ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 367, 2011-03-23 09:30

דוד אזולאי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

דוד אזולאי: על סדר היום אלימות שוטרים כלפי אזרחים ואלימות כלפי שוטרים.

דוד אזולאי: בעקבות פניות רבות שהגיעו לוועדה ובעקבות כתבות בנושא של אלימות, החלטתי לקיים את הדיון הזה בהשתתפות המפכ"ל.

דוד אזולאי: למען הגילוי הנאות אני חייב לומר, שביקשתי את הנושא של אלימות שוטרים כנגד אזרחים, ועל-פי בקשת המשטרה, גם אלימות אזרחים כנגד שוטרים, והסכמתי לכך שנקיים את הדיון הזה.

דוד אזולאי: אקדים ואומר, אדוני המפכ"ל, שאני מקדם את בואו בברכת ברוך הבא, עם כל הצוות שלך.

דוד אזולאי: אדוני המפכ"ל, אנחנו מקיימים את הדיון הזה לא כביקורת על המשטרה אלא במטרה לתקן את הטעון תיקון, כי אני חושב שאנחנו חייבים משטרה טובה, משטרה יעילה, משטרה שהציבור מאמין בה, ונותן בה את כל האמון.

דוד אזולאי: נכון שמקרי האלימות של שוטרים כנגד אזרחים, אולי הם מעטים, אבל אתה יודע שפרסום של אלימות אחת של שוטר כנגד אזרח גורמת נזק תדמיתי קשה לזמן ארוך למשטרה.

דוד אזולאי: לפעמים דבר כזה יכול להרוס שנה של עבודה תדמיתית של המשטרה, כאשר פרסום כזה מופיע בתקשורת לעיני כל, ורואים את זה.

דוד אזולאי: לכן גם אם המקרים הם מועטים, צריך להציף אותם, לשים אותם על השולחן כדי שהציבור יידע שיש מי שמטפל, יש מי שרוצה לתקן, ולכן אנחנו נמצאים פה.

דוד אזולאי: מרכז המחקר והמידע של הכנסת עשה כאן עבודה שמונחת בפניכם, עבודה יוצאת מן הכלל, וזו ההזדמנות להודות להם, שבכל הזדמנות שאנו פונים ומבקשים עבודה בכל תחום, בכל נושא, אנו נענים בחיוב.

דוד אזולאי: אני מבקש את אורי, שהוא ערך את הדוח הזה, אני מבקש ממנו בקצרה להציג את העבודה שלו.

אורי טל-ספירו: תודה.

אורי טל-ספירו: תלונות של אזרחים כנגד שוטרים, באופן כללי, נחלקות בין טיפול של המשטרה לבין טיפול משרד המשפטים.

אורי טל-ספירו: היחידה לתלונות הציבור במשטרה מטפלת בתלונות נגד שוטרים בגין עבירות משמעת, כמו אלימות מילולית.

אורי טל-ספירו: מח"ש, המחלקה לחקירות שוטרים במשרד המשפטים, מטפלת בתלונות כנגד שוטרים על פשעים ועבירות חמורות יותר, פליליות, לדוגמה – אלימות פיזיות, עבירות שהעונש הקבוע בגינן בחוק הוא מעל שנת מאסר.

אורי טל-ספירו: הנתונים שלי האחרונים לגבי שנת 2009, לגבי אלימות: במח"ש נפתחו 993 תיקים בגין אלימות שוטרים בתפקיד.

אורי טל-ספירו: סטטוס הטיפול: 6 אחוז חוז הסתיימו בהעמדה לדין פלילי, 5 אחוז הסתיימו בהעמדה לדין משמעתי, 37 אחוז מהתיקים נסגרו מחוסר אשמה, ו-46 אחוז מהתיקים נסגרו בשל חוסר ראיות מספיקות.

חנין זועבי: אלה לא הנתונים שיש לנו.

אורי טל-ספירו: הנתונים שאת מדברת עליהם הם נתונים לגבי כלל התיקים.

אורי טל-ספירו: אני התמקדתי רק בתיקים לגבי אלימות, כי זה נושא הדיון – זה מה שיושב-ראש הוועדה ביקש ממני לבדוק.

אורי טל-ספירו: אבל הנתונים האחרים כוללים את כלל התיקים שנפתחו במח"ש.

אורי טל-ספירו: אלה נתונים של שנת 2009 - אני מניח שעוד מעט נשמע את עו"ד סעדה או עו"ד בן-עמי, שייתנו לנו נתונים עדכניים לגבי שנת 2010.

אורי טל-ספירו: נוסף על כך, על התיקים שנפתחו, בשנת 2009 התקבלו במח"ש 845 תלונות בגין אלימות שוטרים בתפקיד ושלא בתפקיד, שלא נפתח בגינן תיק חקירה מחוסר עניין לציבור או בשל העברה לגורם טיפול אחר.

אורי טל-ספירו: אני העליתי במסמך ארבע נקודות לדיון.

אורי טל-ספירו: אני מניח שמח"ש או המשטרה ירצו לטפל בהן.

אורי טל-ספירו: מה שהבנתי מהעבודה על המסמך זה שלעתים המשטרה מבקשת להגיש כתב אישום נגד אזרח שנעצר על תקיפת שוטר בעת המעצר, והאזרח מתלונן שהשוטר הוא זה שתקף אותו באותו אירוע.

אורי טל-ספירו: במקרים כאלה יש הנחיית פרקליט המדינה 2.18, ולפיה כדי שלא יוגשו שני כתבי אישום במקביל, מח"ש בודקת בנוהל מזורז אם יש ממצאים של ממש כנגד שוטר, ואז נותנת אישור שפיטה למשטרה להמשיך בהליכים כנגד האזרח.

אורי טל-ספירו: יש טוענים שפועל יוצא של הנוהל הזה הוא שלשוטר בעצם יש דרך לחפות על האלימות שנקט, יש לו עידוד להתלונן שתקפו אותו – אשמח לשמוע את עמדת הגורמים.

אורי טל-ספירו: דבר נוסף, יש מקום לבחון אילו אמצעים המשטרה נוקטת בהליכי הגיוס וההכשרה של שוטרים כדי למגר תופעה כזאת, ואילו כלים המשטרה מעניקה לשוטרים שלה במהלך השירות, כדי שיוכלו למלא את התפקיד, ועם זאת יימנעו מהפעלת אלימות שלא לצורך.

אורי טל-ספירו: בדצמבר 2000 המשרד לביטחון פנים והמשטרה ערכו מחקר בנושא האלימות – שוטרים כנגד אזרחים, כדי לשפר את ההתמודדות עם התופעה וכדי לצמצם אותה.

אורי טל-ספירו: זה היה בשנת 2000 – יכול להיות שיש מקום למחקר עדכני בנושא, יכול להיות שזה נעשה ואני לא יודע, יכול להיות שגם מח"ש צריך להיות שותף למחקר הזה.

אורי טל-ספירו: נשמעו טענות נוספות, שבמח"ש יש מחסור באמצעי חקירה טכניים שקיימים במשטרה, למשל מעבדה לזיהוי פלילי, פוליגרף או אלבומי שוטרים לשם זיהוי חשודים או תוכנות מחשב שמאפשרות תקריב על פנים מתוך סרטון.

אורי טל-ספירו: לפי הטענות, מגבלות טכניות אלו מקשות על חוקרי מח"ש – אלו ארבע נקודות לדיון שהעליתי, אני מניח שהגורמים מח"ש והמשטרה ירצו להשיב ולהרחיב בעניין הזה, תודה.

דוד אזולאי: תודה, אדוני.

דוד אזולאי: יושב כאן אזרח, משה טורס, שפנה אלינו בעקבות אירוע שהיה באזור המרכז.

דוד אזולאי: אדוני, בבקשה, תאמר לנו מה תפקידך וספר לנו בקצרה את הסיפור שלכם.

משה טורס: בוקר טוב לכולם.

משה טורס: שמי משה טורס, אני אב לשלושה ילדים, אלמן.

משה טורס: אני גידלתי את ילדיי לבד.

משה טורס: אני פנסיונר מחברת אגד, ויש לי בן ממשיך באגד, שהוא חבר אגד.

משה טורס: אני פניתי לוועדה בעקבות מה שקרה באחד מהימים.

משה טורס: ברשותכם, אספר לכם את השתלשלות העניינים.

משה טורס: ב-18 בינואר 2011 במסגרת צעדי המחאה של חברי אגד מאזור נהרייה, ובני הוא חבר בסניף הזה, יצאו להפגין ולמחות נגד ההחלטה של מזכירות אגד להעביר את רוב הקווים מאגד נהרייה לחברות אחרות.

משה טורס: היתה החלטה, במקום לפזר את ההעברה בין עוד חברות, החליטו לקחת את מסת כל הקווים של אגד נהרייה.

משה טורס: בעקבות זאת חברים הנאבקים על פרנסתם, הם יצאו להפגין בביתם שלהם, בבית אגד – בית קשת, בשדה התעופה.

משה טורס: להפתעתם, איך שהם הגיעו הם ראו שם יחידת יס"מ, יחידה מובחרת של המשטרה.

משה טורס: לי אישית אין שום דבר נגד המשטרה, אני אוהב את המשטרה, הבן שלי שירת ביחידה מובחרת של המשטרה – הוא שירת בימ"מ עד לאחרונה.

משה טורס: הבן השני, חבר אגד, הגיע לשם.

משה טורס: אנשי יס"מ התנפלו עליו, חנקו אותו, ויש תמונות שהוא במצוקה נשימתית, והוסיף על זה שוטר, כשהוא חנוק, הכניס לו אגרוף בבטן.

משה טורס: למה?

משה טורס: מה הוא עשה?

משה טורס: מה הוא פשע?

משה טורס: זה הבית שלו, בית אגד.

משה טורס: הוא בא למחות על זה שלוקחים לו את הפרנסה – מעבירים את הקווים לחברה אחרת, בבית שלו, לא במקום ציבורי, לא ברחוב, לא אמר מילה אחת על שוטר, לא דיבר כלום נגד השוטרים.

משה טורס: חבר אגד אחר נשכב על הרצפה, ויש לי כאן תמונות שצילמו – אפילו לא הביאו צלמים; צילמו בפלאפונים שלהם.

חנין זועבי: הגשת תלונה?

משה טורס: לא.

משה טורס: אני לא מאלה שמתלונן.

משה טורס: ישנו כאן המנכ"ל, ואם צריך טיפול, יטפל בזה.

משה טורס: אני לא מחפש לא כותרות, ואני לא מחפש שאף אחד ייענש.

משה טורס: זה מקרה מאוד מצער, שאני לא יודע על סמך מה הזמינו יס"מ – לא במקום ציבורי, והזכות של כל עובד למחות גם במקום ציבורי, אם יש לו אישור.

משה טורס: על אחת כמה וכמה במקום פרטי, שזה בית שלו – בית אגד.

משה טורס: אז להנהלה לא נוח שהפגינו שם, לא נוח שנכנסו לשם אנשים, אבל איזו זכות יש למשטרה להרים ידיים על בעלי המניות של הבית הזה?

משה טורס: לכן פניתי לוועדה, שיבדקו את זה, ושיראו, אל"ף, מי נתן הוראה להזמין יס"מ, איך בכלל היס"מ מתפנה מכל העיסוקים שלו, ויש הרבה עיסוקים אחרים, ומגיע להפגנה של בעלי מניות בחברה ציבורית.

דוד אזולאי: תודה, אדוני.

דוד אזולאי: אדוני המפכ"ל, יש בידי קטע עיתון שאולי הוא ממחיש - אזרח שראה מקרה של רצח, והוא ניגש לסייע שם, ואחר כך נעצר, והכותרת של האזרח אומרת: אני לא בטוח שאגיש עזרה לפצוע בעתיד כתוצאה מהמקרה הזה, שהוא באמת אזרח הגון, שכל רצונו היה להגיש עזרה לאותו אזרח – בסופו של דבר מצא את עצמו בבית המעצר.

דוד אזולאי: דוגמה נוספת שנתבקשתי לקיים גם עליה דיון, וזה התנהגות כוחות הביטחון בפינוי חוות גלעד, של חבר הכנסת הרב נסים זאב, שביקש לקיים על זה דיון – אני מקווה שהוא עוד יגיע לכאן במשך הדיון.

דוד אזולאי: כאן בוועדה טיפלנו במקרה של נער קטין מכרמיאל, שנעצר והוכה על-ידי שוטרים, נאנס במעצרו במשך מספר ימים, ואפילו אוזנו נרצעה בתוך בית המעצר.

דוד אזולאי: היה דיון רחב ומקיף בנושא הזה.

דוד אזולאי: הנושא הזה עדיין בהליך משפטי.

