ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 344, 2011-02-28 00:00

דוד אזולאי: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

דוד אזולאי: אני פותח את הדיון, ובפתיחת דבריי אני רוצה לברך את ראש העיר החדש, מר מאיר ניצן, שנתמנה כראש עיריית לוד.

דוד אזולאי: אני רוצה לאחל לך בהצלחה.

דוד אזולאי: אין ספק, שלקחת על עצמך משימה לא קלה ואתגר קשה.

דוד אזולאי: אני מאחל לך שתעמוד בו.

דוד אזולאי: לוד זה לא ראשון.

מאיר ניצן: נהפוך אותה לראשון.

דוד אזולאי: אנחנו מברכים אותך, ומאחלים לך שאכן השאיפה הזאת תתגשם.

דוד אזולאי: בוודאי שזה לטובת כולם.

דוד אזולאי: חה"כ טיבי ביקש זכות דיבור ראשון בגלל שיש לו עוד דיון.

אחמד טיבי: יש לי ישיבה, שאני מנהל בוועדת החקירה בנושא קליטת ערבים עם השר אטיאס, ולכן אני אציג את הנושא ואצטרך לעזוב.

אחמד טיבי: אני ביקרתי את משפחת אבועיד, כמו שביקרו רבים.

אחמד טיבי: מה שראיתי שם הוא דבר נורא.

אחמד טיבי: ראיתי משפחות, אחרי שבתיהם נהרסו עד היסוד, יושבות בתוך אוהלים עם עשרות ילדים בתוך האוהלים האלה בתקופה של חורף.

אחמד טיבי: אינני מבין איזה לב, איזה שיקול, איזה רציונאל עומד מאחורי החלטה כזו להתעמר במשפחות בעיקר, ובילדים בפרט.

אחמד טיבי: להשאיר אותם כך?

אחמד טיבי: מה אצה הדרך לאלה שהרסו להשאיר כך את הילדים?

אחמד טיבי: אני בטוח שחבריי יעלו את עצם הבעיה של תכנון ובנייה ביתר פירוט.

אחמד טיבי: כבר דיברנו על העניין של לוד.

אחמד טיבי: כאשר אנשים בונים ללא רישיון, הם נאלצים לעשות זאת.

אחמד טיבי: זה לא שיש להם רישיון בנייה והם בונים ללא היתר.

אחמד טיבי: הם נאלצים לעשות זאת.

אחמד טיבי: ביישובים הערבים יש בעיה של אי מתן אישורים, אין תכניות מתאר, אין הקצאת קרקעות שוויונית.

אחמד טיבי: גם ההתנהלות של המשטרה היתה כאן בעייתית.

אחמד טיבי: אני שמעתי את התיאור, ראיתי את התמונות בתוך האוהל, שמעתי את האנשים, ביקרנו בתוך האוהלים.

אחמד טיבי: היחס אל הגברים, הנשים והילדים היה ברוטאלי.

אחמד טיבי: המילים, הקללות שהיו שם – בשביל מה?

אחמד טיבי: מהי ההצדקה?

אחמד טיבי: מהי הסיבה?

אחמד טיבי: באזור לוד ודהמש הבעיה היא רצינית ביותר.

אחמד טיבי: המדינה מתנכלת לשכונת דהמש, ומסרבת לאשר תוכנית חלופית שהוצעה כדי לתכנן את המקום ולאפשר לאנשים לחיות בכבוד.

אחמד טיבי: אדוני היו"ר, מי כמוך מבין בענייני תכנון ובנייה ובמצוקות של אנשים.

אחמד טיבי: לכן, חבריי ואני הצענו את הנושא לדיון דחוף.

אחמד טיבי: כולנו כאן בגלל המצוקה, בגלל שזה כואב לאנשים.

אחמד טיבי: אנחנו שליחיהם.

אחמד טיבי: אני שמעתי אפילו חברי כנסת יהודים מהימין שאמרו, שההתנהגות של הרשויות כלפי ילדים היא מבישה.

אחמד טיבי: אכן היא מבישה.

אחמד טיבי: נדמה לי, שגם ראש העירייה החדש, מר ניצן, התפלא על מצוקת הילדים בביקורו הראשון.

אחמד טיבי: לא צריך רק להסתפק בפליאה, בתמיהה ובכעס.

אחמד טיבי: צריך לתרגם את זה למעשה, כדי להציל את המשפחות האלה, לתת להן לחיות בכבוד, כי הזכות למגורים היא זכות יסוד.

אחמד טיבי: הזכות של הילדים ללמוד ולחיות באופן סביר, היא זכות עילאית.

דוד אזולאי: חה"כ סוויד, בבקשה.

חנא סוייד: אדוני היו"ר, ראשית אני מצטרף לברכות לראש העיר הממונה החדש, מר ניצן, ומאחל לו הצלחה בניהול העיר לוד.

חנא סוייד: זו משימה לא קלה בוודאי, משימה קשה ומאתגרת ותובענית.

חנא סוייד: לו יש את היכולות לנהל עיר גדולה.

חנא סוייד: אני נתתי הסכמתי לדחיית קיום הדיון הזה.

חנא סוייד: למרות שהדיון התבקש לפני יותר מחודש, מיד לאחר הריסת הבתים, נעניתי לבקשת מר ניצן שרצה ללמוד את התיק ורצה להשתתף בדיון לאחר שהוא למד את הנושא.

חנא סוייד: אני נתתי את הסכמתי, ואני חושב שגם חבריי עשו כך.

חנא סוייד: המטרה היתה אחת ויחידה, והיא שהדיון הזה יהיה דיון פורה, שממנו ייצאו תוצאות פרקטיות ומעשיות.

חנא סוייד: הבעיות של הבנייה בלוד, הבעיה של השכונות הערביות: העדר התכנון, העדר פתרונות מגורים נאותים, הבנייה הפראית והתשתיות המפגרות בשכונות הערביות בעיר לוד, מחייבות טיפול יסודי.

