייתה הטעות שעשינו בדיעבד, שעברנו לבית פרטי ולא לבית ציבורי, כי אחרת מצבנו היה שונה לחלוטין היום.

נתי זרביב: אבל ברוך ה' אנחנו לא בוכים על הטעויות האלה.

נתי זרביב: אני רוצה זאת אומרת להמשיך את מה שאמר פה נציג משרד השיכון.

נתי זרביב: לכאורה שכר הדירה נקבע על פי שמאות של אזור מגורים וכו'.

נתי זרביב: אנחנו במשך חמש שנים שאנחנו נמצאים בקארווילה, מעולם לא קיבלנו איזו שהיא דרישה לתשלום שכר דירה כל שהוא.

נתי זרביב: אין לי מושג, שמץ של מושג מה שכר הדירה שאנחנו אמורים לשלם.

נתי זרביב: מדובר על ספקולציות, מדובר על כל מיני מחירים שרצים בשמועה שמפה לאוזן.

נתי זרביב: אנחנו מעולם לא קיבלנו דרישה משום גוף שהוא לשלם שכר דירה.

נתי זרביב: בהמשך למסקנות וועדת החקירה שחד משמעית החליטו שאנחנו זכאים להעתקה קהילתית בדיוק כמו כל הקהילה.

נתי זרביב: אחת הנגזרות של זה באופן ברור – שאנחנו בדיוק כמו כל הקהילה לא צריכים לשלם שכר דירה.

נתי זרביב: ואם כן, ואם החליטו שכן כי אין ברירה או כי אני לא יודע מה, שכר הדירה לא צריך להיות מוכפל במכפלות של פי שלושה או פי ארבעה ופי חמישה, זה סדרי הגודל שמדברים עליהם כעת.

נתי זרביב: זאת הרעת תנאים מאד משמעותית, מאד מאד לא הוגנת.

נתי זרביב: אם על בית של שילמנו 1,100 – 1,200 שקלים, אנחנו גרים היום בקארווילה שאני לא רוצה לפרט את התנאים.

נתי זרביב: כולם מכירים את התנאים של הקארווילה, מה המשמעויות של זה.

נתי זרביב: אין שום סיבה שנשלם פי שלושה ממה שנדרשנו לשלם.

אורי אריאל: ברור, טוב.

אורי אריאל: אני רק רוצה לפני שבנצי ידבר או מישהו אחר, אני רוצה לשאול את אריאל לוין – מה עמדת המשרד שלכם?

אורי אריאל: הבנתי שלא הגענו לסיכום.

אריאל לוין: היה דיון ואני אגיד לך, וועדת המחירים ---

אורי אריאל: אני לא רוצה להעמיד אותך במצב לא נוח, אבל אני חושב שהאוצר כבר יודע את עמדתכם, עכשיו גם אנחנו נדע.

קריאה: הייתה כבר החלטה של הוועדה.

בנצי ליברמן: למה יש לכם וטו בוועדה?

אריאל לוין: אני אגיד לך.

בנצי ליברמן: אתה באת אחרי בדיון, אני הייתי בטוח בדיון שמקבלים את עמדתי, כך הבנתי מרוח הדברים.

בנצי ליברמן: פתאום הגעתי, הבנתי שם שעשית מהפכה.

בנצי ליברמן: החלטה לא קיבלו, אבל יש לך זכות וטו בוועדה.

אורי אריאל: סליחה, לא ניתן עכשיו דיון חופשי פה.

אריאל לוין: אז בוא אני אגיד לך את דעת משרד השיכון.

אורי אריאל: אם נציגי האוצר ירצו להגיב, בבקשה, אין בעיה.

אריאל לוין: אני אגיד לך אני נמצא בוועדת מחירים לא מעט שנים וכל השנים כל ההחלטות התקבלו בהסכמה.

אריאל לוין: היו נציגים לפעמים יותר נציגים של החשב הכללי, פחות נציגים.

אריאל לוין: אבל בהבנה של מחירים, מצב, מדיניות וכו'.

אריאל לוין: אז אני אף פעם עד היום לא החלטתי בהחלטה בהצבעה.

אריאל לוין: זה לא הכנסת.

אריאל לוין: לא החלטנו.

אריאל לוין: אז אם אגף התקציבים יש לו, או החשב הכללי יש לו וטו, אז לא התקבלה ההחלטה.

אריאל לוין: זו העובדה.

אורי אריאל: טוב, אז אני בכל זאת רוצה גם להגיד משהו ולחזור על השאלה.

אורי אריאל: א', אין וטו.

אורי אריאל: מתקבלות החלטות, לא רק בכנסת השיטה היא שהרוב קובע, ובסוף צריך לתת לאנשים תשובות.

אורי אריאל: זה נחמד שאתם מסתדרים ביניכם, כל זמן שזה מסתדר.

אורי אריאל: שזה לא מסתדר ויש את משפחת זרביב ועוד כאלה עשרות משפחות, לא מאות, אבל עשרות, אז אני אישית פונה אליך כיושב ראש וועדת המחירים, כן לקבל החלטה.

אורי אריאל: אני לא יודע איזו החלטה תקבלו, אבל תקבלו החלטה.

אורי אריאל: זה נחמד שאתם ביניכם, אבל בינתיים הוא נפגע, ויש לזה מחיר לחוסר החלטה.

אורי אריאל: אם זה היה שבוע, שבועיים, אתה יודע, בסדר.

אורי אריאל: זה באמת לא על זה עומד.

אורי אריאל: אבל היות וכבר יש לעניין הזה בעצמו זקן, והיות ואתה לא אומר אבל בעוד שבועיים נחליט, אז אני חוזר ופונה אליך כיושב ראש הוועדה, אתה לא אחד החברים, אתה יושב ראש הוועדה למיטב ידיעתי, לקבל החלטה ולסגור את הדיון.

אורי אריאל: יכול להיות שההחלטה לא תהיה טובה, אבל זאת בקשתי, ועוד לא הבנתי מה עמדת משרד השיכון.

אורי אריאל: אבל אם קשה לך לומר את זה, אז אני לא אלחץ יותר.

אורי אריאל: אם תחליט אחרי זה עוד להגיד לנו אז אני אשמח לשמוע.

אורי אריאל: בבקשה.

מעוז שהרבני: מעוז שהרבני מאגף החשב הכללי, משרד האוצר.

מעוז שהרבני: אני ראשית בדבריי רוצה למקד את האוכלוסייה שאנחנו מדברים עליה.

מעוז שהרבני: מי שמוגדר כזכאי על פי חוק יישום תוכנית ההתנתקות, בעצם מתגורר בדיור הזמני על פי החלטות הממשלה, ללא תשלום שכר דירה, בחינם.

מעוז שהרבני: אנחנו מדברים פה על אוכלוסייה של שוכרים פרטיים ובנים ממשיכים, שלגבי האוכלוסייה הזאת – החלטת הממשלה ממאי 2010, בעצם קבעה שאותה אוכלוסייה תוכל להתגורר בדיור הזמני, וששכר הדירה שישולם ישולם בהתאם לתעריפים שייקבעו על ידי הוועדה של משרד השיכון, וועדת המחירים ממשרד השיכון.

מעוז שהרבני: אשר על כן, שכר הדירה ששולם בדיור הציבורי בגוש קטיף, לא בהכרח הוא הרלבנטי.

מירי רגב: רק שנייה, אני רוצה להבין רגע – מי שקובע את שכר הדירה זה לא האוצר, זה הוועדה?

מעוז שהרבני: כן.

מירי רגב: וועדה בראשות שר השיכון?

מעוז שהרבני: וועדת מחירים במשרד השיכון, שיש בה ---

מירי רגב: אבל זה ברור מה?

מירי רגב: הם ילכו לפי השמאי שמוכרים דירות בתל אביב.

מירי רגב: זה אותו דבר.

מירי רגב: מה, אתה מצפה שהם יורידו מחירים?

מעוז שהרבני: לא, שיש בה נציג חשב כללי.

מירי רגב: אז השאלה היא מי קובע את שכר הדירה – אתם או הם.

מעוז שהרבני: ועדת מחירים במשרד השיכון, שיש בה נציג חשב כללי.

מירי רגב: והשמאי הוא שמאי שלכם?

מעוז שהרבני: לא, ממש לא.

מירי רגב: של מי השמאי שקובע את המחירים?

מעוז שהרבני: של משרד השיכון.

אורי אריאל: משרד השיכון נותנים את השמאות.

מירי רגב: אבל אתה מבין מה שקורה עם השמאות של משרד השיכון.

אורי אריאל: אם אני מבין?

אורי אריאל: כן, אני מבין טוב מאד.

מירי רגב: נו, אז הבעיה היא שהם לא יורידו את המחירים.

אורי אריאל: לא, הם יורידו.

אורי אריאל: משרד השיכון, אני אגלה לך סוד, משרד השיכון חושב שצריך להוריד.

אורי אריאל: מינהלת תנופה והעומד בראשה חושבים שצריך להוריד, והמצב הוא שהחשב הכללי חושב שלא צריך להוריד, והסיכום הוא שאם תצטרפו לפנייתי ליושב ראש וועדת המחירים, ואני לא רוצה עכשיו לבקש.

אורי אריאל: אתה יודע מה, אני אגיד את אז אחרת – הוועדה דורשת שוועדת המחירים תתכנס בהקדם, בהקדם מבחינתי זה בשבועיים, ותקבע מחיר.

אורי אריאל: ככל שזה תלוי בנו, אנחנו לא יכולים לתת לכם הוראות, אבל כוועדה זאת דרישתנו.

אורי אריאל: עכשיו אני מדבר ישירות ספציפית לאריאל לוין, יושב ראש ועדת המחירים, זאת ההגדרה לקבל החלטה.

אורי אריאל: והם יכולים לקבל החלטה ברוב.

אורי אריאל: עד עכשיו נמנעו, יכול להיות שהיו שיקולים נכונים.

מירי רגב: מי חבר הוועדה?

מעוז שהרבני: אדוני היושב ראש רק ברשות

מעוז שהרבני: כם אם אפשר להשלים את דבריי.

אורי אריאל: טוב, תני לו להשלים, אני רוצה אחרי זה לתת לך להגיד כמה מילים, את רצית.

מעוז שהרבני: מעבר לזה, נקודת המבט שלנו, מנקודת מבטנו, אנחנו חושבים שצריך להסתכל על התמונה הכוללת.

מעוז שהרבני: כלומר, על כל הפיצוי שניתן לאוכלוסייה הספציפית הזאת שאנחנו מדברים עליה.

מעוז שהרבני: אז האוכלוסייה הזאת היא אוכלוסייה שקיבלה בהתאם לסעיף 9 לסיכום הדברים, הלוואות עומדות.

מעוז שהרבני: מעבר לזה, יש תיקוני חקיקה שנמצאים עכשיו בקנה, שאנחנו לקראת קריאה שנייה ושלישית, במסגרתן האוכלוסייה עומדת לקבל עוד איזה שהוא סיוע מאד מאד נכבד ואנחנו חושבים שהסיוע שניתן להם הוא סיוע כזה שהוא בוא נגיד מספיק נדיב, כדי שנוכל להגיד בלב שלם שאנחנו, הוא ניתן הפיצוי לאוכלוסייה הזאת הספציפית שמדובר עליה.