משה סעדה: התיק מתנהל בבית משפט כרגע בחיפה.

משה סעדה: הוגש כתב אישום.

דוד אזולאי: אני שמח לשמוע.

דוד אזולאי: זה קרה בכותלי שירות בתי הסוהר, ואותם שוטרים שהכו את הנער מחוץ לבית הסוהר – זה רק אומר, אדוני המפכ"ל, שהדברים האלה קיימים.

דוד אזולאי: זו תופעה, לצערי הרב, שצריך למגר אותה.

דוד אזולאי: לא יעלה על הדעת שאזרח לובש מדים – אני מצפה ממנו לאיפוק יתר מאשר אזרח רגיל מן השורה, כי הוא מייצג משהו, הוא אמור לשדר משהו, וכאשר שוטר מתנהג כפי שהוא מתנהג בצורה הזאת, אני חושב שזאת פגיעה בתדמיתה של המשטרה.

דוד אזולאי: ואני שב ואומר – לא כל השוטרים הם אלימים, אבל ישנו קומץ שמנצל את המדים כדי לנהוג באלימות, ואת התופעה הזאת צריך למגר, אדוני, למרות שאני יודע שעשית רבות בעניין הזה, אבל כנראה לא מספיק.

דוד אזולאי: זה צריך להיות טיפול מערכתי של המשטרה, איך מונעים את התופעה הזאת, שצריכה להיפסק לחלוטין.

דוד אזולאי: בבקשה, חבר הכנסת אריה ביבי.

אריה ביבי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אין ספק שזכות כל אזרח, כל עובד להפגין.

אריה ביבי: אלה הזכויות שעומדות לו בחוק, והמשטרה צריכה להגן עליו.

אריה ביבי: רק אתמול ישבנו בוועדת הפנים, ואחד הקצינים ישב יחד אתנו, בנושא סילוואן.

אריה ביבי: ומה קרה שם – אנחנו באים בטענות למשטרה, ואומרים: מה קרה למשטרה?

אריה ביבי: איפה היא?

אריה ביבי: למה שוטרים פוחדים פתאום מאזרחים?

אריה ביבי: אני לא רוצה להגיע למצב גם, ששוטר יפחד לבצע את תפקידו בגלל זה שעבריינים גם למדו, שאם הם מתלוננים על שוטר, הם יודעים שישנו מח"ש, לא משנה אם התלונה מוצדקת או לא מוצדקת, ואז ראש אכ"א של המשטרה או ראש אמ"ש, כפי שקוראים לו היום, הוא עוצר את דרגתו של האיש, האיש לא מקודם, לא יוצא לקורסים, ואז קורה מצב, שחלק מהשוטרים, לצערי, הופכים להיות לראש קטן.

אריה ביבי: למצב הזה אני לא רוצה להגיע.

אריה ביבי: גם אני לא רוצה להגיע למצב ששוטר ייקח מעבר לתפקיד שלו, ובמקום להשתמש בכוח סביר, הוא ישתמש בכוח לא סביר.

אריה ביבי: אני רק רוצה לשאול, איך אתם מצפים משוטר שימלא את תפקידו בהפגנה שיש בה מתפרעים?

אריה ביבי: מה, הוא יגיד להם: סליחה, תזוזו?

דוד אזולאי: שיכה את המפגינים?

אריה ביבי: אנחנו צריכים לשמור על איזון.

אריה ביבי: גם יש לי טענות למח"ש, והם יודעים את זה, על זה שהם גוררים את החקירות שלהם לתקופות ארוכות.

אריה ביבי: אני גם הגשתי חוק, למרות שלא עבר, שמח"ש יסיים כל חקירה תוך ששה חודשים, ואז יידעו בדיוק מה קורה לשוטר.

אריה ביבי: אני לא בא להגן על השוטרים, אבל מצד שני, אני פוחד שהשוטרים יתחילו להיות ראש קטן.

אריה ביבי: אם יש שוטרים אלימים - אני נגד זה, בטח ובטח.

אריה ביבי: אני כמחוקק לא רוצה שיהיו שוטרים אלימים, אבל אדוני, אתה גם מכיר את הדברים.

אריה ביבי: אתה מכיר את הצילומים – הרבה פעמים אנחנו מביאים לך צילומים שהם חד-סטריים, לא אומרים מה בדיוק עשה קודם המתפרע, אלא מראים איך השוטר חונק אותו, ואנחנו גם זוכרים, שלנערים בבית שמש, אני לא יודע אם שרפו או לא שרפו – זה עדיין בבדיקה – אבל מראים נער אחד תופס עמוד חשמל, והשוטר רוצה להזיז אותו, לקחת אותו, והוא תופס את העמוד, ואז מאשימים אותו.

דוד אזולאי: ראינו את הסרט הזה ביחד, ראינו שהוא מכה אותו כשהוא אזוק.

אריה ביבי: שום אזוק לא היה.

דוד אזולאי: הוא היה אזוק.

אריה ביבי: אני רק מבקש מהוועדה הזאת, שתדע שיש מדינה אחת עם משטרה אחת, ואני חוזר, ואמרתי את זה גם אתמול, ואני אומר את זה שוב – המשטרה הזאת קטנה על המדינה.

אריה ביבי: הגיע הזמן שנבין – היכן שישנו שוטר במקום שלושה, אותו שוטר במצוקה.

אריה ביבי: אם יהיו באותו מקום שלושה שוטרים, יותר נוח להעביר את הנושא.

אריה ביבי: אבל ברגע שיש שוטר במקום שלושה או חמישה, זו בעיה, והוא נכנס למצוקה.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: חברת הכנסת חנין זועבי.

חנין זועבי: תודה.

חנין זועבי: קודם כל, צריכים לזהות את הבעיה – האם אנחנו מגנים על השוטרים מפני אלימות האזרחים, או האם אנחנו מגנים על האזרחים בפני אלימות השוטרים.

חנין זועבי: אני חושבת שאנחנו מגנים על החולייה החלשה, שהם האזרחים, והאמירה הכי חשובה, שגם המחקר מצביע עליה, אדוני היושב-ראש, שאנחנו לא מדברים על נטייה אישית לאלימות מפני כמה שוטרים, מפני שוטרים בודדים מהמשטרה.

חנין זועבי: אנחנו, כמו שהמחקר הזה מצביע, מדברים על אימוץ דפוס התנהגות במהלך השירות במשטרה.

חנין זועבי: זה מה שהמחקר מצביע עליו, זה מה שדוח אור הצביע עליו.

חנין זועבי: אנחנו לא מדברים על שוטרים בודדים אלא על תרבות בתוך המשטרה.

חנין זועבי: אם המחקר הזה התבסס על הנתונים של מח"ש, על הנתונים של התלונות שהגיעו למח"ש, אז יש עשרות ומאות תלונות שלא מגיעות למח"ש.

חנין זועבי: את האנשים שהמשטרה הכתה בלוד לפני חודש, הם לא התלוננו - הם פחדו.

חנין זועבי: שלושה מהם נכנסו לבתי חולים למשך ארבעה ימים, והם סירבו להתלונן.

חנין זועבי: הם פחדו, כמוך.

חנין זועבי: הם אמרו: לא רוצים להתלונן.

חנין זועבי: אז הנשים האלה שאני מדברת עליהן – מתוך פחד, וחלק מתוך אי-אמון גם במח"ש וגם במערכת שבודקת את תלונות האזרחים.

חנין זועבי: את הנשים שנכנסו לבתי חולים מהנגב, מאל-ערקיב, גם אחת, נשברה לה היד, גם היא לא התלוננה.

חנין זועבי: אחת הוכתה באף שלה, והפנים שלה היו נפוחים – גם היא לא התלוננה.

חנין זועבי: אנחנו לא מדברים על שוטרים בודדים אלא מדברים על תרבות של אלימות.

חנין זועבי: אנחנו רואים את זה בכל מיני הפגנות, בכל מיני מקומות.

חנין זועבי: אין בעיה של מחסור בכוח משטרה בהפגנות של שייח' ג'ראח, כאשר יש שוטרים יותר מאשר מפגינים.

חנין זועבי: באל-ערקיב יש 1,500, מכניסים 1,500 שוטרים, כשהמפגינים הם 200, אולי 300.

חנין זועבי: יש תופעות שאנחנו צריכים לחקור אותן.

חנין זועבי: תופעה של שוטרים רעולי פנים – האם זה חוקי?

חנין זועבי: תופעה של שוטרים בלי תגי זיהוי, האם זה חוקי?

חנין זועבי: משאירים במעצר מפגינים, כאשר בית המשפט מבקר את התנהלות המשטרה, ודוחה את בקשות המשטרה להמשיך ולעצור את המפגינים, ובית המשפט הורה על שחרור המפגינים.

חנין זועבי: אני חושבת שצריכים לא לדבר בצורה עמומה ולא לדבר בצורה כוללנית.

חנין זועבי: יש תופעות של אלימות יתר.

חנין זועבי: כאשר בודקים את האלימות, צריך גם לבדוק את הכיסוי התקשורתי, כאשר מחלקת הממ"מ בכנסת בודקת – לא צריכים רק להתבסס על הנתונים של מח"ש, מה גם שהנתונים של מח"ש מצביעים על אחוז מאוד גדול של תיקים שנסגרים מחוסר אשמה ומחוסר ראיות מספיקות, אבל יש אנשים בבתי חולים, יש עצורים.

חנין זועבי: אני חושבת שהתופעה של התנהלות המשטרה בשייח' ג'ראח בירושלים צריכה חקירה בפני עצמה.

חנין זועבי: את ההתנהלות של המשטרה באום אל-פאחם, כאשר מקיפים, ויש- - -

נסים זאב: צריך חקירה, איך מאפשרים כל שבוע הפגנה שהמשטרה צריכה להשקיע כל כך הרבה כוחות.

נסים זאב: זאת החקירה, איזו מין הפקרות הולכת פה.

חנין זועבי: נכון, לתת לאזרחים להפגין נגד גזענות ונגד אפליה.

נסים זאב: יש גם ביקורת, אבל זה בדיוק לא הדוגמה הקלאסית.

חנין זועבי: יש לך משפטים שאתה חוזר עליהם אפילו בלי להקשיב, אפילו בלי לקרוא נתונים.

נסים זאב: אני בקי בנתונים.

נסים זאב: גם לי יש ביקורת, אבל לא מהסוג הזה.

חנין זועבי: אני מודה לכבוד היושב-ראש, שמעלה את הנושא החשוב הזה, את התופעה של השוטרים והתנהלותם, כאשר בית המשפט העלה ביקורת מאוד קשה על המשטרה, את התופעה של רעולי פנים, את התופעה של שוטרים לא תגי זיהוי.

חנין זועבי: בכל ההפגנות הם מגיעים ללא תגי זיהוי.

חנין זועבי: גם הממ"מ צריכה להצביע על המחקר הזה, ולא מדברים על שוטרים בודדים, וגם הדוח של אור אמר שמדברים על דפוס התנהגות, על תרבות של אלימות בתוך המשטרה.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: הגברת אורית סטרוק, בבקשה.

אורית נוקד: קודם כל, אני מצטערת לציין שהדוח שנעשה על-ידי הממ"מ לא הכיל כמעט בכלל את הנתונים שלי, למרות שהם הוגשו לוועדה בצורה מסודרת, והבחור שהכין את הדוח התקשר אליי פעם אחת, ניהל אתי שיחה חטופה, שהיה צריך להפסיק אותה באמצע, ולא חזר אליי, וחבל, כי אני חושבת שאפשר היה לתרום הרבה לדוח הזה – הוא מלא וגדוש בנתונים של המדינה, ואין פה נתונים שלנו.

אורית נוקד: אנחנו הגוף היחיד שאי פעם עשה את הבדיקה של לקחת את תיקי מח"ש, ולפתוח אותם, ולבדוק מה זה תיק שנסגר מחוסר ראיות, מה זה תיק שנסגר בעילת עבריין לא נודע, איך זה קורה, למה זה נוצר.

אורית נוקד: אני יודעת שמח"ש טוענים בתוקף רב שיש להם כל כוח האדם שהם צריכים וכל האמצעים שהם צריכים ולא חסר להם שום דבר.

אורית נוקד: אני בעצמי הייתי במשרדי מח"ש כדי להסביר להם איך מזהים שוטר מסוים בסרטונים, אז ריחמתי על החוקרים - אפילו את התוכנה החדישה של צפייה בסרטים, שמאפשרת לעצור את הסרט, להאט אותו וכו' – לא היתה להם התוכנה הזו, שלא לדבר על זה שלא היה בידיהם אלבום שוטרים, להציג לאדם שבא להתלונן, שיכול להסתכל בפרצופים של כל השוטרים שהיו באותו אירוע ולזהות את השוטר הזה, שלא לדבר על זה שתיקי מח"ש, גם אלה שכבר מבשילים לתיקי אישום ומוגשים כתבי אישום- - -

דוד אזולאי: אורית, הנושא של מח"ש כרגע לא עומד על סדר-היום.