חנא סוייד: לא יכול להיות שבעיר הנמצאת במרכז הארץ, מרחק נסיעה של 2-3 דקות משדה התעופה, חלון הראווה של מדינת ישראל, אנחנו נראה שכונות מפגרות כמו השכונות הערביות בלוד.

חנא סוייד: אם לאדוני ראש העיר יש ציפיות, יש כוונות לשפר ולהצעיד את העיר לוד, המטרה הזו עוברת בהצעדת השכונות הערביות.

חנא סוייד: כל עוד שהשכונות הערביות לא יצעדו קדימה, תשכח מלוד.

חנא סוייד: בטוב, ברע, שמחים או לא שמחים, אלה העובדות בשטח.

מאיר ניצן: קודם כל שמחים.

מאיר ניצן: אלה אזרחי ישראל.

מאיר ניצן: מה יש לי לא לשמוח?

חנא סוייד: האוכלוסייה הערבית בלוד לא שמחה.

מאיר ניצן: בשלב זה.

חנא סוייד: אתה נותן לי את החשק להפסיק ולהגיד: יאללה, בוא נצא לעבוד.

חנא סוייד: אני מקווה, שכעבור שנה תבוא עם קבלות ותגיד: עשיתי ועשיתי.

חנא סוייד: אני רוצה להזכיר, שהתקיימו דיונים דומים בעבר על העיר לוד.

חנא סוייד: השתתפו גם ראשי ערים, והבטיחו הבטחות גדולות: שהם הולכים להקצות קרקע, לתכנן שכונות חדשות, לחדש את השכונות הקיימות מבחינת תשתיות וכו'.

חנא סוייד: לצערי הרב, כפי שתיאר חברי ד"ר טיבי, המצב שאנחנו נקלענו אליו וראינו אותו, לאחר פעולת ההריסה שהיתה בעיר, הוא מצב קטסטרופאלי, בלתי אנושי.

חנא סוייד: במזג האוויר כפי שהיה, ראינו את הילדים אוספים את הספרים והמחברות מבין ההריסות.

חנא סוייד: זה מראה מבייש, גם את עיריית לוד, גם את ממשלת ישראל וגם את רשויות התכנון והבנייה.

חנא סוייד: אני מקווה, שאכן הכוונות של ראש העיר הממונה יתאמתו והוא לא יחסוך בכל הכלים האפשריים.

חנא סוייד: לא בהריסת בתים, אלא בכל השלבים הקודמים להריסת בתים, על מנת לתת מענה אמיתי בר קיימא, צודק והוגן לאוכלוסייה הערבית.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: דב חנין, בבקשה.

דב חנין: גם אני מצטרף, מר ניצן, לברכות לכניסתך לתפקיד.

דב חנין: זה אתגר גדול מאוד.

דב חנין: בלוד יש מגוון מאוד גדול של בעיות וקשיים, וחלק גדול מאוד מהבעיות והקשיים האלה קשור לאוכלוסייה הערבית, שבמשך הרבה מאוד שנים הוזנחה, הופלתה וכרגע נמצאת במצב בלתי אפשרי מהרבה מאוד בחינות.

דב חנין: אחת הבעיות הגדולות היא בעיית התכנון והבנייה.

דב חנין: בעיית התכנון והבנייה בעיר לוד היא בעיה שחזרה ונשנתה על סדר יומה של הוועדה הזו בכנסת, במהלך תקופת הזמן שאני נמצא פה, לפחות 10 פעמים במופעים שונים.

דב חנין: הגיע הזמן, אדוני ראש העיר, להסתכל על הנושא הזה באופן אחר.

דב חנין: צורת ההתייחסות הנוכחית מובילה אותנו מעימות לעימות, מבעיה לבעיה, מהחמרה של המצוקה והכעס להחמרה נוספת של המצוקה והכעס.

דב חנין: דרך המלך חייבת להיות איזושהי תפיסה כוללת, איזשהו מורטוריום, הכשרה של חלק גדול מהבנייה שנעשתה בלוד, שאנשים עשו אותה לא מתוך אהבה לבנות בצורה בלתי חוקית, אלא בגלל המצב והנתונים שהיו קיימים שם לאורך הרבה מאוד שנים, ואישור של תוכניות בנייה שיאפשרו לאנשים להמשיך ולבנות באופן חוקי.

דב חנין: התמונות של הפינויים האחרונים היו קשות במיוחד.

דב חנין: כמו חבריי, גם אני ביקרתי במקום.

דב חנין: אני לא הייתי שם בזמן ההריסה, אבל אני ראיתי את התמונות אחרי ההריסה, ודיברתי עם האנשים שם.

דב חנין: פשוט כואב הלב לראות ולשמוע אנשים שביתם נהרס.

דב חנין: כואב הלב לשמוע את הילדים של האנשים האלה.

דב חנין: זו שריטה שקשה מאוד לשקם אותה וקשה מאוד להתאושש ממנה לאורך זמן רב.

דב חנין: הנושא השני של הדיון היום, שמתחבר לנושא הראשון, הוא הדיון המהיר שאני וחברי מג'דלה יזמנו - התנהלותה של המשטרה.

דב חנין: אדוני היו"ר, אני מבקש להציג את הסרטון שמראה את התנהלותה של המשטרה שם, כדי שנוכל להתרשם.

דב חנין: אני ראיתי את הדברים האלה והזדעזעתי.

אברהים צרצור: אני אתמצת את הנתונים: הכפר דהמש קיים במקום לפני קום המדינה.

אברהים צרצור: 700 נפשות חיות בשכונה הזו, כ-70-80 בתים יש בשכונה.

אברהים צרצור: השכונה הזו נמצאת בתוך תחום השיפוט של מועצה אזורית עמק לוד מאז ומתמיד.

אברהים צרצור: לצערי הרב, יש כל כך הרבה יישובים בתוך תחום השיפוט של המועצה הזו, כאשר כל השכונות, כל הכפרים וכל היישובים מוכרים ומקבלים את השירותים מהמועצה הזו בצורה מסודרת, למעט שכונת דהמש.