מעוז שהרבני: מעבר לה, אני רוצה לחזור על דבריו של בנצי, כפי שהוא ציין.

מעוז שהרבני: וועדת החקירה, כלל הנושאים עלו בפני וועדת החקירה.

מעוז שהרבני: וועדת החקירה לא התייחסה לנושא הזה, ולכן אנחנו מתנגדים לכך ששכר הדירה שישולם לא יהיה שכר דירה כלכלי, אמיתי.

אורי אריאל: טוב, תודה.

דורון בן שלומי: אפשר להתייחס אחר כך או לפני כן?

אורי אריאל: אני רוצה לסיים את זה פשוט.

דורון בן שלומי: שתי הערות קצרות.

אורי אריאל: דורון בן שלומי, אחרי זה בנצי על העניין הזה.

אורי אריאל: דורון בן שלומי יושב ראש וועד המתיישבים, בנצי ואחרי זה אני מסכם ואנחנו עוברים הלאה.

דורון בן שלומי: שתי הערות קצרות, חברת הכנסת רגב, אני רוצה להגיד שני דברים.

דורון בן שלומי: א', אני חושב שיש מסלול נוסף לפתרון העניין, שקוראים לו וועדת שרים.

דורון בן שלומי: יש וועדת שרים לענייני גוש קטיף וצפון השומרון ונמצא פה נציג.

דורון בן שלומי: אני רק אומר, אם זו עמדת ממשלה אז יש מסלול נוסף שגם אפשר לפתוח, חוץ מוועדת מחירים וועדת מחירים כפופה להחלטות ממשלה.

דורון בן שלומי: זה אחד.

דורון בן שלומי: שתיים, הדבר השני הוא, בנושא של השאלה עכשיו וזה וועדת החקירה.

דורון בן שלומי: ועד היום אני אומר לך מעוז, וועדת החקירה, אם אתם הייתם נצמדים לכל מה שכתוב שם אנחנו אתכם.

דורון בן שלומי: אבל עובדה שבוועדה מיוחדת אתם מתנגדים לעמדת וועדת החקירה.

דורון בן שלומי: בועדת החקירה אתם זה הממשלה, אז עכשיו גם החשב הכללי מתנגד.

דורון בן שלומי: לכל מה שקשור לשינויים בוועדה אתם מתנגדים.

דורון בן שלומי: כל מה שקשור לערך כינון שכתוב בוועדת חקירה, ערך כינון אתם מתנגדים.

דורון בן שלומי: אז איך אתה יכול להגיד שכל מה שוועדת החקירה אמרה --- (מתפרצים לדבריו)

אורי אריאל: סליחה ,סליחה, זה לא יהיה פה.

אורי אריאל: סליחה, אתה רוצה לדבר – תגיד לי שאתה רוצה לדבר.

אורי אריאל: לא יהיה פה התפרצויות.

אורי אריאל: אתה רוצה לדבר אני אתן לך לדבר.

אורי אריאל: לא ננהל ככה את הדיון.

דורון בן שלומי: אני מסיים.

דורון בן שלומי: אני אומר וממשיך את מה שמעוז אמר, כן יש ונגיד גם בזה מילה טובה, כי יש שינוי חקיקה שהוא בקנה, שהוא נמצא ביד אחת עם האוצר, בעיקר אגף תקציבים שבסך הכל באמת אנחנו זוכים לשיתוף פעולה בנושא הזה של החקיקה, ועל זה צריך להגיד כן, ואולי ג'קי הזכיר לי את זה בעצם זה שהוא נכנס, ועל זה אני אומר בהחלט כן, צריך להגיד את זה גם מטעמנו.

דורון בן שלומי: אנחנו בהחלט בסיפור הזה בחקיקה, אבל אני אומר – ערך כינון וועדה מיוחדת זה עובדה.

דורון בן שלומי: לכן אז תיצמד לכל מה שכתוב בועדת החקירה, כי גם אתם פותחים את זה לכאן ולשם.

אורי אריאל: דורון, ברור.

אורי אריאל: חן מילה ואחרי זה יעקב ואחרי זה בנצי.

אורי אריאל: אביאל.

אביאל אליעז: אני אומר כל הכבוד לשוכרים הפרטיים שהם מתקדמים בנושא שלהם.

אביאל אליעז: אני מזכיר קהילת ניסנית בניצן ויש לנו 90 משפחות שיושבות בקארווילות.

אביאל אליעז: רובם אין להם פתרון דיור.

אביאל אליעז: עכשיו, כשאנחנו מדברים עם המינהלת – אין כסף חדש.

אביאל אליעז: אני לא יודע איך לקהילות מסוימות שהפתרון הזה הוא נוח – נותנים כסף חדש, בשיתוף משרד האוצר, בשיתוף החשב הכללי.

אביאל אליעז: אבל לפתרון בעיות בתי הקבע לא נותנים כסף חדש.

אביאל אליעז: וכמו שדורון אומר,

קריאה: הוא נותן.

אורי אריאל: סליחה.

אורי אריאל: אני הבנתי למה ביקשתי שלא.

אורי אריאל: זה לא הנושא.

אורי אריאל: אתה רוצה להעלות נושא, הדלת שלי אתה יודע שהיא פתוחה לגמרי.

אורי אריאל: לא צריך לפתוח אותה ---

אביאל אליעז: לצערי לא.

אורי אריאל: לצערך לא, אז אני מתנצל.

אורי אריאל: אני אשתפר, בסדר.

אורי אריאל: בבקשה יעקב.

יעקב אדרי: רק הערה לדבריו של דורון.

יעקב אדרי: הממשלה לא מתנגדת לערך כינון, הממשלה לא מתנגדת לכל נושא הוועדה המיוחדת, הנושא נמצא בדיונים לא הייתה החלטת ממשלה על שום התנגדות בנושאים האלה.

יעקב אדרי: ואני רוצה למען הפרוטוקול לדייק בעניין הזה.

אורי אריאל: בסדר, תודה.

אורי אריאל: בנצי וסיכום, קדימה.

בנצי ליברמן: אני קודם כל חייב להגיד כמה מילים, קודם כל שנבין – הממשלה הנוכחית בחצי השנה האחרונה, זאת אומרת בניגוד לחמש שנים, ממשלת ישראל סירבה לבצע שינויים שקשורים לשינוי חקיקה, כי שינוי חקיקה משמעותו שכאילו אנחנו קצת טעינו.

בנצי ליברמן: הממשלה הנוכחית החליטה שהיא מאמצת את החלטת וועדת החקירה, חלק מהשינויים מחייבים שינויי חקיקה.

בנצי ליברמן: הסנונית הראשונה הייתה סנונית משמעותית ביותר, ואני רק לא רוצה להגיד את המספר הכללי שבה, שנכון לעכשיו בערך מומש כ-10% בפועל, אני מדובר על שינוי החקיקה של בעלי העסקים, ששוויו כ-17.5 מליון ₪, רק 10%.

בנצי ליברמן: אתם יכולים לעשות לבד את החישוב.

בנצי ליברמן: אני חייב לומר משהו לעניין האוצר בעניין, דורון.

בנצי ליברמן: לפחות האוצר לא מתווכח איתי על כך שהוא מקבל שכל מה שוועדת החקירה אמרה הוא מבצע.

בנצי ליברמן: הוא מתווכח איתי על פרשנות, לפעמים נראה לי מרחיקת לכת, מופרכת לחלוטין כדרכו.

בנצי ליברמן: אבל צריך לומר את האמת גם בעניין הזה.

בנצי ליברמן: ג'קי ו/או אנשיו לא אומרים אנחנו לא מדברים על זה, כולל ערך כינון.

בנצי ליברמן: אני אתווכח איתם, והם תקעו אותנו מספר חודשים בערך כינון, אבל הם לא מעלים סוגיה – אנחנו לא מעלים את זה.

בנצי ליברמן: קודם כל שנדע למען ההגינות כלפיהם בעניין הזה.

בנצי ליברמן: אתה יודע שרוב התקיעה מגיעה הכיוון ההוא, אבל צריך לומר את האמת שהם נכנסו לתוך כללי המשחק האלה.

בנצי ליברמן: השוכרים הפרטיים הם אחת הסוגיות, קודם כל אחת הסוגיות שבהחלט וועדת החקירה, ואמרת – וועדת החקירה נתנה פתרון אחר או הציעה פתרון אחר.

בנצי ליברמן: הממשלה או לפחות ברשותי בעניין הזה, אמרה בוא כבר נרוויח כמה דברים.

זאב בילסקי: מה זה הממשלה ברשותי?

בנצי ליברמן: לא, סליחה, סליחה.

בנצי ליברמן: למה אתה עושה לי את זה?

בנצי ליברמן: (צוחקים) מה אתה מסבך אותי?

מירי רגב: בילסקי חושב שהם מתקרבים לממשלה, הוא טועה.

מירי רגב: הוא טועה בגדול, אבל תן לו, הוא חולם קצת.

אורי אריאל: חברים בסדר, בסדר.

אורי אריאל: מירי, בסדר.

בנצי ליברמן: בהמלצתי קיבלה הצעה שבהחלט מטיבה בצורה סבירה בצורה יפה עם השוכרים הפרטיים.

בנצי ליברמן: יש חוק שנמצא עכשיו בשלבים אחרונים של שנייה ושלישית.

בנצי ליברמן: ולאביאל אני רוצה לומר, שחלק מהחוק שאמור לעבור בשבועיים שלושה הקרובים בקריאה שנייה ושלישית, הוא הפחתת גיל הוותק משלוש שנים לשנתיים, שלדעתי רובו מיטיב עם ...

בנצי ליברמן: ומשפחות בעניין הזה, והופך אותם לזכאים גמורים.

אביאל אליעז: הוא מיטיב, הופך אותם לזכאי, אבל הם לא יוכלו להגיע ---

בנצי ליברמן: רגע, בשביל שנבין.

בנצי ליברמן: עכשיו לגבי התחום שלנו שנבין.

בנצי ליברמן: התחום שלנו הוא בכך שאני חושב שבהחלט שחייבת להיות התייחסות מחודשת לכל האתר בניצן.

בנצי ליברמן: יש לנו דיון בזמן הקרוב עם המועצה בעניין הזה כחלק מרכזי, שמשמעותו העקרונית היא כדלה

בנצי ליברמן: לן – מי שבונה את ביתו בין זכאי ובין בן ממשיך, ובין כל אחד אחר שיש לו זכות או אחרת ופונה מגוש קטיף וצפון השומרון, לדעתי חייבים לאפשר להמשיך לו לגור בהכשר במרחב בניצן, ניצנים באותו אזור, בשכר דירה כפי שהיה מקובל בגוש.

בנצי ליברמן: זו הדרך.

בנצי ליברמן: זאת אומרת, אי אפשר להגיד תשמע, לפני חמש שנים, זאת הדרך היחידה.

אורי אריאל: ברור.

אורי אריאל: אוקי, חברת הכנסת מירי רגב, בבקשה.