אורית נוקד: לדעתי, הוא עומד על סדר-היום מאוד.

דוד אזולאי: אין לך הרבה זמן – תשתדלי לתמצת את הדברים, כי יש פה עוד חברי כנסת, ואנחנו רוצים לשמוע את המפכ"ל.

אורית נוקד: אין דרך למגר את האלימות של המשטרה בלי להילחם בתופעה שכינתה אותה ועדת אור: תרבות השקר במשטרה.

אורית נוקד: אין אפשרות למגר את האלימות בלי לטפל בתרבות השקר.

אורית נוקד: ראיתי בריאיון הפרידה של ראש מח"ש היוצא, הרצל שבירו, שהוא הצהיר שם מעל דפי עיתון "הארץ", שהם התחילו להעמיד לדין שוטרים שמחפים באמצעות שקרים על חבריהם.

אורית נוקד: אצלי יש עשרות מקרים, אולי אני אתן רק על קצה המזלג – יושב פה מולי עו"ד משה סעדה, שניהל בכישרון רב את התיק נגד השוטר שרמס מפגין תחת פרסת הסוס שלו בעמונה.

אורית נוקד: השוטר הזה הביא כגיבוי לעמדתו, שהוא היה בסדר, הביא שני מפקדים שלו, שהגישו לבית משפט חוות דעת זהה ושקרית, שהשופטת בפסק הדין שלה אמרה שצריך לעיין היטב, אם אין שקרים בחוות הדעת הזאת, מח"ש לא פתחה בחקירה, מחלקת המשמעת – אתמול קיבלתי תשובה, שהם לא מתכוונים להעמיד את המפקדים האלה לדין, אז איך אנחנו רוצים להתגבר על האלימות במשטרה, אם אנחנו מאפשרים למפקדים לשקר?

אורית נוקד: כמעט כל התיקים שבהם שופטים קבעו ששוטרים שיקרו בהליכים בבית משפט, כל התיקים האלה לא נחקרים במח"ש.

אורית נוקד: בנוסף, התופעה שכולנו מכירים אותה, שרגע לפני המבצע התג יורד מהכתף או מקופל לתוך הכותפת, ואין לשוטר שם, ואי-אפשר לעולם להעמיד אותו לדין, התופעה הזאת, אין דרך אחרת לכנות אותה, והגיע הזמן לכנות אותה שיבוש הליכי חקירה לכתחילה – רגע לפני שהשוטר נוקט באלימות, הוא משבש את הליכי החקירה בצורה הזאת או בצורה הזאת.

אורית נוקד: מח"ש באופן שיטתי לא פותחת בהליכים, וגם מחלקת המשמעת של המשטרה לא פותחת בהליכים.

אורית נוקד: אדוני היושב-ראש, עד שלא תהיה החלטה נחושה במחלקת המשמעת של המשטרה ובמחלקה לחקירות שוטרים בפרקליטות המדינה, ששוטר ששיקר לכל אורך הדרך במח"ש, כשהוא עמד לדין אזרחי, הוא שיקר לפרקליט שייצג אותו מטעם המדינה, ובסוף בבית המשפט התגלה השקר שלו - כל הפיצויים שהוא חויב לשלם שולמו מקופת המדינה, וקיבלתי מכתב מהגברת אורית שוהם, שאין מה לעשות - ככה זה.

אורית נוקד: אז עד שלא תהיה החלטה בפרקליטות, במח"ש ובמחלקת המשמעת של המשטרה לשים סוף לשקרים, לא נוכל לשים סוף לאלימות.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת נסים זאב, שביקש בכתב:

דוד אזולאי: בקשה לדון על התנהגות כוחות הביטחון בפינוי חוות גלעד.

דוד אזולאי: בבקשה, אדוני.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, קודם כל אני רוצה להבהיר – המשטרה פה לא עומדת לדין או לחקירה.

נסים זאב: המטרה של הישיבה הזאת, קודם כל, לומר את מה שיש על לב החברים פה.

נסים זאב: בכל זאת, נשמעות תלונות קשות במהלך השנה, כל אחד מהזווית שלו.

נסים זאב: חשוב שהדיון הזה באמת ימצה את עצמו, ושהמשטרה תפנים את הבקשות, ושזה יבוא לידי מצב שהנתונים בשטח ישתנו.

נסים זאב: קודם כל, כשאני מדבר על תחפושת של שוטרים, והכוונה, ששוטרים לא מזדהים ואי-אפשר לזהות אותם – זה חלק מהבעיה – אגב, עברנו את זה גם במפוני גוש קטיף, כשבאו יס"מים.

נסים זאב: אני הייתי עד שם במשך ימים למכות אכזריות ביותר, כשיס"מים תפסו ילדים בני 14 ו-15, ארבעה תפשו אותם – בשתי הרגליים ובשתי הידיים – ואפילו אני הייתי צריך לתפוס את השוטר, לבקש, להתחנן: אל תכה אותו, אל תקרע אותו.

נסים זאב: יש לפעמים איזה מין רגע של חוסר שליטה, אולי מתוך מתח של אירוע עצמו או משהו כזה, אבל שוטר צריך להבין שהוא תמיד צריך לשמור על איפוק, על קור רוח, ו-וודאי כשמדובר באזרחים, בפרט כשמדובר בנערים ובילדים.

נסים זאב: אני רוצה להעלות שני נושאים חשובים – הנושא של פינוי חוות גלעד.

נסים זאב: הגשתי בקשה במכתב ליושב-ראש, חבר הכנסת דוד אזולאי, וביקשתי ממנו, איך ייתכן שהמשטרה בכל זאת החליטה להשתמש בכדורי גומי?

נסים זאב: ראינו את הפציעה הקשה, שאי-אפשר להתעלם ממנה.

נסים זאב: לדעתי, זה תקדים מסוכן.

נסים זאב: אני לא חושב שהיה צורך להשתמש בכדורים האלה או בצורה הזאת.

נסים זאב: אני כבר לא מדבר על פינויים, שמדי פעם מתנהלים לפנות בוקר, לוקחים את המשפחה וזורקים אותה.

נסים זאב: כמובן, מקבלים את הפקודות מלמעלה, אני מבין.

נסים זאב: אני חושב שכל המדיניות הזאת והביצוע היא במידה אכזרית לפעמים, גם אם מבחינת המשטרה, הם רוצים לבצע את המוטל עליהם, אבל כלפי משפחה שנמצאת עם ילדים, נמצאים ישנים במיטתם, ולהוציא אותם לפנות בוקר, גם אם זה איזה קרוואן שאולי מסכן את המדינה כמעט, כל רגע שנמצא שם, זה נשמע כמו פצצה מתקתקת – אני חושב שצריך לנהוג יותר במידת החסד והרחמים.

נסים זאב: דבר נוסף שאני רוצה, והעליתי אותו מספר פעמים, ואני באמת מבקש ממך, אני העליתי את הנושא של דריסת הבחור שאול חיים אטיאס עוד לפני שנה וחצי, כשהוא נדרס על-ידי ניידת משטרה ברמות.

נסים זאב: אגב, היתה ב"עובדה" תוכנית שמראה בדיוק, איך המשטרה ניסתה לשבש את כל החקירה בנושא הזה.

נסים זאב: אני חושב שאין כאב נורא, כאשר באמת נהרג ילד, בחור בתוך שירותו הצבאי או לאחר שירותו הצבאי תכף, וכל הפשע שלו, שנסע על טוסטוס ב-04:00.

נסים זאב: היה לו רשיון, ניסו לומר שהוא גנב את הטוסטוס והמשטרה היתה צריכה לדלוק אחריו, ניסו לומר שהיתה שריפה, ורצו לשייך אותו לשריפה, אבל שום דבר לא עזר.

נסים זאב: אגב, ליוויתי את זה לפרטי-פרטים לא בגלל שאני, חלילה וחס, מחפש חקירות נוספות, אבל המשפחה כל כך קרובה ללבי, ואני מכיר אותם עשרות בשנים, מכיר את הבחור אישית, ואני אומר לך – לא היתה שום סיבה בעולם שניידת המשטרה תיכנס באין כניסה, והיא נכנסה בו.

נסים זאב: היא פשוט חיסלה אותו.

נסים זאב: כמובן, הוא לא מת במקום אלא אחרי מספר ימים, היה פצוע אנושות, אבל ההתכחשות בכל המערכת וניסיון לשבש, והיה ניסיון רב לשבש את חומר החקירה - אגב, העליתי בזמנו שאילתא לשר לביטחון פנים, והוא לא ענה לי על אף שאלה מהשאלות שהוא נשאל.

נסים זאב: המשפחה מרגישה גם נכון להיום כל כך קשה עם המקרה הזה, שכאילו היה פה מישהו שנהרג על חינם, ואפילו התנצלות של המשטרה לא היתה.

נסים זאב: הלך להם ילד פרח בן 20.

יעקב כץ: המפכ"ל יצא.

דוד אזולאי: הוא אמר לי את הסיבה, אני מבין אותה, והוא יחזור לפה.

דוד אזולאי: כמה דקות.

דוד אזולאי: בבקשה, אדוני, אתה יכול להמשיך.

נסים זאב: אני רוצה לקרוא לכם את הסיפור על הפגיעה, שהיתה קודם כל הפקרת פצוע במצב קשה, והדיווח שהיה, זה היה באוגוסט 2009, שרק לפני שבועיים, אני חושב, היתה חשיפה - הבחור שמו שמואל חיים אטיאס, הוא רכב על אופנוע ברחובות שכונת רמות ב-04:00 לפנות בוקר, כשלפתע החלה ניידת משטרה לדלוק אחריו, ומסיבה שאינה ברורה ניסה הרוכב להתחמק מהניידת.

נסים זאב: יכול להיות שהוא חשש ממשהו, ואני אומר לכם, הוא היה בחור תמים – הכרתי אותו, והיה לו חבר, שהיה לידו, גם עם טוסטוס, ואמר לו: מה אתה פוחד?

נסים זאב: למה אתה בורח?

נסים זאב: אמר לו: אני עומד, ובאמת הבחור עמד לידו, לא קרה לו שום דבר, אבל המשטרה משום מה המשיכה לדלוק אחריו.

נסים זאב: האופנוע המשיך בנסיעתו, כשהגיחה מולו ניידת משטרה, כשהיא נוסעת בכיוון הנגדי, פגעה בו חזיתית.

נסים זאב: האמבולנס, אדוני היושב-ראש, הגיע באיחור – כ-26 דקות חלפו עד שהמשטרה, לפי הדוח שיש בידי ולפי הבדיקה שעשו גם עם מד"א, כמעט 26 דקות חלפו, או 22 דקות, עד שהגיע האמבולנס, שזה דקות קריטיות.

נסים זאב: אני אומר עוד דבר, וזה קשור גם להצעת החוק שלי – לא נורא, אם עוצרים אדם, ובסופו של דבר מתברר שהוא חף מפשע מעבר לכל ספק.

נסים זאב: ואני אומר לכם מעשה שליוויתי אותו לא מזמן – תפסו בחור ישיבה שלמד בעיר העתיקה, בן 15, היה חשוד בעבירות מין.

נסים זאב: אני אומר לכם, תפסו אותו באמצע הלימוד, כמו – הנה, תפסנו את האנס הגדול.

נסים זאב: ילד תמים – אני מכיר את המשפחה, מכיר את הילד.

נסים זאב: אני ראיתי באינטרנט, שבאמת היה ילד שדומה לו, ובסוף נתפס הבחור שבאמת היה האנס, והבחור הזה, שנחקר 48 שעות, אני אומר לך – עד היום הוא בטראומה.

נסים זאב: אני הבאתי הצעת החוק, במקרים מסוימים, אם המשטרה היתה כותבת התנצלות, למה צריכים לעמוד עם הרגליים האחוריות?

נסים זאב: הילד פגוע נפשית עד היום.

נסים זאב: הוא לא הבין על מה מדברים אתו.

נסים זאב: דיברו אתו על מעשה סדום ועל כל מה שאתם רק רוצים, והכפשות, ואני מבין, כשנמצאים בחקירה, צריך להוציא את האמת.

נסים זאב: ילד כזה תמים, הוא עובר טראומה מהחקירה עצמה, כי בסופו של דבר מצאו את האשם, את העבריין.