אברהים צרצור: למרות שהיא קיימת כבר הרבה שנים, המועצה מתעלמת באופן מוחלט מקיומם של האנשים באותה שכונה.

אברהים צרצור: בנוסף לכך, אנשים מנהלים מאבק קשה מאוד להשגת מינימום הזכויות שלהם.

אברהים צרצור: אפילו בתעודת הזהות שלהם הם לא נרשמים כקיימים במקום כזה או כזה.

אברהים צרצור: דרך בג"צ הם מצליחים להשיג הישגים - רישום בתעודת זהות כשייכים ללוד, לרמלה או למועצה עמק לוד.

דוד אזולאי: איפה זכות הבחירה שלהם?

אברהים צרצור: לוד ורמלה.

דוד אזולאי: בבחירות לרשויות איפה הם מצביעים?

אברהים צרצור: רמלה.

גאלב מג'אדלה: לביא לא ויתר עליהם.

גאלב מג'אדלה: הוא עמד על זה שהם יצביעו אצלו.

אברהים צרצור: למשל, אין להם הסעה לבית הספר.

אברהים צרצור: הם מרוחקים מכל בתי הספר בלוד ורמלה, והם נאלצים לפנות לבג"צ כדי לכפות על הרשות המקומית של לוד ורמלה להסדיר הסעות לילדים שלהם.

אברהים צרצור: אפשר להביא עוד דוגמאות רבות.

אברהים צרצור: הנושא הבסיסי בכפר דהמש הוא הנושא של ההכרה.

אברהים צרצור: התושבים של השכונה לא מצאו גוף, עירייה או מועצה, כדי ליזום תוכנית מתאר לכפר הזה.

אברהים צרצור: הם מממנו בסכומי עתק את התוכנית שלהם, הגישו את התוכנית הזו לפני כמה חודשים לוועדה המחוזית לתכנון ובנייה ברמלה, אבל, לצערי הרב, התוכנית הזו נדחתה.

אברהים צרצור: לא בגלל שאין הצדקה להגשת תוכנית כזו, אלא בגלל שהוועדה מצאה לנכון לכדרר את הכדור של המקום הזה לפתחו של משרד הפנים.

אברהים צרצור: הם ביקשו שמשרד הפנים יכיר בקיומו של המקום הזה, ייתן לו סמל שייכלל ברשימת הכפרים המוכרים במדינת ישראל.

אברהים צרצור: רק לאחר מכן, הוועדה המחוזית תהיה מוכנה לדון בתוכנית הזו.

אברהים צרצור: לפני כחודשיים קיבלתי מכתב משר הפנים, ובו הוא אומר דברים חד משמעיים: אני עכשיו בשלב בו אני חושב לעומק כדי להקים ועדת גבולות שתדון בסוגיה של שכונת דהמש, והיא תסדיר את העניין של המקום הזה.

אברהים צרצור: לצערי הרב, חודשים רבים עברו מאז ההבטחה של שר הפנים.

אברהים צרצור: אני מבקש מהוועדה הנכבדת הזו, שתצא קריאה לשר הפנים שיזרז את ההליך שיביא בסופו להפסקת עינוי הדין של 700 נשים, גברים, זקנים וילדים, שסובלים זה עשרות שנים.

דוד אזולאי: חה"כ גאלב מג'אדלה, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אני מצטרף לברכות למאיר ניצן, שהיה ראש עיר 25 שנה, אבל ההיכרות בינינו קיימת הרבה יותר זמן.

גאלב מג'אדלה: אני בטוח שהוא יצליח, כי יש לו גם ניסיון עשיר וגם רצון.

גאלב מג'אדלה: זה חשוב.

גאלב מג'אדלה: אדוני היו"ר, אני רוצה לשאול אם יש כאן נציג למחוז המרכז של משרד הפנים.

דוד אזולאי: האם יש כאן נציג למחוזר המרכז במשרד הפנים?

דוד אזולאי: האם יש כאן נציג של משרד הפנים?

דוד אזולאי: אני רואה שאין כאן נציג.

גאלב מג'אדלה: אדוני היו"ר, אני מכיר את חיבתך למשרד הפנים אבל הדיון לוקה בחסר.

דוד אזולאי: אני לא עושה הנחות בעניין הזה לאף אחד.

גאלב מג'אדלה: אני מכיר אותך.

גאלב מג'אדלה: אתה היית חבר בוועדת הפנים שעמדתי בראשה שנתיים.

גאלב מג'אדלה: גם לי יש חיבה לשר ולמשרד שלו, אבל הדיון הזה לוקה בחסר.

גאלב מג'אדלה: אם משרד הפנים לא נמצא כאן, אנחנו נמצה את הדיון אבל תהיה בעיה.

גאלב מג'אדלה: נמצאת כאן גם המשפחה של אבו עיד וגם המשפחה של שעבאן.

גאלב מג'אדלה: אנחנו כאן מיעוט.

גאלב מג'אדלה: הרוב הוא יהודי.

גאלב מג'אדלה: מי הרוויח ממה שקרה בדהמש בלוד?

גאלב מג'אדלה: הניזוק הראשון הוא המדינה.

גאלב מג'אדלה: אדוני ראש העיר הממונה ונציג המינהל, מה מנע מכם לעשות זאת במשך שנים?

גאלב מג'אדלה: – ואני מדבר כיו"ר ועדת הפנים לשעבר, שמבין קצת בתכנון ובהקצאות קרקע.

גאלב מג'אדלה: יכול להעיד חברי יו"ר ועדת הפנים, שהייתי לא רע בתקופה בה הייתי יו"ר ועדה, וכך גם מנהל המחוז ומינהל מקרקעי ישראל.

גאלב מג'אדלה: היה לנו שיתוף פעולה גדול.

גאלב מג'אדלה: הרי התושבים האלה לא יעזבו את לוד.

גאלב מג'אדלה: מה מנע מכם לקיים איתם דיון, לקבוע שמאות, להציע להם לקבל את הקרקע, לעשות רישוי למבנים האלה?

גאלב מג'אדלה: הבנייה הזו היא לא בלתי חוקית.