מירי רגב: אז קודם כל כבוד היושב ראש, אני לראשונה פה בדיונים האלה אצלך.

מירי רגב: אני נפגשתי עם חלק מהאנשים בנפרד, אני רוצה באמת לברך אותך – יישר כוח על כל העבודה שאתה עושה, אנחנו מחויבים לעניין הזה יחד עם בנצי, ואני מאמינה שביחד כל חברי הכנסת שהיו פה, וגם חלקם שאינם – נירתם למהלך.

מירי רגב: יש לי שני דברים להעלות, ואני מאד אשמח שכשתסכם את נושא שכר הדירה, גם תתייחס לנושא השני שלי, כי אני חייבת ללכת לוועדת העבודה והרווחה.

מירי רגב: א' בעניין של מחירי שכר הדירה – אתה יודע מה לוין שאנחנו עוסקים הרבה מאד במחירי הדיור במדינת ישראל, וכתוצאה מזה גם במחירי שכר הדירה.

מירי רגב: לא יכול להיות שהשמאי של האוצר יבחן את, של משרד השיכון, לא יודעת, של הממשלה, ייתן מחירים כמו שבשוק החופשי.

מירי רגב: אנחנו חייבים להבין שבעניין הזה אנחנו מחויבים לאותה אוכלוסיה, גם לאוכלוסיה הצעירה והדור השני, ולכן צריך ללכת על מחיר מינימום שאפשר לאותה אוכלוסייה.

מירי רגב: ואם אנחנו לא נסתכל על זה ברמה הזאת, אנחנו נגיע בדיוק לאותם ויכוחים שיש לנו, לי בוודאי – עם האוצר ועם השיכון על מחירי שכר הדירה שהולכים והם בשחקים, ומחירי הדירות.

מירי רגב: ולכן בעניין הזה, אנחנו צריכים ללכת, ואני חושבת כבוד היושב ראש שאם הם לא ילכו ויעשו שיעורי בית, בדיון הבא שאתה תעשה צריכים לבוא עם איזו שהיא החלטה.

מירי רגב: קודם כל מי הם חברי הוועדה, מי הוא הקובע שם?

מירי רגב: האם הקובע שם הוא האוצר ואז ברור לחלוטין מה יהיה מחיר שכר הדירה, ולאיזה כיוונים אנחנו הולכים, כי אחרת מחיר שכר הדירה תמיד ילך ויעלה.

אורי אריאל: טוב, אני אסכם.

מירי רגב: זה בעניין הזה.

מירי רגב: הנושא השני שרציתי לדבר איתך הוא גם קשור לדיור, ואני מבקשת לזמן דיון ברשותך פה, יחד עם הגורמים הרלבנטיים – זה ניצן החדשה.

מירי רגב: היום זוגות שגרים כרגע בניצן, אמורים לשלם על מחיר קרקע 680,000 ₪, כשבשנת 2005 הם שילמו שם 300,000 ₪.

מירי רגב: כרגיל שהאוצר, אני מבינה אתכם, אתם צריכים להרוויח קצת על הקרקע, בכל זאת – איך נכניס כסף לאוצר המדינה?

קריאה: זה השתנה.

מירי רגב: זה לא השתנה, תקשיב, אני נפגשתי איתם לפני שבועיים.

מירי רגב: 680,000 ₪ בניצן החדשה.

קריאה: חברת הכנסת רגב, את לא מדייקת בעובדות.

מירי רגב: אני אומרת לך.

מירי רגב: אם אני לא מדייקת בעובדות אני כבר מצדיעה לכם ומעלה אתכם על הנס את האוצר, אני רוצה לעשות את זה.

מירי רגב: אני דיברתי איתו הרגע.

קריאה: זה לא קשור, אני לא מחפש ציונים לשבח.

מירי רגב: תקשיב, אני דיברתי הרגע שוב להבין את זה, כי הם אמורים לבוא אלי לפגישה יחד עם ירון ביבי בשבוע הבא, כדי לבדוק איפה זה עומד, לפני שאני מעלה את זה לאורי.

אורי אריאל: סליחה, אז הנה בנצי יגיד משפט על זה, אבל זה לא דיון.

בנצי ליברמן: אכן היה לדעתי עיוות והיה שוני בין ניצן לניצנים.

בנצי ליברמן: הוחלט שהמחירים שיתהוו זה מחירי דצמבר 2009.

בנצי ליברמן: המשמעות המעשית של שמאות שהתקבלה לפני מספר ימים, שבגדול מגרש ממוצע, לא משנה כמה הוא עולה היום ויודעים כמה הוא עולה היום, הוא כ-480,000 ₪.

מירי רגב: אוקי, מצוין.

מירי רגב: אני בודקת את זה, אם זה המחיר מצוין.

מירי רגב: אם לא, אני אעלה את זה אליך.

מירי רגב: תודה.

אורי אריאל: חבר הכנסת בילסקי, בבקשה.

זאב בילסקי: אדוני יושב הראש, אני קודם כל רוצה רק לומר לידידי בנצי, חבל שהוא לא היה מהיום הראשון, הרבה מהבעיות שלו היו נפתרות, אבל אנחנו עושים כל מאמץ, אנחנו חברי סיעת קדימה, כדי לתמוך בממשלה בכל מה שהיא עושה.

זאב בילסקי: זה התפקיד שלי בכוח, עד עכשיו עשיתי אותו לא רע.

בנצי ליברמן: נכון.

זאב בילסקי: ולכן, צריך להזכיר לממשלה, היה מה שהיה, אבל היום זאת הממשלה.

זאב בילסקי: היא כבר נמצאת פה שנתיים, לפי התוכניות שלהם הם רוצים להיות עוד שנתיים, שוברים את כל הסטטיסטיקה במדינת ישראל.

אורי אריאל: חבר הכנסת בילסקי, אני מבקש את העניין הזה לא לפתח ---

מירי רגב: זה גם מקרה, אבל בא לא נדבר עכשיו---

אורי אריאל: אתה מזמין את חברת הכנסת רגב להגיב.

מירי רגב: בדיוק, ועכשיו כשאני צריכה כבר ללכת, אז אני מבקשת.

אורי אריאל: אנחנו יוצאים מהדיון, סליחה, זה לא הדיון עכשיו.

זאב בילסקי: כשאני רואה את אדוני יושב הראש תומך בממשלה, אז אני מבין ---

מירי רגב: מה יש?

מירי רגב: מה קרה?

מירי רגב: אתה רוצה שהוא יתמוך בכם?

זאב בילסקי: מכובדי חבר הכנסת בילסקי, אנחנו גומרים בעוד 25 דקות, ואני מבקש להתמקד.

זאב בילסקי: בבקשה.

זאב בילסקי: אז אני אקח רק 20 דקות מתוך ה-25 דקות.

זאב בילסקי: כל מה שאני מבקש רק זה ממך בנצי, באמת, להגיד לכל אותם נושאי ונותנים בממשלה – אנחנו תומכים במהלכים האלה, צריך לגמור את העניין הזה.

זאב בילסקי: כמה שנגמור את זה יותר מהר זה יעלה הרבה יותר זול.

זאב בילסקי: אם היינו עושים אז מה שאנחנו עושים היום, תאמין לי עוד היה נשאר רווח בשביל כל מיני מטרות שהמדינה אין לה את הכסף, רק בגלל שכל כך התחכמנו, וכל כך ניסינו, ועמדנו על כל זהו.

זאב בילסקי: דבר נוסף, בתפקידי הקודם, אני כל יום הייתי קם בבוקר בסוכנות היהודית, וחשבתי איך להביא אנשים שירדו לחיות בדרום.

זאב בילסקי: איך אפשר לעשות?

זאב בילסקי: ומה לא הקמנו, ובמה לא תמכנו, וכמה מיליונים השקענו כדי לשכנע אנשים לעבור מהמכרז.

זאב בילסקי: אני רוצה להזכיר לכולם שיש פה אנשים שהם רוצים לגור במקומות האלה.

זאב בילסקי: הם רוצים לגור במקומות האלה.

זאב בילסקי: לכן אני פונה לממשלת ישראל, באמת, ואני מבקש, יותר מהתמיכה אנחנו לא יכולים לעשות בשלב הזה, לפחות תחישו תהליכים.

זאב בילסקי: חבל.

זאב בילסקי: יש לנו אפשרות פה - את כל התוכנית האסטרטגית של מדינת ישראל, לקחת אנשים מהמרכז, להעביר אותם למקומות שיושבים האנשים האלה.

זאב בילסקי: זאת חלוציות, זה הרולס רויס של החלוציות של שנת 2011.

זאב בילסקי: אם יש את האנשים שמוכנים – למה לעשות את כל הבעיות האלה.

זאב בילסקי: תודה.

אורי אריאל: תודה לחבר הכנסת זאב בילסקי.

אורי אריאל: חבר הכנסת אורי אורבך, בבקשה.

אורי אורבך: שלום לכם, אני פשוט לא הייתי בתחילת הדיון אז אני לא רוצה להיכנס לפרטים שאני לא מספיק מצוי בהם כרגע.

אורי אורבך: אבל רציתי לדעת יותר, האם יש איזה תאריך יעד של סיום של הכל, של כל הדברים המהותיים הגדולים, או שאנחנו מתגלגלים מתחנה לתחנה?

אורי אורבך: זאת אומרת האם הממשלה אני מדבר עכשיו, לא דווקא וועדות הכנסת – הציבה לעצמה איזה יעד נראה לעין כמובן, שבו הדברים המהותיים הגדולים שעדיין שנויים במחלוקת – נפתרים.

אורי אריאל: במשפט אני אגיד ואחרי זה בנצי, אבל במשפט אחד – תאריכי היעד זזים כל הזמן, הממשלה הקודמת כבר הודיעה שהיא מפרקת את מנהלת סלע, אז קראו לה ככה.

אורי אריאל: בינתיים אנחנו רואים כמה עבודה יש וכמה עבודה טובה בסך הכל עושה מנהלת תנופה.

אורי אריאל: ודיברנו על זה בתחילת הישיבה, ובדיון שהיה לגבי העתקת קהילות – ביקשנו תאריכים כמו שלפחות אני נוהג, אין סיכום בלי תאריך.

אורי אריאל: אין חיה כזאת, בלי זה זה מריחה.

אורי אריאל: כולם פה עסוקים, רק תן להם זמן, והם הולכים לסעיף הבא שיש להם על סדר יומם, אף אחד לא מתבטל.

אורי אריאל: זהו, אני לא חושב שיש תאריך אמיתי שמישהו יגיד פה, ואם מישהו יגיד אז אני ארים גבה.

אורי אריאל: אבל אני משאיר את זה לבנצי.

אורי אריאל: אנחנו צריכים לעשות מאמץ כל נקודה לקדם אותה הכי מהר.

אורי אורבך: אבל כשאתה עושה תוכנית לאומית לפתרון המצוקה הזאת, שהממשלה מחויבת, הממשלה הזאת שפרקה ---

אורי אריאל: שבנצי יענה, זאת שאלה לממשלה.

מירי רגב: יותר מדי זמן זה נמשך.