נסים זאב: ברור שזו היתה טעות – אולי בגלל הזהות הלא נכונה, אולי בגלל שהאינפורמציה שהתקבלה לא נכונה – מה הבעיה להוציא מכתב התנצלות?

נסים זאב: ביקשתי את זה, ואני יודע שהמשטרה מתנגדת בכל הכוח, כאילו אנחנו עכשיו מגוללים את האשמה על המשטרה.

נסים זאב: אני אומר: תמשיכו לחקור, תחקרו ככל שאתם צריכים, אבל אם בסופו של תהליך מתברר לכם מעל לכל ספק שהחשוד לא קשור לפרשה, אני חושב, לפחות כשמדובר בילדים עד גיל 18, מה נורא להתנצל, לפחות לנפש של הילד?

דוד אזולאי: תודה, אדוני.

דוד אזולאי: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: צר לי שהמפכ"ל איננו- - -

דוד אזולאי: הוא יחזור.

דוד אזולאי: הוא נאלץ לצאת מסיבה מוצדקת.

אריה אלדד: אני מקווה שיקרא את הדברים, כי חלקם מיועדים לאוזניו.

אריה אלדד: משטרת ישראל היא גוף שחדור בתודעה שהם נלחמים על שלטון החוק, על אכיפת החוק, והוא מושתת על עקרונות האמת והצדק, והוא עושה את מלאכתו נאמנה.

אריה אלדד: זאת האמונה הפנימית של המשטרה.

אריה אלדד: אבל אנחנו במגזרים שונים במדינה נתקלים בתופעות של אלימות קשה בתוך המשטרה, לפעמים אלימות פלילית, סדיסטית, חייתית, ויש עדויות ויש תמונות ויש תיאורים ויש שוטרים שעמדו למשפט.

אריה אלדד: אבל ברוב רובם המכריע של המקרים, כשאנחנו מאשימים את המשטרה באלימות מהסוג הזה, אנחנו נתקלים בתשובה – אין אלימות, הכוח שהופעל היה כוח סביר בנסיבות המקרה, או שחייהם של השוטרים היו בסכנה, או שכדי לקיים את החוק היה צריך להפעיל את האלימות הזאת – זו התשובה הסטנדרטית.

אריה אלדד: אותם גופים שתפקידם הוא להחליט במחלוקות האלו, כשאנחנו אומרים: אלימות קשה ולא סבירה, והמשטרה אומרת: שימוש בכוח סביר, למשל מח"ש, למשל גם הכנסת, שתפקידה לפקח על הרשות המבצעת, נתקלים בחומה של שקרים וטיוח.

אריה אלדד: אורית ציטטה נכון את דבריו של הרצל שבירו, ראש מח"ש הקודם, שאמר: השוטרים מחפים זה על זה, והם מספרים לנו שהם לא מצליחים להגיע לחקר האמת, כי השוטרים מחפים זה על זה, אבל זה לא נגמר ברעות או באתוס של החברים באותה יחידה, שלא ילשינו על מי שדחף את האצבעות לנחיריים של המפגין; זה עולה עד למפכ"ל ועד לשר, שזה חמור מהכול, כי הם באים ומחפים על אותה תרבות שקר.

אריה אלדד: כשבא שר שממונה על המשטרה, והוא מרגיש את עצמו כחבר בגילדה במקום כסמכות המיניסטריאלית שבאה לפקח על המשטרה, כששואלים אותו: למה השוטרים בלי תגים?

אריה אלדד: אז הוא אומר לפרוטוקול של הכנסת – אומר: היו להם תגים מתחת לסרבלים.

אריה אלדד: מה זה, אם לא התחכמות - אני ארסן את עצמי – התחכמות שבאה לחפות על עבריינות של המשטרה, כי אם חובה עליהם לשאת תגים, והם לובשים סרבלים על התגים, זה לא עוזר לאף אחד.

אריה אלדד: התג בא לזהות את השוטר.

אריה אלדד: ואם הם באים רעולי פנים כעבריינים, ובאים לוועדה בכנסת, ואומרים לנו: הם לא באו רעולי פנים – היה קר, ולכן כולם, לפני הפעולה בפקודה לובשים את הדברים האלה, את כובעי הגרב, אז זה חיפוי על תרבות עבריינית, כי יודעים שבאים להסתיר.

אריה אלדד: יותר מזה – למשטרה יש עדויות מצולמות מפורטות מאוד של חלק גדול מהאירועים.

אריה אלדד: אנחנו דורשים בכנסת לקבל את הדברים הללו כאן, לראות אותם בוועדה בכנסת.

אריה אלדד: מותר לנו.

אריה אלדד: ואם זה חסוי, אז שיסגרו את הוועדה.

אריה אלדד: שייקחו לוועדת החוץ והביטחון.

דוד אזולאי: יש לנו גם ועדה חסויה.

אריה אלדד: אנחנו לא מקבלים את החומרים.

אורי אריאל: מה חסוי בזה?

אריה אלדד: אנחנו לא מקבלים את החומרים, ולכן ראש מח"ש אומר: משקרים ומחפים.

אריה אלדד: בכנסת אנחנו יודעים שמורחים ומטייחים ולא מביאים לנו חומרים, שאנחנו דורשים אותם על-פי חוק, כי אנחנו לא סומכים; אחרי שמשקרים פעם, פעמיים ושלוש, אנחנו רוצים לראות את חומרי הגלם.

אריה אלדד: אנחנו לא זוכים לקבל אותם.

אריה אלדד: מה שקורה, שהמשטרה שיוצאת לדרך כדי להילחם על החוק והצדק, ולהיות החומה בינינו לבין הפשע והאנרכיה, במקום להיות הפתרון, הופכת להיות חלק מהבעיה, הופכת להיות חלק – המטרה הזאת של שלטון החוק לא מקדשת את האמצעים.

אריה אלדד: את זה לא הפנמתם.

אריה אלדד: אתם יודעים בתוככם, שאתם מחפים זה על זה.

אריה אלדד: אתם יודעים זה על זה שיש עבריינות, גם עבריינות קשה, ואתם באים הנה ואומרים: אין עבריינות.

אריה אלדד: המשטרה הופכת להיות חלק מהבעיה במקום להיות הפתרון.

דוד אזולאי: תודה, אדוני.

דוד אזולאי: חבר הכנסת כץ, בבקשה.

יעקב כץ: אני רוצה לבוא לנושא מזווית אחרת – מכיוון שהמפכ"ל יוצא לחיים חדשים, אנחנו רוצים קודם כל לאחל לו הצלחה.

יעקב כץ: אני רוצה לעמוד על איזושהי נקודה - אני לא בטוח שהישיבות האלה בהכרח תשנינה את המדיניות של המשטרה; ישבנו כבר בהרבה ועדות עם הקצין הנחמד הזה, הוא שומר על קור רוח, ושומעים אותנו כהכרח מגונה או כהכרח לא מגונה, ואחר כך ממשיכים לפעול כרגיל.

יעקב כץ: אני רוצה לומר לך, המפכ"ל, דודו כהן, זה 40 שנה שיש מאבק בציבוריות הישראלית על זכותו של עם ישראל לחזור לארץ מכורתו, ארץ ישראל.

יעקב כץ: הציבור שלנו, שהתחיל בכמה יחידים, ועבר לעשרות ולמאות ולאלפים ולעשרות-אלפים ולמאות-אלפים, חי בתוך – ב-40 השנה האחרונות, אני יכול לומר, כי היינו מהעולים הראשונים לשטח, בתוך מהלך של התמודדות מצד אחד להיות אזרחים למופת בעצמנו, כולנו ניסינו כמיטב יכולתנו, גם ידידי תת-אלוף אלדד, שהוא מתנחל, ואורי אריאל, שהוא נכה צה"ל, ואתה מכיר את כל החבורה שעוסקת, גם להיות מצד אחד אזרחים למופת, מצד החינוך של הילדים שלנו, בעלייה, בהתיישבות, ומצד שני התמודדות בשטח, ולנסות לדאוג שארץ ישראל תהיה בידינו.

יעקב כץ: הדברים ידועים, שלצערנו הרב, רוח המפקד או הרוח הפוליטית שנשבה ב-20-30 השנה האחרונות היתה שאנחנו זמניים בשטח, אבל מה נעשה, דודו, שבהתחלה היינו עשרות-אלפים, היום אנחנו כבר 330-335 אלף יהודים – אני לא מדבר על מזרחה של ירושלים.

יעקב כץ: לפי הצפי, בסוף דצמבר הקרוב זה יהיה 350 אלף, ובסוף דצמבר 2012 זה יהיה 370 אלף, ובתוך שבע שנים חצי מיליון, ומיליון אנשים תוך 15 שנה, יהודים שיושבים ביש"ע, והזמניות הזו היא קבועה.

יעקב כץ: חלק מההתייחסות ליהודים ביהודה ושומרון בישובים ובהתנחלויות נובעת מתוך תחושה של הקצונה שמיישרת קו עם העיתונות, עם הפרקליטות, עם בית המשפט העליון, ששייכים אולי לאחוז בעם שלא הם שמצביעים ולא הם שקובעים את המדיניות של האומה, שחושבים שאנחנו צריכים להיות מוענשים על כך שפרצנו דרך, ועלינו למקום שאולי היה צריך להשאיר אותו לידיים זרות, מנהלים משאים ומתנים, ואנחנו חבוטים וסובלים, ואני רק רוצה לתת מספרים, שאם, נניח, לפני חמש שנים, כשהשתתפתם בעקירת היהודים מגוש קטיף, גדלנו מאז בעוד 100 אלף אנשים, יהודים – כאשר יענו אותו, דודו, כן ירבה וכן יפרוץ.

יעקב כץ: ואנחנו לא זמניים בשטח, ואתם את הנקודה הזאת לא מפנימים.

יעקב כץ: אני רוצה להביא אנקדוטה – הילדים שנמצאים היום, שמתעמתים לכאורה עם השוטרים, אני רוצה להביא לידיעתך - רבים מהם משרתים במשך השבוע ביחידות העלית של צה"ל כקצינים, כנמצאים במבצעים שחבל על הזמן לספר עליהם, במקומות של השפיץ של השפיץ של החברה הישראלית, מוסרים את הנפש, בהרבה מקרים גם נפגעים, וכשמגיעים לשבת הביתה, הם רואים את החבורות האנרכיסטיות, שמילא שמתמחים על-ידי ערבים פורעי חוק שעולים עליהם ועולים על השדות שלהם ופורעים בהם, אבל זה שהמשטרה אחר כך עומדת לצד האנרכיסטים ולצד הפורעים, והילדים אחר כך שואלים את האבות שלהם, שחינכו אותם – אבא, מה קורה פה?

יעקב כץ: איך יכול להיות שמשטרת ישראל, במקום להיות המסייעת לנו, הציונים, הבונים, המתיישבים, באופן שיטתי, כמעט בלי אפס, כמעט בלי טעויות פועלת רק נגד היהודים, נגד המתנחלים, נגד הציונים, נגד הקצינים המעולים, נגד אנשים שמוסרים את הנפש שלהם?

חנין זועבי: - -

יעקב כץ: גברת זועבי, אני לא רוצה לדבר אתך – את לא הנושא עכשיו.

יעקב כץ: הדברים האלה, אני לא חושב שהם ישונו היום בוועדה, כי זה רוח המפקד, כי אתם עדיין חושבים שאנחנו זמניים בשטח, ולכן יש דין להתעלל בנו, אבל דודו, אתה צעיר, ואני מאחל לך עוד שנים ארוכות, ואתה תזכה לראות שיבוא יום ושהדברים יוציאו, כמו שאומר חברי פרופ' אלדד, יוציאו את הסרטים ויוציאו את ההוראות ויוציאו את החקירות, ואיך יתנהלו הדברים במשטרת ישראל בשנים האלה - יתברר שהיתה פה רוח רעה של אנטי ישראליות, אנטי ציוניות ושנאת מתיישבים.

דוד אזולאי: תודה, אדוני.

דוד אזולאי: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: חלק מהדברים נאמרו על-ידי חברי כנסת שאני לא שותף לעמדותיהם הפוליטיות, אבל אני בהחלט שותף לדאגתם מנושא התנהלותה של המשטרה.

דב חנין: אמר חבר הכנסת אלדד, שאני מסכים עם חלק גדול מדבריו, שאולי המשטרה מאמינה שהמטרה מקדשת את האמצעים.

דב חנין: אין דבר כזה "מטרה שמקדשת את האמצעים", כי אמצעים ומטרה במציאות זה חלק מרצף אחד.

דב חנין: המטרה נקבעת על-ידי האמצעים.

דב חנין: קבעת אמצעים מסוימים – הם מגדירים את המטרה שאליה אתה מגיע.