גאלב מג'אדלה: זו בנייה לא מורשית.

ישראל חסון: ייעודה של הקרקע הוא חקלאי.

גאלב מג'אדלה: ייעודה של הקרקע חקלאי ושל המינהל.

גאלב מג'אדלה: מה מנע מכם לשלב ידיים עם העירייה, ולבוא לאזרח המסכן הזה עם פנים של פתרון, לקבוע שמאות בנוגע לקרקע?

גאלב מג'אדלה: משלמים עבור הקרקע, הולכים לעירייה והיא מתחילה להקים תוכנית מפורטת על השטח הזה, כדי להלבין את הבתים האלה ולהפוך אותם מורשים.

גאלב מג'אדלה: זה דבר פשוט מאוד.

גאלב מג'אדלה: אני לא המצאתי את הגלגל.

גאלב מג'אדלה: מדינה שדואגת לאזרחיה ורוצה שאזרחיה יכבדו אותה, עירייה שדואגת לאזרחיה ומינהל מקרקעי ישראל שרוצה לחיות בשלום, היו צריכים לעשות זאת.

גאלב מג'אדלה: הרי אתה יודע שאת הקרקע הזו לא תוכל לנצל לעולם, אלא אם תיתן להם אותה בשמאות שאתה תקבע.

גאלב מג'אדלה: מה מנע מכם למנוע את הביזיון הזה מהמדינה שלנו?

גאלב מג'אדלה: מה מנע מכם למנוע את הביזיון והסבל שעברו התושבים?

גאלב מג'אדלה: שנים אתם מתדיינים איתם בבתי משפט.

גאלב מג'אדלה: לשם מה?

גאלב מג'אדלה: לפני קום המדינה בנו, אחרי קום המדינה בנו גם כן.

גאלב מג'אדלה: באים לאזרח ואומרים לו: בנית לא חוקי.

גאלב מג'אדלה: זה קורה בהרבה מקומות.

גאלב מג'אדלה: כאשר המדינה עם הפנים לאזרחיה היא אומרת: אנחנו קובעים לך שמאות, המגרש הזה שווה איקס, האזרח משלם, העירייה משלבת ידיים איתם ועושה תוכנית מפורטת, שלוקחת לה פחות משנה וחצי.

גאלב מג'אדלה: אני אזרח, שעשיתי תוכנית מפורטת לשכונה שלי בעשרה חודשים.

אברהים צרצור: אולי רוצים להשתמש בקרקע לחקלאות?

גאלב מג'אדלה: לכן אני אומר, עכשיו צריך להיות פתרון.

גאלב מג'אדלה: אבו עיד הזמין אותי, ואני אמרתי לו שאני אבוא כאשר אף אחד לא יהיה, כדי שלא תהיה הפגנה.

גאלב מג'אדלה: לא סיסמאות ולא הפגנות.

גאלב מג'אדלה: אני בא לראות, בא להתרשם, בא לעזור.

גאלב מג'אדלה: עכשיו אני אומר לכם, אחרי שנהרסו הבתים: תביאו שמאים, תתנו את הקרקע לאנשים כדי שיקימו את הבתים מחדש, כדי שהאזרחים האלה ירגישו שזו מדינתם.

גאלב מג'אדלה: ליברמן רוצה אזרחות ונאמנות.

גאלב מג'אדלה: קודם כל שהמדינה תהיה נאמנה לאזרחיה, ואחר כך תתבעו מהם נאמנות.

גאלב מג'אדלה: קודם כל אתם תוכיחו לאזרח שהמדינה הזו נאמנה לו.

גאלב מג'אדלה: על מה הרסתם בתים?

גאלב מג'אדלה: יכולנו לגמור את זה בשקט, בלי ביזיון, בלי משבר, בלי כל הדבר הזה, ולתת דוגמא לאזרח שלא לבנות יותר בתים לא מורשים: בסופו של דבר האזרח שבנה בית לא מורשה שילם את מחיר הקרקע, שילם עבור רישיון בנייה, היתר בנייה ואגרה.

גאלב מג'אדלה: בסופו של דבר יש תוכנית מפורטת.

גאלב מג'אדלה: אדוני היו"ר, בכסא זה ישבתי לדון על אותה לוד בעבר, ופתרנו בעיה אמיתית כאשר ראש העיר בזמנו רצה לפתור בעיה.

גאלב מג'אדלה: שילבנו ידיים: העירייה, משרד הפנים וועדת הפנים, פתרנו בעיות והבאנו לאנשים שמחה במקום עצב.

גאלב מג'אדלה: אולי עכשיו מוטב מאוחר מאשר בכלל לא.

גאלב מג'אדלה: קחו יוזמה.

גאלב מג'אדלה: יושב כאן כבוד הוועדה הממונה, ואני בטוח שהוא רוצה שקט בלוד.

גאלב מג'אדלה: תסיקו מסקנה אחת: האנשים האלה לא יעזבו, לא יחזרו לעזה או לשכם.

גאלב מג'אדלה: הם רוצים להיות אזרחי המדינה.

עדי בן יעקב: הם אזרחי המדינה.

עדי בן יעקב: מה זה רוצים?

גאלב מג'אדלה: הם רוצים, אבל לא נותנים להם.

גאלב מג'אדלה: אזרח מדינה שמקבל דבר כזה, זה במילים.

גאלב מג'אדלה: תשלבו איתם ידיים, ותמנעו מאיתנו את כל הדבר המיותר הזה.

גאלב מג'אדלה: תלכו לשיתוף פעולה.

גאלב מג'אדלה: יש ראש ועדה חדשה.

גאלב מג'אדלה: מינהל מקרקעי ישראל, הגיע הזמן שתחשבו שאתם נמצאים שם לטובת האזרח ולא נגד האזרח.

גאלב מג'אדלה: מנהל מקרקעי ישראל צריך לבוא עם הפנים לציבור.

דוד אזולאי: אני רוצה להבהיר סוגיה קטנה.