בנצי ליברמן: באופן אמיתי ישנן שתי סוגיות אחרונות שנשארו מתוך כלל הרבה מאד סוגיות שוועדת החקירה ביקשה מאיתנו להתייחס.

בנצי ליברמן: חלק מזה כבר עברו החלטות ממשלה, חלק מזה עברו חקיקה, חלק נמצא בתהליך חקיקה – זה החקלאים ולוכסן ערך כינון שזה שתי סוגיות אחרות.

בנצי ליברמן: חלק מהחלקים יש להם ערך כינון.

בנצי ליברמן: אלה שתי סוגיות שאני מאמין שבחודשיים הקרובים אנחנו נגיע להסכמות עם הממשלה ועם המפונים עצמם בעניין הזה.

בנצי ליברמן: וכמובן זה צריך לעבור תהליך חקיקה.

בנצי ליברמן: עכשיו, צריך לומר, היות וועדת החקירה הגדירה את העסק הזה כעסק מתגלגל, והמשמעות היא זה לא שהממשלה מקבלת החלטה, הממשלה במקרה הזה היא גם אחראית לפתרונה.

בנצי ליברמן: כלומר, אנחנו גם עוקבים אחרי המשפחות פעמים שיש נושאים שצצים ועולים עם העניין עצמו.

בנצי ליברמן: לא הרי תפיסת הממשלה, וככה היה צריך להיות, את מרחב ניצנים הזמני לפני 5 שנים מאשר היום, ועכשיו צריך לעשות שינויים בעקבות כך שעבר הרבה זמן.

בנצי ליברמן: שאלת השוכרים שנאמרה מקודם, יכול להיות שאז בכלל לא הייתה סוגיה, ופתאום עלתה.

בנצי ליברמן: אז לגבי וועדת החקירה לדעתי בחודשיים הקרובים לדעתי אנחנו נסכם את כל מכלול הסוגיות שעלו, וזה יצטרך לעבור את תהליך החקיקה.

בנצי ליברמן: שאר הדברים של התנהלות הדברים בשטח, אני מניח שכל זמן שאנחנו קיימים יהיו בעיות, כי אנחנו כממשלה אחראים על התושב הבודד, מה שלדעתי בשום מקום אחר בארץ, חוץ מאשר המקרה האחרון של בית אורן, אין בעיה כזאת.

בנצי ליברמן: כי הממשלה אחראית על המדינה, זה בסדר.

בנצי ליברמן: זאת אחריותה והיא הגדירה מחדש את העבודה באופן הזה.

אורי אורבך: לכן שאלתי על דברים מהותיים.

בנצי ליברמן: מהותיים, אבל שניים אחרונים כחודשיים.

אורי אריאל: אורי, זו תשובתו של יושב ראש מינהלת תנופה.

אורי אריאל: גם כשבנצי אומר גומרים את החקיקה, תאמין לי שעד שגומרים חקיקה, אתה פה, אתה יודע מה זה, ואחרי צריך ליישם את החקיקה.

אורי אריאל: אנחנו בתוך תהליך, עוד פעם, עושים מאמצים.

אורי אריאל: בשביל זה יש את וועדת המשנה הזו, אני לא מזמן אותה סתם בשביל שניפגש, אבל כשיש נושאים זה וודאי מקום שאפשר לדון, ואם אנחנו מועילים בקידום משהו אחד, זה שכרנו.

אורי אריאל: טוב, אנחנו גמרנו את הנושא הזה.

מירי רגב: אתה לא מסכם את זה?

אורי אריאל: סיכמתי ואני אגיד את הסיכום עוד פעם.

אורי אריאל: הסיכום הוא שאנחנו, הוועדה דורשת, אני לא נוהג להשתמש במילה הזאת, אבל אני רוצה פה לעזור לוועדת המחירים – דורשת מוועדת המחירים ברשותו של אריאל לוין, שבה יושבים גם נציגי האוצר ואחרים, לקבל החלטות לגבי המחירים.

חנה פריידין: תוך שבועיים.

אורי אריאל: כן, וצודקת מנהלת הוועדה חנה – בתוך שבועיים, אנחנו מבקשים לדווח בכתב למנהלת הוועדה על הסיכום.

אורי אריאל: ממילא אתם מוציאים סיכום לכולם, אז תודיעו גם לנו, כדי שנדע איך להמשיך.

אורי אריאל: שמענו פה את הצעתו של דורון בן שלומי, יושב ראש וועד המתיישבים.

אורי אריאל: זאת אופציה קיימת, אנחנו מכירים אותה.

אורי אריאל: אני מקווה שלא נצטרך להשתמש בה, ושוועדת המחירים תגיע לסיכום מניח את הדעת.

אורי אריאל: אם לא – אז נצטרך לשקול את צעדנו, וזה יקרה בעוד שבועיים ויום.

אורי אריאל: כי בעוד שבועיים נראה את התשובה ונדע, ואז נדע מה לעשות הלאה.

אורי אריאל: זה סיכום הדיון כרגע.

מירי רגב: ומה בעניין ניצן?

אורי אריאל: ניצן, אני מקבל את בקשתך שהעניין ייבדק.

אורי אריאל: אם יהיה צורך להעלות את זה פה בוועדה בדיון הבא שיתקיים בטווח של שבועות קצרים, אז נעלה את זה.

מירי רגב: מאה אחוז, תודה רבה לך.

אורי אריאל: זה עומד לרשותך, כמו שזה עומד לרשות המפונים ולרשות חברי הכנסת האחרים ומשרדי הממשלה.

אורי אריאל: אם יש נושא שאתם חושבים שהוא רלבנטי לפה – תפנו אלינו, ונבדוק ונחליט אם להעלות אותו לסדר היום.

אורי אריאל: ראיתי את בקשתכם, אנחנו כרגע עוד בערך כינון, ואחרי זה אנחנו נספיק להגיע גם לבקשתכם - הבקשה היא לדון בדור ההמשך ביישובי המפונים.

אורי אריאל: אז נשתדל להגיע.

אורי אריאל: ערך כינון

אורי אריאל: ערך כינון.

אורי אריאל: בנצי, אתה רוצה לפתוח, להגיד לנו.

אורי אריאל: אני מבקש רק בקצרה מאד.

עוזי רפאלי: עוזי רפאלי, מועצה אזורית חוף אשקלון.

עוזי רפאלי: משרד האוצר קודם, כשהנושא היה ארז, אז הוא נתלה בוועדת החקירה ואומר - לא כתוב כלום בוועדת החקירה על נושא ארז, אז לא מגיע להם כלום.

עוזי רפאלי: מצד שני ---

קריאה: לא אמרתי שלא מגיע כלום.

קריאה: הקראתי מה כתוב.

עוזי רפאלי: הקראת, אז אני גם אקריא לך.

עוזי רפאלי: בנושא ערך כינון כותבת וועדת החקירה – "יוכל לפנות לוועדה המיוחדת החקלאית (אני לא מקריא את הכל) בבקשה לקבלת פיצוי נוסף כדי סכום ההפרש" (אני מקצר) "תוך 90 יום ממועד פרסומו של דו"ח זה".

עוזי רפאלי: מאז פרסומו של דו"ח זה עברו 8 חודשים.

עוזי רפאלי: הדו"ח כתב במפורש שוועדה מיוחדת בתוך מנהלת סלע תדון בזה.

עוזי רפאלי: עד היום, השבוע בנצי אמר לי שיש כבר צוות שדן בזה.

עוזי רפאלי: לצוות הזה ייקח כמה חודשים.

עוזי רפאלי: עד שתהיה חקיקה זה ייקח גם כן עוד כמה חודשים.

עוזי רפאלי: חלק מהחקלאים האלה, כבר אמרתי את זה בישיבה הקודמת, כבר בקושי פיננסית נושמים.

עוזי רפאלי: עוד חלק – בקושי ינשום עד סוף העונה הקרובה החקלאית, שזה מאי.

עוזי רפאלי: בעונה הבאה כבר יהיו פחות חקלאים שיוכלו להמשיך.

עוזי רפאלי: אז אי אפשר שכשנוח למשרד האוצר הוא ילך לוועדת החקירה, כשלא נוח לו הוא לא ילך, ובעצם יעצור גם את מנהלת תנופה מהאפשרות להתקדם.

עוזי רפאלי: כתבה וועדת החקירה – יבוא לוועדה מיוחדת.

עוזי רפאלי: שוועדה מיוחדת תדון בזה.

עוזי רפאלי: למה צריכים ללכת לחקיקה, אני לא מבין את זה.

עוזי רפאלי: זה דבר אחד.

עוזי רפאלי: דבר שני, אתמול שלחנו לחברי הוועדה תיק שאנחנו הכנו עבור החקלאים, תיק של משתלות עסיס לערך כינון.

עוזי רפאלי: התיק הזה הוא תיק שבנוי על פי, כמו שאנחנו מפרשים את זה, נייר העמדה של משרד האוצר.

אורי אריאל: סליחה, למי שלחתם?

עוזי רפאלי: לחברי הוועדה.

עוזי רפאלי: לחלק מחברי הוועדה.

אורי אריאל: טוב, אנחנו לא ראינו, אבל יכול להיות שזה עוד קשור לרגלה של היונה שבדרך.

עוזי רפאלי: נשלח שוב.

עוזי רפאלי: אתמול אחר הצהריים זה נשלח בפקס לחברי כנסת, שמונה חברי וועדה.

אורי אריאל: טוב, בסדר.

עוזי רפאלי: שניים אני יודע שלא קיבלו.

אורי אריאל: הלאה.

אורי אריאל: הנה, אתה פה, תוכל להגיד לנו, ועסיס פה.

עוזי רפאלי: נשאיר את זה פה.

עוזי רפאלי: התיקים האלה מדברים בעד עצמם ומראים, ואפשר להתווכח אם רוב הדברים נכונים, אם חלק מהדברים נכונים, אבל לפחות יש בסיס לדיון שאפשר לדון עליו כבר מיד.

עוזי רפאלי: והדבר השלישי, אם כבר יש צוות וכל הדברים שאנחנו מדברים פה, אני לא יודע אם זה יעזור או לא, רק שיהיה לוח זמנים לצוות הזה.

אורי אריאל: טוב, תודה.

אורי אריאל: עסיס, בבקשה, שתי דקות.

אסף עסיס: תמיד נשאר לי רק שתי דקות.

אסף עסיס: אני אנסה לדחוס את החמש וחצי שנים בשתי דקות.

אורי אריאל: לא, עסיס, סליחה, שמענו אותך כמה פעמים, ואני פשוט מנסה להגיע גם לאיזו תוצאה.

אורי אריאל: בבקשה.

אסף עסיס: כן, אוקי.

אסף עסיס: אני הייתי רוצה להגיד, הנושא של ערך כינון עלה בוועדת החקירה עקב החקלאים הממשיכים.

אסף עסיס: כלומר, כל העסקים הממשיכים, בגלל העסקים הממשיכים שהמשיכו.

אסף עסיס: אז ראו שיש בעיה לעסקים ממשיכים, והוועדה שם כותבת – אם בעל עסק ממשיך יכול להוכיח שהפיצוי לא הספיק לו, הוא יפנה לוועדה המיוחדת.