דב חנין: הדוח שמרכז המידע והמחקר של הכנסת מביא בפנינו, סוקר גם מחקר שנעשה על-ידי המשרד לביטחון פנים, והוא מחקר מאוד חשוב.

דב חנין: אני רוצה להפנות את תשומת הלב לכמה נקודות חשובות במיוחד.

דב חנין: נקודה ראשונה, אלימות שוטרים היא לא תופעה נקודתית.

דב חנין: היא לא בעיה של כמה חריגים שרוטים או דפוקים בתוך המערכת.

דב חנין: היא לא בעיה של תפוח רקוב בתוך הסל הבריא.

דב חנין: הבעיה אינה בעיה של נטיות אישיות לאלימות אלא מהלך רחב יותר, שהוא, כמו שעורכי המחקר מסיקים, תוצאה של למידה ושל אימוץ דפוסי התנהגות במהלך השירות המשטרה.

דב חנין: הם קובעים שתופעת האלימות של המשטרה מתרחשת בדרך כלל בפרהסיה, במצבים שבהם נוכחים במקום כמה שוטרים וגם כמה אזרחים, והם בדרך כלל אינם תופעה שמתרחשת בין שוטר אחד לאזרח אחד, כלומר התופעה הזאת היא בעלת סממנים חברתיים, כאשר נמצא פער מאוד גדול בין תפישת השוטרים את האירוע לבין תפישת האזרחים את האירוע.

דב חנין: מה אני מסיק מהנתונים החשובים האלה – אני מסיק שהתמונה שאנחנו רואים במציאות בשטח היא לא מקרית ולא אקראית.

דב חנין: אנחנו מוצאים תמונה של התנהלות בעייתית של המשטרה, במיוחד מול קבוצות שיש לגיטימציה חברתית להתנהל מולן כך.

דב חנין: דיברו על אוכלוסיית המתנחלים.

דב חנין: אני לא מכיר עד תום את ההתנהלות מול האוכלוסייה הזאת.

יעקב כץ: בוא תבוא לבקר, אתה כזה צדיק – בוא תראה פעם את אחיך, איך הם רועים בצאן.

דב חנין: אחיי הסובלים.

יעקב כץ: אתה מוזמן בשמחה רבה.

אריה ביבי: איפה יש בדרך כלל הפגנות - במשרדים?

דב חנין: אני רוצה להתחשב בבקשת היושב-ראש, לקצר.

דב חנין: אני לא מומחה להתנהלות של המשטרה מול ציבור המתנחלים, ואני מאוד רחוק מהציבור הזה, אבל אני מאוד מוטרד, כשאני רואה תמונות של פגיעות בתחמושת, שאני לא יודעת לנתח את טיבה המדויק, אבל היא עלולה לפגוע קשות באנשים.

יעקב כץ: אם זה פוגע בראש, זה יכול לגרום למוות.

דב חנין: אנשים שמפגינים, ההפגנה שלהם לא מקובלת עליי, זה לא רלוונטי.

דב חנין: אמצעים כאלה אינם אמצעים לפיזור הפגנות.

דב חנין: זה יכול לפגוע במתנחלים, יכול לפגוע בערבים, יכול לפגוע מחר באנשי שמאל, וזה אסור, כי זה יכול גם להרוג, וזה גם הורג.

דב חנין: מול הפגנות של ערבים הנורמות הן פחות אפשריות ופחות סבלניות.

דב חנין: זה לא נכון, זה לא אפשרי, לא ייתכן במדינה דמוקרטית, וזה קורה.

דב חנין: וגם מול מפגיני שמאל – דיברו כאן על סובלנות של המשטרה כלפי אנרכיסטים.

דב חנין: הלוואי.

דב חנין: איזה סובלנות?

דב חנין: הזמנת אותי לסיור אצל המתנחלים – אני אזמין אותך לביקור אצל האנרכיסטים, ואתה תראה איך המשטרה מתנהלת.

יעקב כץ: אתה קשור לאנרכיסטים?

יעקב כץ: לא יכול להיות.

דב חנין: אני מזמין אותך לביקור.

דב חנין: נלך ביחד.

דב חנין: אי-אפשר להתנהל מול הפגנה, שהיא בסופו של דבר אקט דמוקרטי, גם אם הוא מפר סדר – זה מחיר שהציבור משלם אותו; גם אם יש הפרת סדר, אי-אפשר להתנהל מול הפגנה באמצעים שנועדו למלחמה באויב.

דב חנין: מפגינים הם אולי מקשים, הם אולי מסבכים את החיים, אבל הם לא אויב.

דב חנין: הם חלק ממה שחברה דמוקרטית חייבת ללמוד ולהכיל, ולצערי, זה לא תמיד מאפיין את המשטרה.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: חברת הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

אורי אריאל: תודה, אדוני היושב-ראש.

אורי אריאל: אדוני המפכ"ל, שיהיה בהצלחה בהמשך, אבל אתה עוד יכול לעשות עוד מספר תיקונים.

אורי אריאל: בעיניי, אין הצדקה בשום צורה לאלימות נגד שוטרים או כוחות הביטחון בכלל.

אורי אריאל: אני פועל ככל שאני יכול להשפיע על אנשים שאני חושב שהם אולי, יש להם פוטנציאל כזה, שזה לא יקרה.

אורי אריאל: מאידך, נראה שלא למדתם – לא מאירועי עמונה ולא מאירועים אחרים.

אורי אריאל: אני מזכיר – בעמונה היו מעל 200 פצועים שפונו – לא פצועים שנחתכה להם האצבע.

אורי אריאל: פשוט השתוללות טוטלית בהנחיית אלוף פיקוד, אבל גם אתם הייתם שם, פיקוד בכיר.

אורי אריאל: הדברים האלה לא יוצרים הרתעה.

אורי אריאל: אתם חושבים שאם אתם יורים בחוות גלעד, נניח, אז יצרתם הרתעה?

אורי אריאל: בשביל מה זה היה?

אורי אריאל: למה הירי?

אורי אריאל: מתחילים הסיפורים – היו איומים על השוטרים – אעשה את הכול נורא קצר.

אורי אריאל: היו לכם לפחות שבע מצלמות שאני יודע - שלכם, לא שלנו.

אורי אריאל: תוציאו את החומר.

אורי אריאל: תראו שהיה איום.

אורי אריאל: יש איום על שוטר – שוטר שומר על חייו, על חיי חבריו - יש בזה היגיון.

אורי אריאל: אתם לא הוצאתם תמונה אחת.

אורי אריאל: אפס, שום דבר, נאדה, זירו, כלום.

אורי אריאל: במקרה אין דובר למשטרה.

אורי אריאל: נאלמתם דום?

אורי אריאל: זה לא אפשרי, אדוני המפכ"ל.

אורי אריאל: אפשר לשנות את זה.

אורי אריאל: הרי התופעה של כולנו - שחר אילון לא פסה גם בזמנך.

אורי אריאל: באים מאות שוטרים, כולל מתפ"א – מינהלת תיאום פעולות אכיפה, כוח משטרתי מאורגן למקרים כאלה – זה לא יחידות נפרדות.

אורי אריאל: זה מה שהיה בחוות גלעד, המפכ"ל יודע.

אורי אריאל: זה מאות שוטרים מאורגנים ביחידה.

אורי אריאל: מה קרה, שלאף אחד – לא למפקד היחידה, לא לאחרון השוטרים, אין תגים?

דוד אזולאי: אתה מדבר על חוות גלעד?

אורי אריאל: כן.

אורי אריאל: מאות שוטרים, לאף אחד אין תג.

אורי אריאל: אומרים: תתלוננו למח"ש, נכון?

אורי אריאל: זו התשובה.

אורי אריאל: שוטר שפעל שלא כשורה, איך תתלוננו למח"ש?

אורי אריאל: אתם תספקו את שמות השוטרים, תזהו אותם?

אורי אריאל: בלי תגים, מוסתרים - תתלוננו למח"ש.

אורי אריאל: אתם עושים צחוק מאזרחים?

אורי אריאל: אתם פועלים כנגד האזרחים?

אורי אריאל: אני אגיד לוועדה משהו – כן, יש לכם החלטה ברמה הכי גבוהה במדינת ישראל לשים איקס על שני מקומות: אחד - הישוב יצהר, שניים – חוות גלעד.

אורי אריאל: איך אני יודע את זה – מעמית שלך בכוחות הביטחון, בדרגה שלך וקצת יותר, שאמר לי.

אורי אריאל: אני לא צריך לנחש.

אורי אריאל: עכשיו, אתם תחת החלטה, שתענישו אותם באופן קולקטיבי, פועלים בצורה הכי מכוערת.

אורי אריאל: המפכ"ל הכי – סלח לי שאני משתמש במילה הזאת - הכי נפשעת, מה, כל אזרח שיוצא מ- - - השוטרים שלך, יבדקו לו את הווישרים?

אורי אריאל: ואתם תגידו שזאת לא התעללות?

אורי אריאל: תלכו להתלונן במח"ש?

אורי אריאל: מה, אתם מארגנים מסע עונשין נגד האזרחים?

אורי אריאל: זה תורה חדשה.

יעקב כץ: זה ייחקר יום אחד.

אורי אריאל: זה נחקר עכשיו פה.

אורי אריאל: אנחנו מבקשים תשובות.

יעקב כץ: ועוד יעמדו לדין השוטרים האלה והמפכ"ל של היום.

אורי אריאל: עוד שתי שאלות אינפורמטיביות – באילו נסיבות מותר להשתמש בנשק, שאיני יודע את שמו, כמו שאחרים לא יודעים את שמו?

אורי אריאל: דבר שני, מי החליט להשתמש בנשק הזה?

אורי אריאל: ברור שזו היתה החלטה מראש עם הרשאה מראש?

אורי אריאל: מי הנחה להשתמש בו?

אורי אריאל: אגיד מה הפתרונות שאני רואה – אחת זה פעולה דרסטית שלך, המפכ"ל.

אורי אריאל: שתיים, יש רוח המפקד, כידוע.

אורי אריאל: שניים זה מעקב הכנסת, ותודה ליושב-ראש על זימון הישיבה הזאת, ושלוש זה חוק התגיות, שזה חלק ממערך חקיקתי שלם, שאני מגיש אותו במקרה הזה, וארבע, זה להכניס הרבה אנשים שאכפת להם מהמשטרה, וזה לא רק מקום עבודה בשבילם.

דוד אזולאי: תודה, אדוני.

דוד אזולאי: חבר הכנסת יעקב אדרי, בבקשה.

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, אני משתתף בהרבה ישיבות שדנות בנושא המשטרה, אם זה הריסות בתים בלוד ואם זה מתנחלים ואם זה אנרכיסטים, ושמעתי פה את כולם, וכולם מתלוננים.

יעקב אדרי: כנראה, שהמשטרה נמצאת במצב בלתי אפשרי – יש קיטוב ויש בעיות מכל הסוגים והמינים.

יעקב אדרי: המשטרה צריכה להתנהל בצורה חוקית, כמובן, אבל לפעמים אני מסתכל בסרטים, בתמונות – גם ראיתי את זה מקרוב בתפקידי כסגן שר לביטחון פנים.

יעקב אדרי: המשטרה עומדת במצב בלתי אפשרי, עם לחצים מכל הכיוונים, וכל אחד חושב שהמשטרה משרתת את השני.

יעקב אדרי: כצל'ה, אתה אומר למשטרה: יש לכם מדיניות נגד המתנחלים.

יעקב אדרי: זה לא כך.

יעקב אדרי: המשטרה עושה את תפקידה ,לפעמים עם חריגות, וזאת בעיה.

יעקב אדרי: המשטרה מטפלת בחריגות האלה – לא תמיד איך שהיינו רוצים.

יעקב אדרי: היינו רוצים במקרים חריגים, שבו רואים את הדברים, ברור שהמשטרה תטפל בזה בנחישות, ומי שסרח צריך לקבל את עונשו, אבל מכאן ועד לחגיגה הזאת נגד המשטרה, זה לא דבר פשוט.

יעקב אדרי: יש לנו משטרה אחת.

יעקב אדרי: אם יש לכם משהו שיחליף את זה – בבקשה.

יעקב אדרי: אין לנו.

יעקב אדרי: זו המשטרה.

יעקב אדרי: צריך לתת להם את כל הכלים, לפעמים גם אין להם האמצעים, אין להם כוח האדם, אבל לך המפכ"ל, אני אומר – לפעמים מקרים מסוימים, בודדים, משליכים אותם על הכלל.

יעקב אדרי: איך שאני יודע, המשטרה כן מטפלת בחריגות – לא איך שהיינו רוצים, אבל היא מטפלת בעניין הזה.

יעקב אדרי: אני מציע לכולנו להיות זהירים בהכללות.