דוד אזולאי: רוב ההצעות לדיון מהיר הם על הנושא של התנהלות המשטרה, חוץ מההצעה של חה"כ חנא סוויד, שמדברת על הריסת 7 בתים.

גאלב מג'אדלה: מה שקרה עם המשטרה זה פועל יוצא של ההריסה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים לפתור את הבעיה מהיסוד.

גאלב מג'אדלה: אם אני אשמיץ עכשיו את המשטרה ואני אגיד: המשטרה אלימה, המשטרה גזענים והמשטרה לא בסדר, מה ייצא לי מזה?

דוד אזולאי: תיכף נשמע את נציג המינהל.

גאלב מג'אדלה: אנחנו הולכים להעמיד עכשיו את המשטרה לבית משפט?

גאלב מג'אדלה: מה זה יעזור לנו?

דוד אזולאי: אני רוצה שנבחין בין הדברים.

דוד אזולאי: הנושא הוא גם בנוגע למשטרה וגם בנושא של הריסת 7 בתים.

דוד אזולאי: אולי היינו צריכים להפריד את הנושאים, אבל היות ולא הפרדנו נקיים בכל זאת את הדיון.

דוד אזולאי: תדעו רק, שעיקר הדיון הוא על התנהלות המשטרה.

דוד אזולאי: זה מה שביקשו רוב הפונים.

חנא סוייד: אין מחלוקת, על כך שאני הראשון שהגשתי את הבקשה לדיון בהריסת הבתים.

חנא סוייד: אין מחלוקת גם, שסיכמתי איתכם שתדחו את הדיון על מנת שראש העיר ישתתף בדיון.

חנא סוייד: יש מחלוקת על כך, שהדיון עכשיו הוא לא על זה אלא על משהו אחר.

חנא סוייד: התנהגות המשטרה, עם כל הכעס, היא חלק מהפסיפס הכולל.

חנא סוייד: אנחנו התכנסנו בהזדמנות חגיגית זו על מנת לשמוע את ראש העיר, שראיתי בטלוויזיה שביקר שם ודיבר עם האנשים, ושמחתי מאוד על כך.

דוד אזולאי: נציג המינהל, בבקשה.

ישראל חסון: מדובר בחטיבת קרקע שהיא קצת מעל 15 דונם, שבזמנו המינהל השכיר אותה בשכירות חקלאית עונתית.

קריאה: לא נכון.

ישראל חסון: מדובר בחטיבת קרקע שבזמנו הושכרה בשכירות עונתית מתחדשת לאם המשפחה, גברת ספיח עבועיד.

ישראל חסון: החל משנת 1991 החלה שם בנייה בלתי חוקית.

ישראל חסון: התנהל הליך משפטי כנגד הגברת ספיח אבועיד.

ישראל חסון: היא טענה שהיא החזירה את הקרקע, שאין לה טענות על הקרקע, ונתקבל פסק דין חלקי בבית המשפט.

ישראל חסון: לאחר מכן המשיכה בנייה בלתי חוקית על חלק מהקרקע.

ישראל חסון: בשנת 2001 הוגשה תביעה לבית משפט השלום כנגד הבנייה הבלתי חוקית.

ישראל חסון: הקרקע עד היום נשארה בייעוד חקלאי.

ישראל חסון: היא לא משמשת לחקלאות, אבל הייעוד שלה חקלאי.

ישראל חסון: בשנת 2002 התקבל פסק דין המורה לפנות את המקרקעין.

ישראל חסון: מאז הוגשו ערעורים, ושני הליכי ערעור נדחו.

ישראל חסון: מאז 2005 אנחנו בהליכים של הוצאה לפועל לבצע את הפינוי הזה.

ישראל חסון: במשך השנים התנהלו מגעים בין הצדדים, בעיקר בבתי המשפט.

ישראל חסון: בסופו של דבר, בהליך של הוצאה לפועל הבתים נהרסו.

ישראל חסון: אני חייב לציין, שלא מדובר בקרקע שאפשרה לבנות ברישיון או שניתן היה לבנות בה היום ברישיון.

ישראל חסון: יותר מבית משפט אחד קם וקיבל החלטה שצריך לפנות את הקרקע הזו.

גאלב מג'אדלה: למה לא ניתן?

ישראל חסון: כי הייעוד לא השתנה.

גאלב מג'אדלה: אז משנים את הייעוד.

גאלב מג'אדלה: מה הבעיה?

קריאה: 20 מטר מזה אתם כן נותנים אישור למכללת הרב יעקב.

קריאה: תגיד את האמת.

גאלב מג'אדלה: העירייה יכולה להגיש תוכנית מפורטת.

גאלב מג'אדלה: אנחנו קצת מבינים בעניין.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא נולדנו אתמול.

גאלב מג'אדלה: אתה מזלזל באינטליגנציה שלנו.

גאלב מג'אדלה: מגישים בקשה עם תוכנית מפורטת לשינוי ייעוד, ובזה נגמר הסיפור.

גאלב מג'אדלה: ישראל, אתה אדם אינטליגנט.

גאלב מג'אדלה: אני מכיר אותך.

ישראל חסון: אני מציין עובדות.

ישראל חסון: העובדה היא שלא הוגשה תוכנית, לא אושרה תוכנית, והקרקע נשארה בייעודה החקלאי.

ישראל חסון: עובדה נוספת היא, שמדובר בפלישה למקרקעי ציבור.

ישראל חסון: הקרקע לא נמסרה להם, היא לא היתה שלהם.

ישראל חסון: לא מדובר רק בבנייה לא חוקית.

ישראל חסון: קודם כל מדובר פה בהשגת גבול.

דוד אזולאי: אני מסכים עם כל מה שאתה אומר, ואני מבין שהכל נמצא בהליכים משפטיים.

דוד אזולאי: כמה מבנים לא חוקיים נמצאים במשטח הזה היום?

ישראל חסון: האם המשטח הזה הוא העיר לוד או השכונה?

דוד אזולאי: אני מדבר על השכונה דהמש.

ישראל חסון: החלקה הזו היא לא בדהמש.

ישראל חסון: היא אפילו לא קרובה לדהמש.