אסף עסיס: עכשיו, להעלות בכלל בהקשר של הוועדה המיוחדת, להעלות תיקוני חקיקה משמעו – שלא מקבלים את מה שוועדת החקירה אמרה.

אסף עסיס: להעלות בכלל נושא של תיקוני חקיקה, כי הוועדה המיוחדת זה להוסיף חוק על פשע.

אסף עסיס: כי הוועדה המיוחדת כותבת במפורש – שחוקים לא צריך לדון לפי החוקים.

אסף עסיס: הרי היינו עם החוק הזה, חמש וחצי שנים אנחנו עם חוק שהיינו יכולים לדון איתו.

אסף עסיס: אבל הוועדה המיוחדת לא כמו שאמרת, אורי, היא לא דנה לפי רוב, אף על פי שלפי החוק היא יכולה לעשות את זה.

אסף עסיס: לא דנה לפי רוב, וזה לפי החוק.

אסף עסיס: ואומרת וועדת החקירה, ואני לא רוצה, זה ממש ציטוטים קצרים – "הוועדה המיוחדת נועדה לכסות על הפער שבין החוקי לבין ההגון והראוי".

אסף עסיס: "החוק אינו יכול לצפות את כל מגוון המקרים".

אסף עסיס: "על פי שיקולי הצדק שהוסמכה לשקול".

אסף עסיס: הוועדה המיוחדת אינה יכולה להימנע מלדון לגופו של עניין בכל מקרה, ופה נמנעים.

אסף עסיס: הגשנו לוועדה המיוחדת תיקים, הוועדה המיוחדת לא דנה בהם כי צריך תיקוני חקיקה.

אסף עסיס: תיקוני חקיקה רק יפריעו לעסק.

אסף עסיס: זה מה שוועדת החקירה אומרת.

אסף עסיס: שתיקוני חקיקה רק יפריעו להם.

אורי אריאל: מר עסיס, תודה.

אסף עסיס: רגע, שנייה, עוד שנייה אחת.

אסף עסיס: אני טוען שצריך לעשות הפרדה וזה יעזור לעניין, לעשות הפרדה בין בעלי העסקים הממשיכים, אותם 40 שכבר המשיכו, שנמצאים באמצע הברוך, חייבים בהם לטפל אחרת מאשר בחקיקה.

אסף עסיס: בחקיקה אפשר היום אולי ייצא מזה משהו, זה יגיע אולי לחקלאי שניים זה יעזור בסוף, כי היתר זה לא יעזור להם.

אסף עסיס: ואם לא נעזור להם – אין מה לדבר על חקלאים ממשיכים אחרים.

אסף עסיס: לכן אני מציע להפריד את שני הדברים ולדון באלה שכבר המשיכו, כבר הוציאו כספים.

אסף עסיס: הבעיה שאצלם גם זה שונה מבחינת המהות, מכיוון שאנשים כבר עבדו יד ביד עם המנהלת ועם משרד החקלאות, כדי לבנות עסק.

אסף עסיס: היום אתה בא למפרע ואומר להם – לא, צריך ככה או ככה, או ככה.

אסף עסיס: הם שונים לחלוטין.

אורי אריאל: עסיס, תודה רבה.

אורי אריאל: אני מבקש ככה, יעקב, אם אתה רוצה להעיר הערה, מעוז, דורון וננסה לסכם בסיכום ביניים, כי לסכם לא נוכל כנראה היום.

יעקב אדרי: אין לנו מה להוסיף.

אורי אריאל: אין להם מה להוסיף.

אורי אריאל: דורון, רוצה להוסיף עוד משהו בעניין ערך כינון?

דורון בן שלומי: להוסיף על מה?

דורון בן שלומי: על הצורך?

דורון בן שלומי: אין טעם להוסיף.

אורי אריאל: לא, לא.

דורון בן שלומי: כמו תמיד, שם המשחק, אני מסכים מאה אחוז.

דורון בן שלומי: מקודמת פה הצעת חוק.

דורון בן שלומי: הצעת החוק סך הכל תואמה עם מסקנות וועדת החקירה.

דורון בן שלומי: כפי שאמר בנצי יש עניין של פרשנות על וועדת החקירה.

דורון בן שלומי: זה משהו אחר.

דורון בן שלומי: העניין הוא שאנחנו בלוחות זמנים, ואני מסכים עם אסף שיש משהו אחד שכן צריך לעשות בו הבדל – בין אלה שחזרו לבין אלה שלא חזרו ומחכים למה יהיה בחוק על מנת לחזור.

דורון בן שלומי: ואני חושב שיש הבדל, ההבדל הזה הוא ברור, הוא מהחיים, ואם היה נמצא פתרון לזה זה היה מצוין.

קריאה: אפשר שתי מילים?

אורי אריאל: לא, לא, סליחה.

אורי אריאל: שמענו.

אורי אריאל: חברים, יש פה הרבה אנשים, יש הרבה נושאים, יושבים פה אנשים מדור ההמשך.

אורי אריאל: אנחנו פשוט חייבים לגמור לקראת 11.

אורי אריאל: בבקשה בנצי.

בנצי ליברמן: לגבי העניין של ערך כינון, צריך להבין, הוועדה המיוחדת זאת ועדה שנועדה לטפל בכל מקרי הביניים שנפלו בין הכיסאות.

בנצי ליברמן: למשל, אם החוק קובע שערך נורמטיבי לבית הוא 1,000 דולר למטר, גם אם הוועדה המיוחדת חושבת שזה 1,200, אגב וזה המחיר היותר נכון, הוא 1,300, היא יכולה לחשוב מה שהיא רוצה.

בנצי ליברמן: זה מקרה מובהק שהחוק התייחס אליו, ובמקרים שהחוק אינו מתייחס, מעין לקונה ו/או מקרים חריגים אחרים, היא יכולה להחליט על סכום אחר.

בנצי ליברמן: אבל ככלל ובאופן שוטף – היא לא יכולה לעבוד מול החוק.

בנצי ליברמן: עמדת משרד המשפטים היא בכך שערך כינון שכל הזמן משום מה, בעיקר משרד האוצר לא רצה לשמוע את המשפט הזה, את המילה הזאת, היא לא נמצאת באג'נדה שבין הכיסאות, כי ערך כינון משמעותו לכולם ערך כינון, הכוונה למי שרוצה לחזור.

בנצי ליברמן: ולכן, הסמכות של הוועדה המיוחדת איננה מצויה בכיסה, כאשר היא ניגשת לדון בערך כינון.

בנצי ליברמן: היא יכולה לגשת רק במסגרת הפיצוי שמגיע.

בנצי ליברמן: עכשיו, הפרשנות הזאת נכונה, היא לא נכונה.

בנצי ליברמן: אני כראש מנהלה מחויב לגבי פשרנות משרד המשפטים.

בנצי ליברמן: הוא אומר לי אם אתה רוצה שהוועדה המיוחדת תוכל לדון בסוגיה הזאת, אזי צריך ללכת לשינוי חקיקה.

בנצי ליברמן: שינוי החקיקה נמצא כרגע על המדוכה.

בנצי ליברמן: החוק הוא המסגרת שמאפשרת לוועדה המיוחדת לטפל בזה, נמצא אצל משרד המשפטים.

בנצי ליברמן: אני מקווה מאד שבזמן הקרוב החוק הזה יתגבש, כדי שיהיה אפשר להעביר אותו במסלול הרגיל שאנחנו יודעים אותו.

בנצי ליברמן: במקביל, גם הוועדה המיוחדת, כאשר היא תבוא לדון בסוגיה הזאת, היא צריכה להחליט מה זה ערך כינון.

בנצי ליברמן: צריך להבין, ערך כינון קלאסי זה כמו שקרה באיקאה.

בנצי ליברמן: משהו נשרף ובאותו מקום, ובאותו זמן ובאותה אטמוספרה אנחנו מקימים אותם שהיו.

בנצי ליברמן: פה, מה זה ביטוח ערך כינון?

בנצי ליברמן: הבן אדם גידל שרי ועכשיו עושה חווה חקלאית אחרת, זה ערך כינון?

בנצי ליברמן: זה עסק דומה?

בנצי ליברמן: יש 1,000 שאלות ואין מודל.

בנצי ליברמן: אנחנו בדקנו את זה בכל המקומות.

בנצי ליברמן: אין מודל, זה מודל שצריך להמציא אותו.

בנצי ליברמן: ענבל לצערי לא הרימה את הכפפה.

בנצי ליברמן: ענבל זו החברה הממשלתית לביטוח.

בנצי ליברמן: אנחנו ביקשנו, אנחנו בררנו, אמרנו לנו שהיא בהחלט מסוגלת לעניין.

בנצי ליברמן: בררתי עם מנכ"ל ענבל הקודם, והוא אמר לי שהיא מסוגלת והיא חברה אובייקטיבית שלוקחת את הדברים, והוא אמר את זה משום שהוא התעסק בדברים האלה, והיא משום מה משכה את ידה.

בנצי ליברמן: צריך לומר יותר מזה, גם עכשיו, כאשר הקמנו את אותו צוות שיושב בו שמאי, שיושב בו שמתמחה בנזיקין ובעוד דברים כאלה, אמור לשבת; ורואה חשבון.

בנצי ליברמן: אנחנו עושים את זה באופן עצמאי.

בנצי ליברמן: משרד האוצר יושב בצד, הוא לא חלק מהעניין כרגע.

בנצי ליברמן: אנחנו מקווים שכאשר הדבר הזה יקום אז לא תהיה ברירה.

בנצי ליברמן: אנחנו בסך הכל מקדמים את העבודה.

בנצי ליברמן: כאשר הוועדה המיוחדת תוכל לטפל בסוגיה הזאת, יהיה לא את מודל העניין.

בנצי ליברמן: ברור לי שאלת הזמן, אני מתעסק בדברים האלה.

בנצי ליברמן: אגב, זה לא רק אותם 40 חקלאים שחזרו, מדובר על הרבה יותר בעלי עסקים שחזרו, וכולם צריכים את זה וזה ברור לחלוטין.

בנצי ליברמן: אני לא מכיר דרך אחרת, הדרך הזאת אני מסכים שהיו כמה חודשים שהיא סתם נתקעה.

בנצי ליברמן: אני כבר אמרתי מה הסיבה שהיא נתקעה, אבל אני לא מכיר דרך אחרת.

בנצי ליברמן: כלומר, גם וועדת החקירה תקבל וטו מהיועץ המשפטי לממשלה, לדון בסוגיה, כל זמן שאין לה את המנדט בעניין הזה.

אסף עסיס: אבל אתם אימצתם את החלטת וועדת החקירה.

אורי אריאל: סליחה, לא מתנהל פה עכשיו דיון.

בנצי ליברמן: מילה אחת אני חייב לומר, וועדת החקירה ממליצה.

בנצי ליברמן: המלצותיה צריכות להיות מגובשות לתוכנית עבודה.

בנצי ליברמן: חלק מהן יכולות מנהלית ישר לעבור לביצוע, חלק צריכים לקבל החלטות ממשלה, כמו שהתקבלו; וחלק חקיקה.

בנצי ליברמן: זאת אומרת לא משום שהוועדה אמרה – תטפלו ותדונו, יש לי סמכות.