יעקב אדרי: ביצהר – אתה דיברת על שני ישובים.

יעקב אדרי: מה לעשות, שגם אנחנו רואים את הדברים.

יעקב אדרי: יש שם חלק, שבלתי אפשרי להתנהל אתו.

אורי אריאל: ענישה קולקטיבית?

יעקב אדרי: לא.

אורי אריאל: זהו.

יעקב אדרי: אבל יש שם אנשים שצריך להתנהג אתם בדרך קשה.

יעקב אדרי: שני הישובים האלה שמנית, הם- - -

אורי אריאל: לא הישובים; יש אנשים בהם.

אורי אריאל: אתה עושה הכללות.

יעקב אדרי: אני לא עושה הכללות.

יעקב אדרי: יש שם חלק קטן, שמתנהג כמו במערב הפרוע.

אורי אריאל: שיעצרו אותם ויעמידו אותם למשפט.

יעקב אדרי: גם את זה צריך להגיד, ואני לא חשוד בתור אחד שלא תומך ועוזר בעניינים האלה.

אריה ביבי: החלק הזה, הם מלח הארץ.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: אדוני המפכ"ל שמע כאן

דוד אזולאי: את כל חברי הכנסת מכל גוני הקשת הפוליטית בבית הזה.

דוד אזולאי: הדברים כמעט חוזרים על עצמם – יותר חריף, פחות חריף.

דוד אזולאי: אני חושב שגם משקפים פה תמונת מצב של האזרחים במדינת ישראל.

דוד אזולאי: יכול להיות שפה יהיו אנשים שיגידו: רגע, מה אתה הולך עכשיו להגיד את הדברים למפכ"ל שעוזב?

דוד אזולאי: אני לא מקל ראש, יש אמרה שאומרת: האורח זוכר רק את הארוחה האחרונה, ואני חושב שבחודשיים כאלה, אני בטוח שהטבעת את חותמך על המשטרה, אבל בחודשיים שנותרו לך, אדוני, יכול להיות שתוכל לעשות מעשה שבאמת ייזכר לדורות.

דוד אזולאי: אנחנו פה לא רק כדי לבקר את המשטרה; המשטרה עושה עבודה יוצאת מן הכלל.

דוד אזולאי: אבל אנחנו גם מקבלים תלונות, ואת התלונות האלה צריך להציף.

דוד אזולאי: לפעמים תלונה אחת, אם אני לוקח פה כותרת של "מעריב":

דוד אזולאי: בית המשפט פסק כי הקצין שנגח בבחור ישיבה בעת פינוי בעמונה יפצה אותו ב-15 אלף שקלים, ובית המשפט אומר: יש לנו מטרה - למגר את אלימות השוטרים בארץ.

דוד אזולאי: רבותיי, כותרת כזאת גורמת נזק בלתי הפיך למשטרה, ואנחנו צריכים לעשות הכול כדי שתדמית המשטרה לא תיפגע, וזאת מטרת הדיון הזה.

דוד אזולאי: וכשיש אלימות, תדמית המשטרה נפגעת, מבלי שנרצה.

דוד אזולאי: והאזרחים - אין להם משטרה אחרת, ואנחנו חייבים להיות הפה של אותם אזרחים שפונים אלינו, ואנחנו מוצפים במאות מכתבים של תלונות של אזרחים בנושא הזה.

דוד אזולאי: אדוני המפכ"ל, בבקשה.

דודי כהן: ברשותך, היושב-ראש, אני רוצה שראש אגף החקירות ומודיעין יאמר מספר משפטים.

דוד אזולאי: בבקשה.

יואב סגלוביץ: קודם כל, תודה על ההזדמנות.

יואב סגלוביץ: אני אתייחס ברשות

יואב סגלוביץ: כם לדוח הסטטיסטי של הכנסת, שממנו התחלנו את הדיון, לפני שנכנסו לעמונה, לפני שטיילנו לשייח' ג'ראח.

יואב סגלוביץ: בדוח של הכנסת אין פילוח לפי מקומות.

יואב סגלוביץ: הדיון, כפי שאני מבין, יש פה נתונים סטטיסטיים, שאליהם הייתי רוצה להתייחס, ברשותכם, רק כדי שלא ניכנס לפינות, שאולי אפשר להיכנס אליהן, אבל אני חושב שאתייחס לעניין בכללותו, כפי שביקש יושב-ראש הוועדה בפתח הדיון.

יואב סגלוביץ: הדבר הראשון שהייתי רוצה להציג זה פילוח הנתונים והתייחסות של הכנסת לנתונים.

יואב סגלוביץ: כאשר בסטטיסטיקה נאמר שיש חוסר ראיות, זה אי-מיצוי חקירה, אז אני אומר לכם כראש אגף חקירות ומודיעין של משטרת ישראל, שמטפל ביותר תיקים, עם כל הכבוד הראוי, גם ממח"ש, שמבחינתי, כשיש תיק שנסגר מחוסר ראיות, הנחת העבודה המקצועית היא שנבדקו הדברים עד תום, והגיעו לממצא ראייתי שמשמעותו חוסר ראיות.

יואב סגלוביץ: לא להכניס את זה לדוח הסטטיסטי ולהתייחס לזה כאל אי-מיצוי חקירה, זה אולי ייתן מח"ש את התשובה שלו.

יואב סגלוביץ: איך אני מתייחס כגוף אוכף חקירות מרכזי במדינת ישראל.

יואב סגלוביץ: בנוסף, נתון שלא מופיע בדוח הכנסת, למרות שזה היה חלק מנושא הדיון - שבין אוגוסט 2010 לבין מרס 2011 – 1,847 מקרים של תקיפות שוטרים על-ידי אנשים.

יואב סגלוביץ: אין לי הפילוח.

יואב סגלוביץ: להתייחס לנושא הזה בפילוח כרגע של מקומות, של בעיות, של אירועים ספציפיים – אפשר לעשות את זה.

יואב סגלוביץ: גם הייתי בדיונים על מקרים ספציפיים.

יואב סגלוביץ: אנשים רוצים להתייחס לעניין בכללותו, כמו שלפחות חובתי להגיד את הדברים בהקשר הזה, צריך לראות את זה בצורה הזאת.

יואב סגלוביץ: אני חייב לומר דבר נוסף – מח"ש הוקמה כדי שחלק גדול מהטענות שטוענים פה כלפי המשטרה - לא תפנו אליהם.

יואב סגלוביץ: יש משרד המשפטים, יש פרקליט מדינה ויש יועץ משפטי לממשלה.

יואב סגלוביץ: אתם רוצים לשאול אותי על חקירות אחרות שקשורות לא לשוטרים – תשאלו אותי, זה אחריות שלי.

יואב סגלוביץ: אני חוקר את כל מה שהוא לא שוטר.

יואב סגלוביץ: אבל לשבת פה חבורה שלמה, וזאת לא פעם ראשונה, כי אנחנו עושים הרי טיולים – בפעם האחרונה טיילנו יחד לוועדת ביקורת המדינה באותו נושא ועכשיו טיילנו גם לפה באותה חבורה – גברת סטרוק וכל השאר.

יואב סגלוביץ: אני לא אחראי על חקירת השוטרים.

יואב סגלוביץ: אנחנו נותנים הסבר על אלימות השוטרים.

יואב סגלוביץ: את ההסבר צריך לתת מי שאמור לחקור.

יואב סגלוביץ: מדובר פה באלימות שוטרים.

יואב סגלוביץ: יש בדוח הכנסת, כמה מפגשים יש לשוטרים עם אזרחים?

יואב סגלוביץ: יש עוד רשימת נתונים מאוד ארוכה.

יואב סגלוביץ: שום התייחסות לעניין הזה, שום התייחסות לאלימות כלפי שוטרים.

יואב סגלוביץ: ואני לא אומר כהוא זה מילה - צריך לטפל בשוטרים אלימים בכל הנחרצות, ואם יש מקום, כמו שאנו עושים בחקירות האחרות, ואם צריך, אז יעצרו את השוטר ויאריכו את מעצרו – כך אנחנו נוהגים בתיקים, וכך צריך לעשות, אבל לא המשטרה מטפלת, לשמחתי.

יואב סגלוביץ: אבל חלף הרבה זמן, וכבר לא באחריות המשטרה.

יואב סגלוביץ: וממשיכים לשאת באחריות.

יואב סגלוביץ: אתם יודעים מה?

יואב סגלוביץ: אולי נחזיר את זה אלינו – לפחות אז אוכל לתת תשובות, אז התיקים אצלי.

אורי אריאל: - -

יואב סגלוביץ: אז התיקים אצלי, ואני יכול לתת תשובה, מה קרה.

יואב סגלוביץ: ולא לשבת כאן כנציג של ארגון, ופה נאמרו הרבה מאוד דברים על הארגון, אז אני, ברשותכם, אומר לחבר הכנסת כץ – יש לי הרבה כבוד לכולם, לאזרחים בכלל, !

יואב סגלוביץ: אבל יש לי גם כבוד למשטרה וכבוד למקצוע שלי.

יואב סגלוביץ: אני מרגיש כשוטר לא פחות מכל לוחם בצה"ל, בשב"כ ובמוסד, ואני מרגיש השפיץ של השפיץ בחברה דמוקרטית אוכפת חוק, שהחוק זה התפקיד שלי, ולא הדברים האחרים.

יעקב כץ: תמיד נגד היהודים.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: אדוני המפכ"ל, בבקשה.

דודי כהן: מן הסתם, כולכם יודעים שיש לי הרבה כבוד לבית הזה, ואני מכבד את כל חברי הכנסת שהתבטאו במהלך הדיון.

דודי כהן: שמענו דעות לכאן ולכאן, מימין, משמאל, משייח' ג'ראח ועד חוות גלעד וכן הלאה.

דודי כהן: המשטרה נמצאת בכל מקום, ראוי שתהיה בכל מקום, נמצאת גם בהגנה על הר הבית, בסילוואן, בדרום, בצפון - נמצאת כל מקום.

דודי כהן: בסופו של דבר נשמעו פה מגון רחב מאוד של דעות שמייצגות את הבית, וזה חשוב.

דודי כהן: אני אומר בהומור, שאני רגוע, כי יש טענות גם מכאן וגם מכאן, והמשטרה נמצאת בכל מקום ועושה את תפקידה.

דודי כהן: המשטרה שלנו, שלכם, של מדינת ישראל היא משטרה ערכית, משטרה שחרתה ערכים של נחישות וחתירה למגע, של שייכות והזדהות, של כבוד האדם וחירותו, של כיבוד האזרח, כיבוד החוק וכן הלאה.

דודי כהן: זו משטרה שכולנו גאים לשרת בה, משרתים בה בהרבה אהבה, כל השוטרים, בהרבה הזדהות.

דודי כהן: כולנו שירתנו בצה"ל, לכולנו יש בנים שמשרתים בצה"ל ביחידות קרביות, ואנו גאים להיות גוף שאולי הגוף היחיד ששומר על הדמוקרטיה במדינת ישראל, ואני לא רוצה להרחיב.

דודי כהן: לכן יש לי הרבה מאוד גאווה להיות מפכ"ל של משטרת ישראל, כמו שלכולנו יש גאווה על השירות במשטרת ישראל וצבא ההגנה לישראל.

דודי כהן: לדיון היום עלו שני נושאים.

דודי כהן: משום מה, הנושא השני עבר את סדר-היום במספר משפטים של היושב-ראש, במספר משפטים של חברי וידידי, שהוא אחד הקצינים הטובים ביותר במשטרת ישראל, של יואב סגלוביץ.

דודי כהן: נושא של תקיפת שוטרים לא עלה על הפרק פה, וזה רק ממחיש את הדילמות ואת האיזונים ואת המורכבות, שנמצא שוטר במשטרת ישראל.

דודי כהן: אני היום פה מייצג 27 אלף שוטרים ולוחמים, עוד כ-40 אלף מתנדבי המשמר האזרחי – מתנדבים למשטרה, אבל כל שוטר כרגע שנמצא ברחוב, מייצג את המפכ"ל.

דודי כהן: הוא שוטר, הוא מפכ"ל באופן עצמאי, הוא בוגר קורס שוטרים, קורס סמלים.

דודי כהן: אם הוא קצין, הוא עשה קורס קצינים, ובסוף כל שוטר מייצג אותי – לא את דודי; את המפכ"ל בתפקידו בעת הזו.

דודי כהן: ולכן העיסוק בשני הנושאים גם יחד הוא עיסוק ראוי בוועדת הפנים של הכנסת.

דודי כהן: בנימה אישית, אני משרת 34 שנה במשטרה ועוד 4 שנים בצה"ל.