קריאה: דבר על חלקה 5.

ישראל חסון: בדהמש למינהל אין קרקע.

ישראל חסון: דהמש נמצאת על קרקע פרטית.

ישראל חסון: למינהל יש סמכויות אך ורק בקרקעות שהן קרקעות מדינה, קרן הקיימת לישראל או רשות הפיתוח.

ישראל חסון: דהמש היא קרקע פרטית.

ישראל חסון: אין לנו סמכויות שם.

ישראל חסון: אנחנו לא מעורבים במה שקורה שם.

קריאה: אבל הוא שאל אותך, כמה בנייה בלתי חוקית יש שם?

ישראל חסון: בחלקה 5 האמורה, שבה היתה הריסה, היו 7 בתים לא חוקיים.

קריאה: אתה לא דובר אמת.

קריאה: 45 בתים יש שם.

קריאה: אתה לא דובר אמת.

קריאה: המשטח הזה הוא חלק מלוד.

דוד אזולאי: אדוני ראש העיר, בבקשה.

מאיר ניצן: אני מודה על הדיון.

מאיר ניצן: אני חושב שהוא חשוב, גם לצורכי העתיד ובעיקר בשביל פתרון למשפחות.

מאיר ניצן: אני נכנסתי לתפקידי לפני 22 יום, ב-6 בפברואר, והמקום הראשון בו ביקרתי היה אצל משפחת אבו עיד.

מאיר ניצן: ביקשתי סליחה, כי אני חושב שיש לי אחריות מתמשכת של שלטון.

מאיר ניצן: זה לא חשוב אם זה לא נעשה בזמני.

מאיר ניצן: הבטחתי שאני אגיש כל סיוע למצוא פתרון, ואנחנו בהידברות עם משרד השיכון בתקווה שנגיע לפתרון.

מאיר ניצן: גם היום אחרי הצהריים אנחנו נשב עם משרד השיכון.

מאיר ניצן: לטעמי, זה מתקדם לאט מדי.

מאיר ניצן: כל הצדדים לא יכולים להתפאר בחריצות בנושא הזה.

מאיר ניצן: העיר לוד התברכה בהרבה מאוד בנייה לא חוקית – בין 3,000 ל-4,000 מבנים לא חוקיים.

מאיר ניצן: אני רוצה להגיד למי שחושב שאפשר להרוס בתים ולהשליך אנשים החוצה ללא שום פתרון, שאני לא אהיה שם.

מאיר ניצן: אני הודעתי את זה מראש.

מאיר ניצן: לא ייתכן דבר כזה, אפילו לא לגבי משפחה אחת.

מאיר ניצן: צריך למצוא פתרון והידברות.

מאיר ניצן: מצד שני, אני לא אתן להוסיף אפילו אבן אחת של בנייה חדשה.

מאיר ניצן: על פי החוק מותר לי תוך 30 יום להרוס, ואני אעשה את זה.

מאיר ניצן: צר לי, שאנשים לא שומעים בקולי.

מאיר ניצן: כבר הוצאתי שני צווי הריסה לאנשים שמנסים להתנהל לא כחוק.

מאיר ניצן: אחד נמצא בשלב מאוד מתקדם.

מאיר ניצן: לבי-לבי, אבל צריך להבין שאם מישהו בונה לעצמו ואין לו הסכמה של כל האנשים, הוא מקפח את החברים שלו ויוצק איבה בתוכם.

מאיר ניצן: אני רוצה לדבר על המשפחה.

מאיר ניצן: כואב הלב לראות את הילדים.

מאיר ניצן: הם ירדו ברמת לימודיהם.

מאיר ניצן: אני התעניינתי בבית הספר.

מאיר ניצן: זה סבל אדיר.

מאיר ניצן: אי אפשר רק להסתכל על החוק ולומר, אנחנו מבצעים את החוק.

מאיר ניצן: צריך גם לב.

מאיר ניצן: אני מודיע לכם, שבתיאום עם הוועדה המחוזית כבר יש לי התקדמות לגבי למעלה מ-750 בתים שיקבלו היתר תוך חודשיים עד שישה חודשים.

מאיר ניצן: במה זה תלוי?

מאיר ניצן: זה תלוי בשיתוף הפעולה עם המשפחות.

מאיר ניצן: אני צריך לתת מבננים, ואני שואף שהמבנן יהיה משפחתי ולא ייעשה ערוב משפחות כדי שיהיו עוד סכסוכים.

מאיר ניצן: האדריכל טוראל ישב אצלי אתמול, ותכננו את כל התשתיות.

מאיר ניצן: אנחנו ניכנס ונעשה את זה.

מאיר ניצן: יתר הדיונים לגבי יתר הבתים ייערכו תוך חודש ימים.

מאיר ניצן: בנוסף, הולכת ונבנית שכונה המיועדת לגרים – סליחה על הביטוי.

מאיר ניצן: צר לי שבישראל לא מכירים ביטויים שכבוד הרב מכיר.

מאיר ניצן: אני לא אומר ערבים.

מאיר ניצן: למה אני אומר גרים?

מאיר ניצן: כי צוונו לאהוב את הגר.

מאיר ניצן: אני מדבר על שכונה לגרים, שכונת רמז, שכונה של 200 ומשהו יחידות דיור, שמשרד השיכון בונה.

מאיר ניצן: יש כרגע התנגדות של כמה אנשים, ואני חושב שהיא תידחק.

אברהים צרצור: אנחנו מנסים לחשוב איך מתרגמים גרים בערבית: זרים או שונים?

מאיר ניצן: לנו נאמר:

מאיר ניצן: אל תכה את הגר, וזכרת כי גר היית בארץ מצריים.

חנא סוייד: אם צריך להזכיר את זה למישהו, זה לרבנים.

דוד אזולאי: אני רוצה להגיד לך, שהביטוי הזה לא יהיה מקובל על חבריי הערביים.

דוד אזולאי: אתה בעצם מגייר אותם, והם רוצים להישאר איפה שהם.

דוד אזולאי: זה בסדר.