אסף עסיס: פה זה הפוך מחקיקה.

אורי אריאל: אסף, סליחה.

אורי אריאל: שמענו, אנחנו ממשיכים לטפל בזה.

אורי אריאל: לצערנו זה לא נגמר.

אורי אריאל: יש לנו דקות לעניין דור ההמשך בגוש קטיף.

אורי אריאל: הנושא עלה ---

אסף עסיס: מה הסיכום לגבי הנושא הזה?

אורי אריאל: אמרתי שאין לנו כרגע סיכום.

אורי אריאל: גם זה סיכום, למרות שאני לא אוהב אותו, ואמר בנצי את דברו ואנחנו נצטרך לראות.

אורי אריאל: אם הממשלה תגיע בזמן הקרוב להסכמות מה זה ערך כינון, זה צרה אחת, ואם לא ---

אסף עסיס: בישיבה הקודמת סוכם שתוך שבועיים יהיו סיכומים.

אורי אריאל: סליחה, לא פותחים פה את הדיון.

אורי אריאל: בסדר, הסיכום היחיד שהוועדה הזאת יכולה לעשות זה מה שכרגע עומד.

אורי אריאל: אני לא יכול לכפות על אף נציג ממשלה לעשות משהו כי אנחנו רוצים.

אורי אריאל: יש בידינו חברי הכנסת, ואני לא בורח מזה, יש כלי אחד.

אורי אריאל: זה אם הממשלה לא מגיעה להבנה בתוכה, ולא מצליחה להתקדם, או מגיעה להסכמות שהן נראות בלתי סבירות בעליל, יש בידינו המחוקקים לעשות ולהגיש הצעת חוק.

אורי אריאל: גם אם אתה חושב ש---

אסף עסיס: אבל זה לא ----

אורי אריאל: סליחה אסף, זה לא יתנהל פה ככה, אתה טועה.

אורי אריאל: אתה רגיל למקומות אחרים.

אורי אריאל: זה לא יתנהל פה ככה.

אורי אריאל: נתנו לך לדבר, שמענו אותך לא פעם אחת, יותר מפעם אחת, וזה בסדר גמור, לא עושים לך טובה.

אורי אריאל: אבל זה לא יתנהל ככה שכל אחד יצעק כשמתחשק לו.

אורי אריאל: יש פה חברים שלך שמחכים להמשך הדיון ואני רוצה לשמוע אותם.

אורי אריאל: אנחנו מבקשים בהמשך לדיון שערך ידידי חבר הכנסת זבולון אורלוב, שניהל את וועדת המשנה לפני, על דור ההמשך.

אורי אריאל: איפה הם?

אורי אריאל: מבקשים לשמוע מה קורה, מה התקדם או לא התקדם ומה אתם מציעים, בבקשה.

ניסים חביב: טוב, אני אציג את עצמי קודם, שמי ניסים חביב.

ניסים חביב: אני נציג דור ההמשך של נווה דקלים.

ניסים חביב: עכשיו, בוועדת המשנה הקודמת הועלו מספר נושאים עיקריים שהם סוגיית הדיור הזמני ---

אורי אריאל: סליחה, הבעיות שלכם הן שונות מקהילות אחרות, או שזה אותם דברים?

ניסים חביב: אני מעדיף לייצג את מי שקרה לי ולא לייצג גופים אחרים.

ניסים חביב: אם רוצים שאני אייצג את כל דור ההמשך של גוש קטיף?

אורי אריאל: אני רוצה להציע לכם כאן שתנסו ליצור איזה שהוא וועד שמייצג את כולם, כי אנחנו לא נצליח לדון הרי אם כל קהילה ---

ניסים חביב: אני אשמח שנתאגד ונתאחד.

אורי אריאל: בסדר, תנסו להתארגן.

ניסים חביב: וכרגע אפשר לומר שרוב הפתרונות שאולי אנחנו נשיג דרך נווה דקלים, אני מאמין שהם ישפיעו על שאר הקהילות, ואני מאד מקווה שכן.

ניסים חביב: הנושאים העיקריים שאנחנו העלינו הם בעיית הדיור הזמני, בעיית מחירי המגרשים והייתי רוצה להעלות נושא נוסף שזה עיכוב ההגרלות השניות.

ניסים חביב: ואני אתחיל בסוגיית הדיור הזמני, שהיא קצת שונה מעניין השוכרים הפרטיים.

ניסים חביב: הסוגיה היא כזאת, שאנחנו כדור ההמשך רצינו להמשיך ולחיות לצד הורינו ולהשתלב עם הקהילה שאליה היינו שייכים.

ניסים חביב: מכיוון שהממשלה והמדינה לא מצאה פתרונות לבנים הממשיכים, נוצרו פתרונות פרטיים כגון הצבת קרוואנים, ולצערי הרב עכשיו גם פלישה לקרוואוילות, וכפי שהתרענו הלוך וחזור – נוצר מערב פרוע.

ניסים חביב: ואנחנו באמת היינו רוצים מאד להסדיר את הנושא.

ניסים חביב: עכשיו, מר בנצי ליברמן מכיר את זה, אני מאמין שגם אתה מכיר את הסוגיה.

ניסים חביב: לפי מה שהבנתי הנושא מתחיל להתקדם כבר לכיוון החקיקה, ואנחנו היינו מאד שמחים לשים למצב הזה סוף, מהסיבה הפשוטה.

ניסים חביב: כי אצלנו דבר קשור בדבר.

ניסים חביב: אם הדיור הזמני אצלנו לא יגיע לפתרון, ואותם אנשים שכבר רכשו מגרשים עדיין גרים בקרוואנים או בקרוואוילות שלא כחוק, אנחנו א' לא נוכל לקבל את אותו מענק שמגיע מסעיף 9.

ניסים חביב: זאת אומרת חתמנו על משהו שבכלל לא מגיע לנו; והבעיות רק מתחילות להצטבר יותר ויותר.

ניסים חביב: אז הדיור הזמני, אם נצליח לפחות להגיע לפתרון של הבעיה הזאת, ונצליח להגיע לאיזו שהיא הכרה שכן אנחנו רוצים להשתלב בקהילה, וזה לא פתרון גדול, וזה לא הרבה משפחות.

ניסים חביב: כבר הבאנו לכם את הסקירה, זה מדובר בלא יותר מ-10 משפחות שבאמת אנחנו צריכים להגיע איתן לפתרון הזה.

ניסים חביב: זה בנושא הדיור הזמני.

ניסים חביב: עכשיו בנושא מחירי המגרשים.

ניסים חביב: בוועדה הקודמת מר בנצי ליברמן העלה את הנושא שמדובר על סוג של הוזלת מחירי מינהל, או איזה שהוא מענק תמריץ.

ניסים חביב: עכשיו, לפי מה שהבנו אז שזה נתקע על ידי משרד המשפטים, ותתקן אותי אם אני טועה.

בנצי ליברמן: נכון.

ניסים חביב: ואנחנו היינו מאד שמחים לדעת, אם אמרתם שתעלו את זה לחקיקה ותקדמו את הנושא, איפה הנושא עומד היום?

ניסים חביב: בסופו של דבר דברים כמו שאני אומר פה היום ---

אורי אריאל: מי זה אמרתם?

ניסים חביב: מר בנצי ליברמן.

ניסים חביב: וכמו שאנחנו רואים – הנושאים תמיד קשורים אחד לשני.

ניסים חביב: אנחנו משפחות שגם אמרתי ---

אורי אריאל: בכמה משפחות מדובר?

ניסים חביב: כרגע מדובר על 55 משפחות, כרגע.

ניסים חביב: ואני מדבר כמובן בצורה מאד ספציפית, על משפחות שרכשו מגרש.

ניסים חביב: משפחה שלא רכשה מגרש במקומות שמיועדים להעתקה קהילתית, מבחינתי הם לא דור ההמשך.

ניסים חביב: בגלל זה הנושא הוא הרבה יותר מרוכז והרבה יותר, בסופו של דבר הרבה יותר קטן, ואנחנו דורשים פתרונות מציאותיים, אנחנו לא חיים על הירח.

ניסים חביב: וזה הכל.

ניסים חביב: הרצון שלנו הוא להשתלב בקהילה ולקבל את העזרה שלכם.

אורי אריאל: תודה.

אורי אריאל: אתה רוצה להוסיף משהו?

שמואל ברבי: כן, כמה דברים.

שמואל ברבי: שמי שמואל ברבי, גם חלק מנציג של דור ההמשך.

שמואל ברבי: אני השבוע ברוך ה' התחלתי לבנות את הבית, את היסודות, אנחנו למטה, לאט לאט נגיע למעלה גם בסוף.

שמואל ברבי: וכדי להגיע למעלה צריך את העזרה של המדינה, זה בדיור הזמני שאני כבר ניהלתי לפני 4 שנים משא ומתן, עוד עם מי שהייתה לפני בנצי, צביה שמעון.

שמואל ברבי: ניהלנו משא ומתן, פנינו, שאלנו, התעניינו.

שמואל ברבי: לא אמרנו – אנחנו חיים פה, לא משלמים, לא מעניין אף אחד.

שמואל ברבי: התעניינו, שאלנו, שלחנו מכתבים, פקסים, עורכי דין.

שמואל ברבי: שום תגובה לא קיבלנו.

שמואל ברבי: גם עמיגור קיבלו ממני מכתבים, המון מכתבים מעורכי דין, על סכום שנשלם.

שמואל ברבי: כאילו, רצינו להגיע לאיזה שהוא הסדר, אבל ---

אורי אריאל: להבנה ולהסכם.

שמואל ברבי: אבל כלום.

שמואל ברבי: פשוט אין תגובה.

שמואל ברבי: כל אחד, זה אומר המינהלת, זה אומר עמיגור.

שמואל ברבי: כל אחד זורק את זה לצד השני, ואנחנו נשארים ככה.

שמואל ברבי: אנחנו רוצים להתקדם, רוצים לבנות, רוצים להמשיך.

שמואל ברבי: תנו לנו יד.

שמואל ברבי: יאללה, אנחנו אתכם בראש.

שמואל ברבי: להתקדם.

אורי אריאל: טוב, תודה.

אורי אריאל: סדר הדוברים – אילנית, המועצה האזורית חוף אשקלון, יוסי דיין.

אורי אריאל: אם אנשי האוצר רוצים להגיד משהו, דורון בן שלומי, בנצי ונסכם את הדיון.

אורי אריאל: אנחנו בחמישה ל-11 שיהיה ברור, גומרים.

אורי אריאל: אז אני מבקש מאד לצמצם את הדברים, מתחילה המליאה ואין דיונים בזמן המליאה, ואנחנו מקפידים על זה.

אורי אריאל: בבקשה אילנית.

אילנית ואהל: תודה על רשות הדיבור.

אילנית ואהל: אילנית ואהל, המועצה האזורית חוף אשקלון.

אילנית ואהל: לא הגענו לדון בדור ההמשך, אבל מאחר ונושא זה עלה, ראש המועצה אמר את דברו בוועדה הקודמת בנוכחות זבולון אורלב, וזה נרשם בפרוטוקול.