דודי כהן: ב-1 במאי אני מסיים 38 שנות שירות במדים, ואני גאה בכך.

דודי כהן: חבר הכנסת כץ, אני גאה מאוד לשרת את מדינת ישראל, שני בניי הם קצינים בצה"ל, ואני חושב שבסך הכול כולנו תורמים למדינת ישראל, כל אחד בחלק שלו – אתם בכנסת, אני באכיפת החוק, חבריי באכיפת החוק, מי מגן על מדינת ישראל.

דודי כהן: בסך הכול וכולנו מדינה אחת גדולה, שלמה, עם הרבה בעיות, שכנראה, אני כדודי ואני כמפכ"ל לא אפתור אותן.

דודי כהן: כנראה, גם הבא אחריי לא יפתור חלק גדול מהבעיות.

דודי כהן: יש פה בעיות לאומיות, החלטות ממשלה וכן הלאה.

דודי כהן: כנראה, לא אני בהכרח אפתור אותן.

דודי כהן: המשטרה היא מרכיב מרכזי בדמוקרטיה של מדינת ישראל, והיא נדבך חשוב מאוד בחוסן הלאומי של מדינת ישראל.

דודי כהן: על החוסן הלאומי אני יכול לתת הרצאות שלמות.

דודי כהן: המשטרה מתמודדות עם איומים של פשיעה חמורה, של אלימות, של שחיתות, של הפרות סדר.

דודי כהן: בסופו של דבר המשימות שלנו מבוצעות בהישגים לא מבוטלים בשנים האחרונות.

דודי כהן: זכרו שכל שוטר לא רק מייצג את המפכ"ל, אלא כל שוטר נשלח למשימה על-ידי הבית הזה, על-ידי ממשלת ישראל, והמשימות של השוטר מוכתבות על-ידי החוק, על-ידי מדיניות של הממשלה, על-ידי תחומי העיסוק של משטרת ישראל.

דודי כהן: בסופו של דבר לצבא יש תחום ייעודי מאוד ברור, גם לשב"כ, גם למוסד.

דודי כהן: למשטרה יש אחריות על הרבה מאוד נושאים במדינת ישראל.

דודי כהן: בסופו של דבר כל נושא מגיע לפתחה של משטרת ישראל.

דודי כהן: בהקצנה, במידה מסוימת המשטרה היא חדר המיון של החברה הישראלית, וכל בעיה במדינה, כל משרד ממשלתי שלא פותר בעיות, הבעיות מגיעות לפתחה של משטרת ישראל בכל תחום, מקטן ועד גדול, מימין ומשמאל.

דודי כהן: תזכרו שהכותרת, שאנחנו שלחנו אותם למשימה, אני שולח את השוטרים למשימה, לכן חובה עלינו להזכיר את זה.

דודי כהן: ברור שהמשטרה בסוף היא בתפר בין השסעים בחברה הישראלית – חילונים, חרדים, ימין ושמאל, יהודים וערבים.

דודי כהן: התפקיד שלי, התפקיד של המשטרה, של כולנו ביחד זה להיות בתפר הזה, לעשות את העבודה באופן מלא ונחרץ.

דודי כהן: אני חושב שבסך הכול בשנים האחרונות הישגי המשטרה הם די משמעותיים.

דודי כהן: הייתי שמח לקיים פה דיון על משטרה בשנת 2015 ו-2020, מה המדינה זקוקה מהמשטרה ב-2020.

דודי כהן: אם לא נתכונן היום, כנראה, זה לא יקרה.

דודי כהן: אולי זה אחד הדיונים שהיושב-ראש ייזום.

דודי כהן: בסופו של דבר, אנחנו נמצאים בין השסעים.

דודי כהן: הדרישות מכל שוטר, שיהיה מקצוען, יפעל בשיקול דעת ובאיזונים, עם כל המשתמע מכך.

דודי כהן: היטיב לתאר חברי יואב וגם מי שעשה פה את המחקר מטעם הכנסת, והציג את הנתונים של משטרת ישראל – חלקם מלאים, חלקם פחות מלאים – מטבע הדברים, לא ניתן לערוך מחקר בעשרה עמודים.

דודי כהן: אבל בסוף לשוטר יש עשרות-מיליוני מפגשים בשנה עם האזרח.

דודי כהן: יש לנו כמעט 12-13 אלף קריאות מוקד, יש מיליון בדיקות שכרות, עוצרים 2 מיליון נהגים בשנה.

דודי כהן: יש לנו מיליוני מפגשים.

דודי כהן: בסופו של דבר המפגשים האלה לטובת עם ישראל.

דודי כהן: לגבי אלימות שוטרים, אנחנו ארגון גדול מאוד, ויש לנו מספר אירועים של אלימות שוטרים.

דודי כהן: לטעמי, הם מקרים חריגים.

דודי כהן: לטעמי, אין תרבות של אלימות במשטרת ישראל, כפי שבא לידי ביטוי על-ידי אחד הדוברים.

חנין זועבי: - -

דודי כהן: לא הפרעתי לך.

דוד אזולאי: אני מבקש לאפשר למפכ"ל להגיד את דבריו.

חנין זועבי: בגלל שאני לוקחת את הדברים שלו ברצינות, אני רק מעירה לו, שהדוח של הכנסת אומר שזה תופעה, שזה דפוס התנהגות, שזה תרבות.

דוד אזולאי: תודה.

דודי כהן: אני חולק על דעתך, חברת הכנסת.

דודי כהן: אני חושב שאין תופעה של אלימות ואין תרבות של אלימות.

דודי כהן: נהפוך הוא – למשטרת ישראל יש תוכנית רב-שנתית ויש יעדים ארגוניים רב-שנתיים, לטובת מדינת ישראל.

דודי כהן: אחד היעדים המשמעותיים ביותר להשגה לטובת עם ישראל זה סוגיית האלימות.

דודי כהן: זו סוגייה שהמשטרה מתמודדת אתה יום-יום, שעה-שעה, ובטח ובטח אי-אפשר לומר שיש לנו תרבות של אלימות.

דודי כהן: אני מוקיע באופן מוחלט כל שימוש בכוח שלא כדין על-ידי שוטרים.

דודי כהן: אני חושב שצריך לטפל ביד רמה על-ידי מח"ש.

דודי כהן: הם עושים עבודה מצוינת.

דודי כהן: מח"ש לא דיברו פה – דיברתם בוועדה הקודמת ובוועדת הביקורת – אני חושב אתם עושים עבודה מצוינת, יש לכם כל הכלים, ואם אין לכם הכלים, אנחנו מסייעים לכם- - -

קריאה: קיווינו שהיושב-ראש ייתן לנו לדבר.

דוד אזולאי: לא נתתי לכם לדבר, כי זה לא על סדר היום.

דוד אזולאי: קיימנו פה מספר דיונים, ואנחנו מודעים לכך.

אורי אריאל: מפכ"ל, בלי תגים איך אפשר להתלונן למח"ש?

אורי אריאל: אם אפשר לענות לשאלות שנשאלו.

יעקב כץ: וגם על הפציעות וגם על העובדה שעומדים לצד האנרכיסטים, נגד המתיישבים באופן קבוע ושיטתי.

יעקב כץ: אתה לא עונה.

יעקב כץ: אתה נותן שיעור באזרחות.

דודי כהן: אני מניח שגם ממך קיבלתי שיעור באזרחות.

יעקב כץ: אני דיברתי אתך על פרטים.

יעקב כץ: אתה נושא באחריות.

יעקב כץ: אני לא מפכ"ל המשטרה.

דודי כהן: אני נושא באחריות על כל מה שקורה במשטרת ישראל.

דודי כהן: אני יודע מה זה לשאת באחריות, לטוב ולרע.

דודי כהן: אני חושב שיש ירידה משמעותית לאורך השנים בשימוש בכוח במשטרת ישראל.

דודי כהן: עצם העובדה שב-2009 העמידו 56 איש לדין ו-49 איש לדין משמעתי מדבר בעד עצמו, ויש ירידה בנתונים לאורך השנים.

דודי כהן: אני רוצה לומר לחברים מה המשטרה עושה בהיבט ארגוני בנושא של אלימות שוטרים, כי בסופו של דבר ברור לחלוטין שזו תופעה שאנו רוצים מאוד להוקיע אותה, ולא יעלה על הדעת שיש אלימות של שוטרים במדינת ישראל, במשטרת ישראל.

דודי כהן: ראשית, יש מערכות מיון טרום גיוס של השוטר, שמאתרות שוטרים או אזרחים שרוצים להתגייס למשטרה, שיש להם נטייה לאלימות.

דודי כהן: יש הרבה מאוד אזרחים שמבקשים להיכנס למשטרה, ונפסלים.

דודי כהן: הנטייה בבדיקות שהמשטרה עושה בנטייה לאלימות - כל אזרח שרוצה להתגייס, אחרי שעובר את הנתונים הרגילים, הוא הולך לקורס גיבושון – יומיים בבסיס נעורים, ושם בודקים את ההתאמה שלו, בעיקר את ההתאמה לשירות במשטרה, בעיקר הנטייה שלו לאלימות.

דודי כהן: כל אזרח שמזוהה כבעל נטייה לאלימות, לא מתגייס למשטרת ישראל, אחרי הרבה שנות ניסיון.

דודי כהן: נותנים הכשרות נכונות, אנחנו נותנים אימונים נכונים, מפיקים לקחים, עושים הרבה מאוד פעולות מערכתיות בנושא הזה.

דודי כהן: אני חולק על דעתו של ראש מח"ש לשעבר, שבירו, שהוא אדם יקר, גם חבר, גם עשה עבודה מצוינת על תרבות אמירת השקר.

דודי כהן: היו לנו מספר מפגשים על זה, מספר ויכוחים, אבל בהחלט זה נושא שעדיין ראוי לדבר עליו, וכמובן, להתווכח עליו.

דודי כהן: אני רוצה לומר כמה משפטים על אלימות נגד שוטרים – נושא שלא עלה פה על סדר-היום.

אורי אריאל: עלה.

יעקב כץ: צריך להכריז שמי שפוגע בשוטרים הוא פושע.

יעקב כץ: אסור לפגוע בשוטרים, שיהיה ברור.

יעקב כץ: אף אחד לא חולק על כך.

דודי כהן: גם בנשא הזה יש מהלכים ארגוניים.

דודי כהן: ב-2010 נפתחו 4,700 תיקים כנגד תקיפת שוטרים – אזרחים שתקפו שוטרים.

דודי כהן: בוצעו מעצרים, חלקם הובאו לדין.

דודי כהן: המשטרה ערכה מספר פעולות מערכתיות ארגוניות להגנה על השוטר, לטובת השוטר.

דודי כהן: בשנה האחרונה פתחנו חולייה שנקראת הסנגוריה המשטרתית, שנותנת ייעוץ לשוטרים, שאמורים לקבל את הייעוץ.

דודי כהן: סיכמנו יחד עם הפרקליטות את המונח "זכות ההיוועצות".

דודי כהן: כמו שיש לכל אזרח זכות היוועצות עם עורך דין, יש גם בשבועות, בחודשים האחרונים זכות היוועצות לשוטר עם עורך דין.

דודי כהן: יש לנו החלטה פיקודית, שכל עוד מח"ש לא הגיעו למסקנות סופיות בתיק על שימוש בכוח, אנחנו לא פוגעים בקידום השוטר.

דודי כהן: כמובן, יש דברים נוספים.

דודי כהן: לעניין חוות גלעד, ראשית, אני רוצה להבהיר, בעיקר לחברי הכנסת כץ ואריאל, שיש חלוקת אחריות מאוד ברורה בנושאים האלה.

דודי כהן: מי שהריבון באזורים האלה זה שר הביטחון, צבא ההגנה לישראל.

דודי כהן: המשטרה אחראית על תחום הפשיעה והסדר.

דודי כהן: כל פעילות משטרתית צבאית היא על-פי החלטה של שר הביטחון, הרמטכ"ל, ואנחנו נותנים סיוע ביכולות.

אורי אריאל: אבל מי אישר את הירי – אלוף הפיקוד או- - -

דודי כהן: לא הפרעתי לך.

דודי כהן: לכן לומר לי כמפכ"ל בוועדה הזאת על-ידי חבר הכנסת אריאל, ששמנו את יצהר ואת חוות גלעד על הצלב, זאת אמירה חמורה מאוד, שאני דוחה אותה על הסף, ולטעמי, היה טוב אם חבר הכנסת אריאל היה חוזר מדבריו.

אורי אריאל: לא אחזור, ואחרי זה אגיד לך מי אמר לי, ותשאל אותו.

דודי כהן: זה לא משנה לצורך העניין.

אורי אריאל: מאוד משנה.