מאיר ניצן: אני מכבד את דעתו, לשונו ותרבותו של הגר.

חנא סוייד: מה אומר היו"ר במחלוקת הזו?

דוד אזולאי: איש באמונתו יחיה.

מאיר ניצן: אני חושב, שניתן וחייבים להכשיר את מרבית הבנייה.

מאיר ניצן: אין זה אומר שלא יהיה אף בית שלא ייהרס.

חנא סוייד: התחלת לדבר על שכונה חדשה.

מאיר ניצן: רמז זו שכונה חדשה.

חנא סוייד: שפתוחה גם ליהודים וגם לערבים?

מאיר ניצן: טאבולה ראסה.

מאיר ניצן: הכל נקי.

מאיר ניצן: מקימים שכונה חדשה.

מאיר ניצן: הכל קיים, אבל יש התנגדות של מספר אנשים בסביבה.

מאיר ניצן: אני לא נכנס כרגע לשאלה, האם יש לכך הצדקה או לא.

קריאה: האם היא מתוכננת לכל תושבי לוד או רק לערבים?

מאיר ניצן: לערבים.

מאיר ניצן: רבותיי, זו ארץ חופשית ואפשר לעבור מעיר לעיר.

מאיר ניצן: אני לא יכול לקבוע, מי יגור איפה.

מאיר ניצן: היום על הפרק זו הפרשה של משפחת אבו עיד.

מאיר ניצן: אני מדבר איתם לא מעט.

מאיר ניצן: צר לי, שגם הם מוסתים מבחוץ.

מאיר ניצן: הם התחילו לבנות, ואני הוצאתי צו הריסה.

מאיר ניצן: שמו משטחים, והתכוונו להביא קרוונים.

מאיר ניצן: אני לא אתן לזה לקרות.

מאיר ניצן: זה לא נכון.

מאיר ניצן: צריך למצוא פתרון אמיתי.

גאלב מג'אדלה: אין דרך אחרת.

מאיר ניצן: אבל לא על ידי בנייה לא חוקית.

מאיר ניצן: אני לא אתן יד לזה.

מאיר ניצן: אני אומר את זה בקול רם בכל פורום, בכל מקום, תמיד.

מאיר ניצן: אני לא אתן שתיווצר בעיה כזו.

קריאה: מה יעשו המשפחות האלה בינתיים?

מאיר ניצן: יש פתרון.

מאיר ניצן: היום הדיון עם משרד השיכון מתקיים בלשכתי, כדי שאני אשמע באוזניי מה הפתרון שמציעים להם.

מאיר ניצן: הדרך הזו איננה אפשרית.

מאיר ניצן: אני לא ישן בשקט כל עוד עשרות ילדים נמצאים בחוץ והמשפחה נמצאת בחוץ.

מאיר ניצן: אבל אל תעשו דברים המעמידים אותי בעימות אתכם.

מאיר ניצן: אתם מביאים אותי לעימות שהוא מיותר.

מאיר ניצן: משיהו מבחוץ – ואני יודע מי זה - בא ומתסיס, מנסה ומבטיח.

מאיר ניצן: פה יש בעיה אנושית ולא פוליטית.

מאיר ניצן: אנחנו צריכים לחשוב, מה הפתרון לאנשים, לא פתרון פוליטי.

מאיר ניצן: אני מבטיח לכם, שכל עוד אני אהיה בלוד – והיה לי ויכוח עם המינהל, ואני אומר אותו פה בקול רם, ומי שרוצה שיפטר אותי על המקום.

מאיר ניצן: רבותיי, תפסיקו לרוץ לבתי משפט, תפסיקו להוציא צווי הריסה.

מאיר ניצן: בואו נמצא פתרון למה שיש.

דוד אזולאי: נמצא איתנו כאן מפקד התחנה של לוד.

דוד אזולאי: אדוני שמע כאן את הטענות.

דוד אזולאי: אני רוצה לשאול, האם כאשר החלטתם על הפינוי הייתם מתואמים עם הרשות המקומית?

דורון תורג'מן: אם אנחנו מתייחסים לנושא הראשון הנוגע למשפחת אבו עיד, ברור לכולנו שבתחום האכיפה על הבנייה המשטרה היא גורם מסייע.

דורון תורג'מן: לאחר שנבדקת חוקיות הצו, ניתן הסיוע בהתאם.

דורון תורג'מן: בנוגע לטענות לגבי התנהלות בזמן ההריסה – אני לא מוצא שום פגם.

דורון תורג'מן: אני נכחתי במקום ביחד עם מפקד המרחב.

דורון תורג'מן: גם אחרי ההריסה ההתנהלות מול המשפחה היתה בסדר גמור.

דורון תורג'מן: אנחנו מכילים את טורי המחאה שלהם מדי יום שלישי, והכל מתנהל בצורה תקינה.

דורון תורג'מן: אם אני אתייחס לנושא בכובע של מפקד כוחות המשטרה אני אגיד, שהרשויות צריכות להתכנס סביב מדיניות ראש העיר שפותח חלון הזדמנויות לפתרון מסוים.

דורון תורג'מן: אלה דברים שהוא יוביל, ואנחנו נתיישר ביחד איתו.

דוד אזולאי: יש פה פנייה שקיבלנו ובה נאמר:

דוד אזולאי: הפינוי בוצע ביום גשום, ללא פתרון אלטרנטיבי לדיור, השוטרים שהשתתפו בפינוי סרבו להזדהות, נציגי המינהל לא היו במקום, וכמו כן הקבלן שביצע את הפינוי ונציגיו לא היו נגישים, לא הסכימו להזדהות, לא הוצע מדור חלופי.

דוד אזולאי: במשך שנים לא היה ייעוץ משפטי הולם לאוכלוסייה המוחלשת הזו, המדינה לא דאגה להם לייצוג.

דוד אזולאי: השאלה היא, האם הדברים האלה נכונים.

עדי בן יעקב: אני רוצה לענות.

עדי בן יעקב: אני לא רוצה שהוא יגיד שזה לא אמת.