אילנית ואהל: ניסים מייצג את דור ההמשך של נווה דקלים, אבל לפני שבועיים נשלחו מכתבים חתומים על ידי היועץ המשפטי של עמיגור, לכל הבנים הממשיכים שלנו, גם בנווה דקלים וגם במושבים.

אילנית ואהל: מכתב שהפתיע גם את מנהלת תנופה וגם אותנו.

אילנית ואהל: התכנסו דור ההמשך, נפגשנו בינתיים עם ---

אורי אריאל: מה היה במכתב, סליחה.

אילנית ואהל: שפחות או יותר תפנו, אם לא נפנה אתכם, ואתם חייבים בשכר דירה המופקע, אני לא זוכרת את המחיר המדויק, אבל נשלחו כמה נוסחים.

אילנית ואהל: בגדול זה מה שמאחד את כולם.

אילנית ואהל: זה הפתיע גם את בנצי, הפתיע גם אותנו.

אילנית ואהל: בכל מקרה, נפגשנו עם גבי שוחט וסגן שר האוצר פעם אחת.

אילנית ואהל: אנחנו יודעים שמנהלת תנופה נפגשו פעם אחת.

אילנית ואהל: העניין הוא שהם הבנים שלנו, הם חלק מאוכלוסיית חוף אשקלון, ואם אריאל שמייצג את משרד השיכון שבאמת אין ידיד נאמן יותר ממשרד השיכון, לפחות במחוז שלנו, מחוז ירושלים, ואני מזמינה גם את מעוז, שדיבר קודם על מכלול הפיצויים שניתנו לחברים האלה, אני מבקשת ממנו שיסתכל על מכלול הדברים שמטרידים אותנו כרשות, כי הקהילות, חד משמעית, תלויות בדור ההמשך, תלויות בבנים הממשיכים.

אילנית ואהל: אין אפשרות לקיים את הקהילה בלעדיהם, הם חלק בלתי נפרד, ואי אפשר לדון בהם בכלים שדנים בשאר חלקי.

אילנית ואהל: הארץ.

אילנית ואהל: ברור לכולנו שהדיון הזה לא מתנהל בוואקום ויש מחיר למגורים באתר זמני, וזה מצוקות שלנו ואנחנו מבקשים לדון לפנים משורת הדין.

אורי אריאל: תודה.

אורי אריאל: יוסי, בבקשה.

יוסי דיין: חבל שהמינהל לא נמצא פה, כי הוא צריך לתת תשובה לדברים.

יוסי דיין: הנושא של בנים ממשיכים, המחיר של הנושא של בנים ממשיכים נפל בין הכיסאות בין הוועדה המיוחדת לבין המינהלת והאוצר שהיו צריכים בעצם, וועדת שרים רצתה להוריד בהסכמי ה-1,000 ₪ את המחירים.

יוסי דיין: אותנו, אני מייצג את הרצוג אשקלון, אנחנו מבחינת התב"ע שייכת לניצן, ניצן מלאה.

יוסי דיין: גברת צביה, שהייתה יושבת ראש המינהלת, יש לי מכתב חתום, שאנחנו צמודים לניצן.

יוסי דיין: כל מה שיקרה בניצן, אנחנו מקבלים.

יוסי דיין: כרגע מנדים אותנו, את ... באשקלון.

יוסי דיין: יותר מזה, כלומר 480,000 ₪ צריכים לקבל באותה מידה באשקלון, ולא מחיר אחר.

יוסי דיין: יותר מזה, המינהל שדד משלושה ילדים שלי 30,000 ₪, כי הם לא יכלו לשלם את הכסף בהגרלה הקודמת, בגלל המחיר של ה-100,000 ₪ האלה שלא נגמר.

יוסי דיין: שדד ולא רוצה להחזיר להם.

יוסי דיין: יש לי 70 מגרשים בשטח שהם ריקים והם מחכים להגרלה נוספת.

יוסי דיין: אני מבקש להעמיד אותם בדיוק כמו בניצן, ולא לשים אותנו בצד.

יוסי דיין: תודה.

אורי אריאל: בנצי תיכף יתייחס לזה.

אורי אריאל: מישהו מהאוצר משהו?

אורי אריאל: לא.

אורי אריאל: דורון.

דורון בן שלומי: לא, אני רק חושב שיש בשורות טובות לפחות בעניין השומות בניצן, ניצנים.

דורון בן שלומי: יש הסכמות, הייתה לנו ישיבה בתחילת השבוע.

דורון בן שלומי: סוכם שזה ייכנס לחקיקה הנוכחית שעולה לשנייה ושלישית.

אורי אריאל: טוב, בנצי בבקשה.

בנצי ליברמן: טוב, סוגיית הבנים הממשיכים ידועה לנו.

בנצי ליברמן: אני חושב שהאמירה של החברה הצעירים שלמעשה יש קשר וקשר מהותי בין יכולת השיקום של המשפחות לבין אלה שרוצים ויכולים להמשיך לגור ליד הוריהם, הוא חשוב מאד לצורך האצת השיקום.

בנצי ליברמן: אנחנו בניצן וניצנים עמדנו בפני בעיה שלמעשה היו שומות בדצמבר 2009.

בנצי ליברמן: המינהל משום מה הגיע עליהם ערר, והמחיר קפץ בלמעלה מ-1,000 שקלים בניצנים.

אורי אריאל: למעלה מ-?

בנצי ליברמן: ב-100,000 ₪ ליחידה.

בנצי ליברמן: כלומר במקום 480 שהיה אז בדצמבר 2009, זה קפץ ל-580 והלאה.

בנצי ליברמן: אנחנו חשבנו שמכל בחינה שהיא, א' הייתה שומה והשומה החדשה ששמו אותה, הייתה 7-8 חודשים לאחר מכן.

בנצי ליברמן: לא נראה לנו גם הגיוני שיהיה הבדל בין מגרש בניצן למגרש בניצנים.

בנצי ליברמן: הדברים צמודים אחד לשני, ואחרי הרבה הרבה מאד תלאות, התקבלה לפני מספר ימים שומה, שהשומה למעשה חוזרת חזרה ומקבלת את העמדה או ההחלטה של מנכ"ל משרד ראש הממשלה, ששמים את הקרקע גם בניצן וגם בניצנים לדצמבר 2009.

בנצי ליברמן: יוצאים להגרלה אחת בזמן הקרוב לבנים הממשיכים גם בניצן וגם בניצנים, על בסיס המחירים האלה.

בנצי ליברמן: אני לא צריך להזכיר לאנשים כמה עולה היום מחיר מגרש.

בנצי ליברמן: מה הבעיה?

בנצי ליברמן: שהבעיה נפתרה, אבל אני רוצה להגיד עד כמה האבסורד הגדול.

בנצי ליברמן: כדי שיהיה אפשר להשתמש בשומות 2009, היות ועברה שנה וההחלטה במועצת המינהל היא שאחרי שעוברת שנה לא צריך לעשות שומות חדשות, צריך לקבל חוק.

בנצי ליברמן: וזה אומר לא החלטת ממשלה ולא החלטת מועצת מינהל.

בנצי ליברמן: משרד המשפטים עומד ומבקש ללמד את יהודה קשת וזה, ושיעבירו את זה בחוק.

בנצי ליברמן: זאת אומרת אני יכול להצטער על זה ולחשוב שהיה אפשר לעשות את זה הרבה יותר מהר ונראה לי שזה מיותר, אבל אני לא מתווכח איתם משום שהפלטפורמה של החוק קיימת.

בנצי ליברמן: הצבעה ראשונה כבר עברה.

בנצי ליברמן: אני מקווה מאד שבשבועיים הקרובים זה יהיה כבר בוועדת הכספים, והחוק לקריאה שנייה ושלישית יהיה בשלושה שבועות עד חודש הקרוב, ואז ייצאו מיד להגרלה בניצן וניצנים.

בנצי ליברמן: כנקודה משלימה, הבנים הממשיכים, ואני פה אומר דברים באופן עקרוני וכללי, כל מי שבונה בניצן וניצנים, כמובן הזכאים ושוכרים פרטיים שיקבלו את החוק כנ"ל והבנים הממשיכים, חייבים למצוא להם פתרון במסגרת המרחב הקיים בעלות שדיברנו עליה לפני כן.

בנצי ליברמן: מאידך גיסא, מי שלא בונה ולא רואה את עתידו במרחב הקבע, לטעמי הוא צריך תוך זמן סביר למצוא מקום אחר, כי המרחב הזה הזמני לא יכול להיות פתרון למחוסרי דיור.

בנצי ליברמן: מי שמוכוון בנייה – לדעתי צריך לעשות שינויים מינהלים ---

אורי אריאל: אתה תוכל להגיד לנו מה השינוי?

בנצי ליברמן: אני מניח שכן, אני יכול, לא עכשיו.

בנצי ליברמן: יש לי שורה שלמה של דברים.

בנצי ליברמן: אני צריך ---

אורי אריאל: אנחנו נבקש תוך שבועיים לקבל את הנתונים.

בנצי ליברמן: כן, חיובי.

אורי אריאל: תודה.

אורי אריאל: אתה רוצה להתייחס לאשקלון גם?

בנצי ליברמן: לאשקלון, כן.

בנצי ליברמן: תראה, קודם כל צריך לומר, אני לא מכיר את המחויבות הזאת.

בנצי ליברמן: לטעמי גם אם המחויבות הזאת קיימת, כלומר מה שבניצן יהיה בזה, ואותו דבר אפשר להגיד, ואני מציע לך, לך על יסודות כי ביסודות זה קצת יותר זול, ולך לחלוצה ששם זה עוד יותר זול.

בנצי ליברמן: זאת אומרת בוא נגיד, אני מוכן לשמוע על משהו שנשמע הגיוני.

בנצי ליברמן: אבל אתה אומר תשמע תעצור את ...

בנצי ליברמן: מה שאמרו על הבנים שלך נראה לי מעוות, הוצאתי מכתב, אני מקווה גם לא לוותר, ואני אכניס את אורי אריאל לנקודה הזאת.

בנצי ליברמן: אתה צודק בעניין הזה.

בנצי ליברמן: לא רק לגבי שלושת הבנים שלך, כי יהיו עוד כמה.

בנצי ליברמן: אני מניח שאני אשכנע אותם לצאת פעם נוספת, אני מקווה מאד.

בנצי ליברמן: המחיר לטעמי יצטרך להיות מחיר שומה, כפי ששמענו.

בנצי ליברמן: לפני חצי שנה לערך הייתה הגרלת בנים ממשיכים, היא הייתה על פי שומה מסוימת, ואני מניח שהשומה, אני מקווה מאד שזה במסגרת אותה שנה, ואז זה יהיה במסגרת אותה שומה.

בנצי ליברמן: ובמידה ולא – אני חייב לומר שאני לא יודע, אני חייב לומר שלא ירדתי לסוגית השומה בצפון אשקלון.

בנצי ליברמן: אני חייב לומר שיותר מזה, אני גם פעם ראשונה שומע את המכתב עם השוויון.

בנצי ליברמן: בדרך כלל אני שומע את הדברים לפני כן.