דודי כהן: לא כרגע.

דודי כהן: אחד מיעדי המשטרה זה טיפול בהפרות סדר.

דודי כהן: אנחנו מטפלים בטרור, בפשיעה והפרות סדר – זה משולש האתגרים.

דודי כהן: משטרת ישראל בעשור האחרון, ועדת אור, ועדת לפיד וצפונה הגיעה לרמת מוכנות גבוהה מאוד בנושא הפרות סדר, ואנחנו מוכנים היום לטיפול בהפרות סדר רב-זירתיות ובכל מקום בארץ – בצפון, בדרום, במרכז, באזור יהודה ושומרון, באזור ירושלים.

דודי כהן: יש לנו יכולות.

דודי כהן: יחד עם זאת, לאורך הרבה מאוד שנים ציידנו את השוטרים בציוד מיגון כדי להקטין את החשש של השוטרים להתעמת, כדי להגן על השוטרים.

דודי כהן: יחד עם זאת, לאורך כל השנים אנו מחפשים אמצעים שנקראים אמצעים פחות קטלניים, והכלי שהופעל בחוות גלעד, שנקרא FN 303 הוא אמצעי פחות קטלני, שבשמונה השנים האחרונות הוא פותח ונוסה במשטרת ישראל, קיבל את כל האישורים המשפטיים, קיבל את כל האישורים מרופאי משטרת ישראל, פרקליטות וכיוצא בזה.

דודי כהן: זה כלי שמשמש במדרג הפרות הסדר של משטרת ישראל.

דודי כהן: זה שמשטרת ישראל מוכנה להפרות סדר רב-זירתי, זה חלק מהייעוד של משטרת ישראל, זה התפקיד שלנו - כל חברי הכנסת מסכימים בנושא הזה, אני חושב.

דודי כהן: אנחנו ערוכים, יש לנו תפישת הפעלה בנושא הזה, ויש לנו אמצעים לפיזור הפגנות, או אמצעים שאנחנו משתמשים בהם בנושא הפרות סדר.

דודי כהן: כל האמצעים האלה מקוטלגים, מ-1 עד 4.

דודי כהן: יש מדרג ראשון, איזה סוג של אמצעים, מי רשאי להפעיל וכן הלאה.

דודי כהן: כנ"ל לאמצעי שהופעל בחוות גלעד לפני שלושה שבועות לערך, יש סולם מדרגים להפעלה, ועל-פי התחקיר שעשינו, השימוש ב-FN 303 באירוע של חוות גלעד היה מוצדק, ועבד, ומי שהפעיל את האמצעי הזה, עבד על-פי המדרגים הנהוגים במשטרת ישראל, שאושרו על-ידי ראש אג"מ בצורה סדורה.

דוד אזולאי: זה פעם ראשונה שיש שימוש בנשק הזה?

דודי כהן: לא.

דודי כהן: זה לא כלי נשק אלא אמצעי פחות קטלני, הוא אמצעי יחסית חדש, הוא יורה כדורי צבע בלבד.

יעקב כץ: לפעמים הורג.

דודי כהן: הצטיידנו בו ב-2009-2010, יש לנו כוונה להרחיב את ההצטיידות בו בשנים הבאות.

חנין זועבי: זה הכדור הכחול?

דודי כהן: זה כדורי צבע.

אורית נוקד: אתה יכול לפרסם ברבים את נהלי השימוש בנשק הזה?

אורית נוקד: אנחנו רוצים לדעת מה מותר ומה אסור – לא רק מתי, אלא גם איך.

דוד אזולאי: אורית, את מעלה נושא חשוב, ואנחנו נבדוק את זה, מהם הנהלים.

יעקב כץ: מה הנשק הבא שאתם מתכוונים להפעיל, אם זה לא יעבוד?

יעקב כץ: כי הבאנו לפה אנשים שנפצעו, אחרי שאמרה המשטרה שאין פצועים, אין נפגעים - עמדו אנשים, הרימו את החולצות- - -

אורית נוקד: סרט אחד שמראה- - -

דוד אזולאי: אני מבקש לאפשר למפכ"ל לסיים את דבריו.

דודי כהן: רבותיי, יש חובת הזדהות מלאה של שוטרי משטרת ישראל בכל אירוע, ומי שלא מזדהה, עובר על הנחיות המפכ"ל בצורה בוטה, וכל שוטר חייב להיות עם תג זיהוי.

יעקב כץ: כל אלף השוטרים עברו על החוק?

דודי כהן: יש חובת הזדהות.

דודי כהן: אנחנו פועלים בתוך מציאות מורכבת – ימין, שמאל, חילונים, חרדים.

דודי כהן: התפקיד שלנו הוא לעשות את האיזונים.

דודי כהן: אנחנו מוכנים לכחל תרחיש, מוכנים להיות בכל אירוע בתחום הסמכויות שלנו ובתחום סיוע לגופים אחרים, ולכן אתם צריכים להיות גאים במשטרת ישראל, שיודעת לעשות איזונים.

דודי כהן: אגב, משטרת ישראל, שהיא משטרה לאומית אחת במדינת ישראל, ואין שתי משטרות במדינת ישראל.

דודי כהן: היא יודעת לעבוד על-פי חוק, מוקיעה אירועים חריגים.

דודי כהן: זה לא תופעה, זה לא תרבות ארגונית, ובסוף מדובר במספרים בודדים.

חנין זועבי: סליחה, אתה פה נותן לנו נתונים מטעים.

חנין זועבי: התופעה של רעולי פנים היא לא מקרה חריג.

חנין זועבי: היא נמצאת בלוד תמיד, נמצאת בנגב תמיד, באום אל-פאחם תמיד, בכל ההפגנות המשטרה באה, רעולי פנים, וללא תגי זיהוי.

חנין זועבי: קצת כבוד.

חנין זועבי: אל תגיד שזה מקרה חריג, כי זה לא.

דודי כהן: מר טורס, אני לא מכיר את הנושא הזה.

דודי כהן: אני אשמח אם תעבירו לנו את החומרים ונבדוק את זה – אני פעם ראשונה שומע את זה.

דודי כהן: אני מעריך מאוד שטרחת להגיע לפה ולהציג את הדברים.

דודי כהן: אנחנו לא מכירים.

חנין זועבי: אני חושבת שאתה צריך להתייחס.

חנין זועבי: אנחנו כאן באים בצורה רצינית.

חנין זועבי: אני מקשיבה לך ולוקחת את דבריך ברצינות.

אריה ביבי: למה את צועקת?

יעקב אדרי: אבל למה את צועקת?

חנין זועבי: כי הוא ממשיך כאילו הוא לא שמע כלום.

חנין זועבי: זה גם זלזול.

חנין זועבי: זה גם זלזול בחברי הכנסת.

דוד אזולאי: המפכ"ל ענה והתייחס.

חנין זועבי: אם הוא לוקח אותנו ברצינות, שיענה.

דוד אזולאי: תאפשרו לו לסיים את דבריו.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, עד עכשיו לא קיבלנו תשובה על שאלת רעולי הפנים.

דוד אזולאי: חבריי חברי הכנסת, המפכ"ל טרם סיים את דבריו.

דוד אזולאי: אם הוא לא יענה, נשאל את השאלות האלה, לא נוותר.

דודי כהן: לעניין ההזדהות – דיברתי.

דודי כהן: לעניין הכובעים, כיסוי הראש זה חלק מהציוד והאמצעים שיש לכל לוחם באירועים האלה.

דודי כהן: יחד עם זאת, אנחנו בהתייעצות פנימית במשטרת ישראל סיכמנו שנכתוב נוהל לשימוש בכיסוי פנים, באילו אירועים כן צריך להשתמש בכיסוי ראש ובאילו מקרים לא משתמשים בכיסוי ראש.

דב חנין: תעבירו את הנוהל הזה לוועדת המשנה בכנסת?

דודי כהן: מייד.

דודי כהן: סיכמנו שהיועץ המשפטי של המשטרה יוציא הנחיות בנושא הזה, ואני מניח שזה יהיה בתקופה הקרובה, אבל בסך הכול זה חלק מציוד הלחימה, מהציוד האישי שיש לבעלי תפקידים שזה תחומי העיסוק שלהם.

דודי כהן: יחד עם זאת, עקב הרגישות בנושא שעלתה לאחרונה, סיכמנו שנבחן את זה, ונכתוב נוהל ברור, שלא קיים היום - מתי כן רשאים להשתמש ומתי לא.

אורית נוקד: מה המטרה של כיסוי הפנים הזה?

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, ביקשתי את הבקשה במכתב.

נסים זאב: הייתי רוצה מהמפכ"ל התייחסות קצרה – הבנו שזה חוקי, העניין של כדורי הגומי, ויש אישור.

דודי כהן: לא גומי.

דודי כהן: זה פחות קשה.

נסים זאב: מדוע היה צורך בזה?

נסים זאב: ראינו את הפציעות.

נסים זאב: מה המצב שהכריח את המשטרה כן להשתמש באמצעים האלה?

דודי כהן: כדורי גומי הוצאו מכלל שימוש, ויש לנו כדורי גומי 37, שאנו משתמשים בהנחיית מפכ"ל רק באירוע אחד, אירוע קיצון חריג באזור ירושלים, ומעבר לזה שום יחידת משטרה לא מחזיקה כדורי גומי.

דודי כהן: ה-FN 303 יורה כדורי צבע.

דודי כהן: כאמור, זה אמצעי פחות קטלני.

דודי כהן: השוטרים שהיו בחוות גלעד פעלו על-פי שיקול דעתם – זה נתון לשיקול דעתם - להפעיל את האמצעים שעומדים לרשותם, על-פי הנוהל, וזה מה שהם עשו.

אורית נוקד: למה לא פרסמתם אפילו סרטו אחד שמראה את המדרג, שחייב שימוש בנשק הזה?

אורית נוקד: היו לכם שם מצלמות רבות.

דודי כהן: גברתי, אני שומע אותך לא פעם ראשונה בחדר הזה.

אורית נוקד: גם לא פעם אחרונה.

דודי כהן: כנראה שזו הפעם האחרונה.

דודי כהן: אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה על שיתוף הפעולה שקיבלתי בארבע השנים האחרונות, ואין לי ספק המשטרה תמשיך להצעיד את הדמוקרטיה במדינת ישראל.

דודי כהן: תודה.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני המפכ"ל.

דוד אזולאי: רבותיי, אני רוצה להודות למפכ"ל ולצוות שלו, שהצטרף לדיון הזה, מודה לחברי הכנסת, וברשותכם, אני רוצה לעבור לסיכום.

דוד אזולאי: אדוני המפכ"ל, אמרת שיש מאות-אלפי מפגשים של האזרחים עם המשטרה, אבל אני רוצה שתזכור שהרוב המוחלט של אזרחי מדינת ישראל הם אזרחים הגונים וישרים, וכאשר אותו אזרח הגון וישר נפגש בפעם הראשונה עם שוטר אלים, אני לא צריך לפרט, אילו השלכות יש לתופעות כאלה.

דוד אזולאי: אני מסכם את הדיון: הוועדה מגנה כל תופעת אלימות ופגיעה בכבודם של שוטרים.

דוד אזולאי: הוועדה פונה לשר לביטחון פנים, ומבקשת לדעת, מהם הנהלים לשימוש בנשק המשגר כדורי צבע הנקרא FN 303 לפיזור הפגנות.

דוד אזולאי: הוועדה פונה לשר לביטחון פנים לדעת- - -

יעקב כץ: למה לא לכתוב, שקודם כל מבקשים לא להשתמש בזה, ואחר כך שידונו?

דוד אזולאי: קודם נשמע מהם הנהלים.

דוד אזולאי: הוועדה פונה לשר לביטחון פנים, לדעת מה הנהלים לשימוש בכיסוי הפנים של שוטרים בזמן האירועים.

דוד אזולאי: הוועדה שמעה בדאגה את דברי חברי הכנסת מכל גוני הקשת הפוליטית על אלימות השוטרים כנגד אזרחים.

דוד אזולאי: תופעת אלימות השוטרים פוגעת קשות בתדמית המשטרה.

דוד אזולאי: הוועדה פונה לשר לביטחון פנים ולמפכ"ל לחקור את הסיבות לתופעת האלימות, ולפעול למיגור התופעה של אלימות שוטרים כנגד אזרחים.

דוד אזולאי: הוועדה תמשיך ותעקוב אחר הנהלים הללו.

דוד אזולאי: בשם כל חברי הוועדה אנחנו רוצים לאחל למפכ"ל הפורש הצלחה בהמשך הדרך, ומודה לו על עבודתו במשך עשרות שנים במשטרה.

דוד אזולאי: תודה רבה, הישיבה נעולה.