בנצי ליברמן: אני מניח שהגרלה נוספת תהיה, אני רק לא רוצה להשלות, לא נראה לי שיהיה אפשר לעשות שוויון במחיר השומה, וודאי לא במחיר הנוכחי של ניצן וניצנים.

אורי אריאל: אני מבקש לקבל ממך בנצי את המכתב שמופנה לראש המינהל, לירון ביבי.

אורי אריאל: אני אנסה לעזור בדחיפה של זה.

בנצי ליברמן: כן, צריך לעזור.

אורי אריאל: בכל מקרה, בואו נסכם שברגע שיש לך תשובה תדווח גם לנו, כדי שנראה מה לעשות עם זה.

אורי אריאל: אם הבעיה תיפתר – מצוין, ואם לא – אז נראה איך להמשיך.

אורי אריאל: לפני סיכום הישיבה כולה, ניתן מילה לעוז קדמון, יישובי דרום, ניר עקיבא, אבל זה צריך להיות קצר מאד.

אורי אריאל: כן.

עוז קדמון: אנחנו עומדים עכשיו פסע לפני עלייה לקרקע בעזרת ה' בכ"ד.

עוז קדמון: אני רוצה, אני לא יודע אם בדיוק זה המקום, אבל העסקה מול ניר עקיבא צריכה להיסגר.

עוז קדמון: מופעלים עלינו לחצים מהכיוון שלהם.

עוז קדמון: אצלנו הייתה עוד איזו אסיפה.

עוז קדמון: צריכים לראות את הסיכומים שהיו שלהם, ואנחנו מבקשים לסגור את זה.

בנצי ליברמן: אין בעיה, לא צריך, רק שיחתמו, יש להם את העסק, שיחתמו.

בנצי ליברמן: אתה מכיר, הסוגיה המהותית זו סוגית המס, שהם פתאום העלו אחרי שהם חתמו והם רוצים לחזור בהם.

בנצי ליברמן: זו הסוגיה האחרונה, בסדר.

בנצי ליברמן: זה לא אצלנו, זה אצלם, אז זה בסדר.

בנצי ליברמן: אז את זה פשוט צריך ...

בנצי ליברמן: אנחנו עומדים על הכל.

בנצי ליברמן: מבחינתי העסק סגור.

בנצי ליברמן: שנדע - כל העקרונות ברורים, מוסכמים ומקובלים.

בנצי ליברמן: אתם חתמתם, לא זוכר אם חתמתם, חלק חתמתם, הם יחתמו, נסגר העניין.

בנצי ליברמן: מבחינתי נסגר העניין, לא צריך.

עוז קדמון: אבל הנושא של העסקים.

אורי אריאל: לא, סליחה, אנחנו לא פותחים עכשיו את הדיון.

אורי אריאל: שמענו את הבעיה.

בנצי ליברמן: הם פתחו פתאום עסק שמספרו, התחלף הועד, ולא כל כך מוצא חן בעיניו מה שהיה עם הועד הקודם.

אורי אריאל: אנחנו מכירים את ההתנהלות.

אורי אריאל: סליחה עוז.

אורי אריאל: ביקשת דקה, זהו.

אורי אריאל: זה לא על סדר היום.

אורי אריאל: בדרך כלל לא פותרים בעיות כאלה בדקה פה בפורום הזה.

אורי אריאל: אבל רשמנו.

אורי אריאל: אני אבדוק אחרי זה עם בנצי ואתכם האם אפשר שאנחנו נעזור במשהו.

אורי אריאל: יכול להיות שלא.

אורי אריאל: אין לנו פה תרופות פלא, ונראה מה אפשר לעשות עם זה.

אורי אריאל: לפני סיכום שלי, יוסף ממבקר המדינה.

יוסי הירש: תודה.

יוסי הירש: רק למען הפרוטוקול, ברשותכם, אני רוצה להזכיר שמבקר המדינה פרסם שלושה דו"חות בנושא ההתנתקות, וליווה את התהליך מתחילתו.

יוסי הירש: כידוע, מבקר המדינה הצהיר על ביקורת בזמן אמת, הוא עשה כן.

יוסי הירש: הדו"ח הראשון פורסם לפני 5 שנים.

יוסי הירש: הדו"ח האחרון שכלל בתוכו גם מעקב, לפני שנתיים; טיפל ברוב הנושאים, ואחת המילים שהוא השתמש בהן זה המושג "שיהוי".

יוסי הירש: יש לא מעט שיהוי, לצערנו.

יוסי הירש: הביקורת היא בעיקרה ביקורת על תהליך קבלת ההחלטות, וגם חוסר היערכות לנושא של דיור הקבע.

יוסי הירש: חלק מהנושאים שעלו פה ישנם בדו"חות שלנו.

יוסי הירש: אנחנו מלווים את זה לאורך כל הדרך.

יוסי הירש: ההנחיה שקיבלנו כעיקרון, כי מדובר כאן בנושא שהוא יוצא מן הכלל, ואין פה סרגל ברור וחד משמעי, ולכן היוצא מן הכלל מחזק את הכלל, וזה הקו שהנחה אותנו, וכך גם הדו"חות האלה משקפים גישה של בית הלל, אין מורידים בקודש.

יוסי הירש: וזהו, הדו"חות לפניכם.

אורי אריאל: תודה יוסף, תודה למבקר המדינה על עבודתו.

אורי אריאל: אני רוצה קודם כל להודות לכל מי שבא ולכל מי שעוסק ועושה ואני באמת חושב כך שכל מי שפה, וגם אלה שאינם איתנו ברגע זה, יש רצון ועבודה בשני הדברים לפתור את הבעיות.

אורי אריאל: מאידך, צריך להגיד את הדברים כהווייתם: זה פשוט לא יכול להימשך.

אורי אריאל: אפשר להגיד, אם הממשלה רוצה להגיד עוד משהו או לא.

אורי אריאל: תגיד לא, תסיר את ידיה מכל העניין ותלך הביתה.

אורי אריאל: זאת אומרת תלך הביתה במובן הזה של הטיפול וגמרנו, היא סיימה.

אורי אריאל: זה פשוט לא יכול להימשך.

אורי אריאל: אני לא צריך להסביר לכם את זה, כי אתם עוסקים בזה ואתם רואים את האנשים, ואני יודע שאתם נפגשים איתם גם לא בפורום הזה, אלא אחד על אחד וקהילות וזה.

אורי אריאל: אני חושב שדורון בן שלומי לא התאהב בתפקיד, והוא לא החליט להיות עד גיל 90 יושב ראש ועד המפונים.

אורי אריאל: די.

אורי אריאל: ואני לא החלטתי ללכת עם זה עד סוף ימי חיי.

אורי אריאל: מבחינתי שכולם ייכנסו לבתים וזה ירד.

אורי אריאל: הייתי רוצה שזה יהיה בבתים במקום אחר, אבל כרגע, בשלב זה לשם.

אורי אריאל: אני רוצה לבקש עוד פעם מיושב ראש מינהלת תנופה, קודם כל להודות עוד פעם, ולבקש עוד פעם לעשות עוד מאמץ, והמאמץ, אני אגיד לכם במה הוא מתמצה אצלי, כי אני חושב שאתם עושים מאמץ.

אורי אריאל: המאמץ הוא במה שאתם יודעים, וגם וועדת החקירה התייחסה אליו – לתת לזה עדיפות לאומית, פירושו בעיקר בלוח הזמנים.

אורי אריאל: הרי כל אחד עסוק פה בעוד דברים חשובים מאד.

אורי אריאל: חשובים מאד, אני לא חושב שרק זה הדבר היחיד שנמצא במדינת ישראל.

אורי אריאל: בכל אופן, זה אירוע מסוג אחר לגמרי ולא צריך להסביר את זה למי שנמצא פה.

אורי אריאל: אני מדבר עכשיו לאנשים שאמונים על הפתרונות, קרי לממשלה.

אורי אריאל: בסוף, אם אתם שואלים אותי, זה מתבטא בדבר אחד מרכזי – בלוח הזמנים שלכם.

אורי אריאל: האם שיושב ראש מינהלת תנופה מבקש לעשות דיון על משהו, האם הדיון מתקיים תוך יומיים או תוך שבועיים.

אורי אריאל: זה כל הפערים.

אורי אריאל: כי אני לא אומר לכם הרי מה שאומר בנצי או מה שאומר אורי - זה מה שהממשלה צריכה לעשות.

אורי אריאל: בסדר, יש דיון, יש ויכוח, אפילו ויכוח קשה.

אורי אריאל: בסדר גמור.

אורי אריאל: הדרך לסיים אותו היא לקבוע עכשיו על כל נושא 7 ישיבות רצופות, כל חמישה ימים ולגמור.

אורי אריאל: בסדר, אז זה ייגמר תוך חודש וחצי.

אורי אריאל: זה אומר אבל, היות וכל נושא כמעט מורכב מחמישה – שישה גורמים, מספיק שגורם אחד אומר אני לא יכול עכשיו, רק בעוד שלושה שבועות, זהו.

אורי אריאל: נדחה לעוד שלושה שבועות.

אורי אריאל: זו הבקשה שלי לפחות אליכם.

אורי אריאל: אני לא חוזר על כל הסיכומים שהיו פה, אנחנו נעקוב, לפי הצורך נתאם ישיבה נוספת.

אורי אריאל: אני לא קובע אותה כרגע, נודיע לכם.

אורי אריאל: אם יש נושאים שמישהו מהחברים פה או אחרים שחושב שצריך להעלות לוועדה – יעביר אותם אלי.

אורי אריאל: אנחנו נראה.

אורי אריאל: אני רק רוצה להציע לך בנצי, אני משמש גם בוועדת משנה לענייני המפונים בוועדת כספים.

אורי אריאל: אז אם יש חקיקות שצריך להעביר שם, ויש לפי מה שאתה אמרת פה, תפנו אולי ליושב ראש הוועדה, חבר הכנסת גפני, שיסמיך אותי לעשות את זה, אני אעשה את זה.

אורי אריאל: אתה לא צריך להיכנס לתור הרגיל שם שהוא עמוס מאד.

בנצי ליברמן: לא, אורי, שנבין, הממשלה בניגוד לעמדתה המסורתית קיבלה החלטה בניגוד לעמדת משרד המשפטים, שאנחנו מעבירים באמצעות חקיקה פרטית, כי זה יוצא הרבה יותר מהר.

בנצי ליברמן: זאת הדרך.

אורי אריאל: לא, אני רק הצעתי בתוך וועדת כספים יש גם קושי.

אורי אריאל: גם שם יש תור של חוקים.

בנצי ליברמן: אתמול אגב לא העבירו איזה שהוא ...

בנצי ליברמן: כספים למשרד ראש הממשלה ותקעתם את הכספים של ההתנתקות.

בנצי ליברמן: רציתם להעניש את ראש הממשלה והענשתם אותי.

אורי אריאל: לא, לא, לא יכול להיות.

אורי אריאל: לא בזמן שאני הייתי שם.

אורי אריאל: אבל בסדר, נשחרר את זה.

אורי אריאל: חברים, תודה רבה לכולם.

אורי אריאל: בהצלחה רבה, להתראות.