עדי בן יעקב: אני אישית הסתובבתי שם.

דורון תורג'מן: ההיערכות של המשטרה למבצע מסוג זה מתקיימת לאחר עבודת מטה סדורה, כאשר נבחנים האיומים, נבחנת ההערכות הנדרשת, על מנת להגיע למינימום חיכוך ומינימום פגיעה בחיי אדם ובמרקם החיים.

דורון תורג'מן: לצורך העניין, כל ההיערכות מתואמת מול הרשות המקומית.

דורון תורג'מן: הם נמצאים בכל שלבי עבודת המטה.

דורון תורג'מן: הם גם נדרשים להציב עובדות רווחה, שהיו שם אבל לא פנו אליהם כדי לקבל סיוע.

דורון תורג'מן: מבחינתי, אין דבר כזה ששוטר לא מזדהה.

דורון תורג'מן: ברגע שיש מפקד במקום, הוא המפקד של כל השוטרים.

דורון תורג'מן: אני דורון תורג'מן, מפקד התחנה, נכחתי שם.

דורון תורג'מן: נכח שם גם מפקד המרחב.

דורון תורג'מן: כל שוטר שאתם רוצים לדעת מיהו, אתם תדעו.

דורון תורג'מן: אני לא נכחתי במצב בו שוטרים לא נתנו את הפרטים שלהם.

קריאה: כמה שאתה טועה.

יעקב אדרי: יש להם תג.

דוד אזולאי: אדוני מפקד התחנה, האם כל השוטרים שהשתתפו היו עם תגי זיהוי?

דורון תורג'מן: כל שוטר היה עם תג זיהוי, גם על מעילו.

דורון תורג'מן: ייתכן שבגלל הגשם שהיה התג לא היה נגלה, או שהדיו ירד ממנו.

דורון תורג'מן: כל שוטר שרוצים לזהות אותו, ניתן לזהות אותו.

דורון תורג'מן: אנחנו לא בורחים.

דורון תורג'מן: יש שיבוץ קרבי המפרט את שמות כל השוטרים שנכחו במבצע.

דורון תורג'מן: אני יכול לתת לכם אותו היום בצהריים.

דורון תורג'מן: לגבי מדור חליפי - אין למשטרה שום אחריות לגבי מדור חליפי.

דורון תורג'מן: זו לא אחריות של המשטרה.

דוד אזולאי: אני רוצה לראות את הסרטון.

יעקב אדרי: זה סרטון שלא קשור למה שאנחנו דנים פה.

עפו אגבאריה: זו התנהגות משטרה בדהמש.

דוד אזולאי: אדוני, היו שוטרות שם?

דורון תורג'מן: כן.

קריאה: לא.

קריאה: אתה משקר.

דורון תורג'מן: מאיפה יש לך את החוצפה להגיד לי: אל תשקר.

דורון תורג'מן: מי זה שאמר את זה?

דורון תורג'מן: תירגעו.

קריאה: אתה מתנהג בחוצפה גם כן.

דוד אזולאי: אדוני מפקד התחנה, אנחנו מנהלים את הדיונים.

דוד אזולאי: אין לך שום זכות להעיר לאיש זה או אחר.

דוד אזולאי: אנחנו פה שומעים את הדברים.

דוד אזולאי: כאן אף אחד לא עומד בפני חקירה, לא אתה ולא הם.

דוד אזולאי: אנא ממך תתייחס בהתאם.

דוד אזולאי: אני שואל, האם היו שוטרות במקום.

דוד אזולאי: כפי שאדוני ראה בסרטון, היה שם איש מג"ב – ואני לא יודע אם הוא היה תחת פיקוחך או לא - והתמונה מדברת בעד עצמה.

דורון תורג'מן: קודם כל, הנחת העבודה הבסיסית היא שכל שוטר שפועל שלא על פי חוק ימוצה עמו הדין.

דורון תורג'מן: כל החומרים שהוצגו פה עברו למחלקת חקירות שוטרים, והנושא נמצא בטיפולה.

דורון תורג'מן: רוב ניידות הסיור של המשטרה מורכבות משוטר גבר ושוטרת אישה שח"מ.

דורון תורג'מן: ייתכן והם הגיעו בפאזה שנייה של האירוע ולא עם תחילתו.

דורון תורג'מן: גם אם כעת את נבדוק את מצבת השוטרים בתחנה, נמצא שוטר עם שוטרת ברוב הניידות.

דוד אזולאי: לפי התמונות לא ראינו את זה.

דורון תורג'מן: בשלב השני הגיעו.

דורון תורג'מן: אני הגעתי מדיון במחוז לשם בשלב מאוחר יותר.

דורון תורג'מן: בטוח הגיעה גם שוטרת, אבל לא בפרק הזמן הזה שצולם.

עדי בן יעקב: אני מייצג את כל משפחת אבו עיד.

עדי בן יעקב: יש לי ייפוי כוח מ-7 ראשי אב במשפחה.

עדי בן יעקב: אני רוצה לציין, שחבל שידעתי על הדיון הזה בשלב כל כך מאוחר.

עדי בן יעקב: אני רוצה להתחיל לדבר על המינהל.

עדי בן יעקב: אני לא רוצה להתווכח עם התיאור של מר סקופ לגבי המצב החוקי של מרשיי.

עדי בן יעקב: להם אין עכשיו זכויות משפטיות כבעלי הקרקע.

עדי בן יעקב: איך מדינת ישראל הגיעה לזה?

עדי בן יעקב: זו בושה אחרת מבחינתי.

עדי בן יעקב: עכשיו ישנו פסק דין שאומר, שהם צריכים להתפנות ולא להרוס את ביתם.

עדי בן יעקב: עדיין, מר סקופ, אני חושב שלמינהל מקרקעי ישראל יש שני כובעים: בכובע אחד הוא אחראי כספסר מקרקעין לשמור שהקרקעות יישארו של המדינה ויהיו של המדינה.

עדי בן יעקב: בנוסף, הוא גם אחראי לחלק את הקרקעות האלה בצורה שוויונית ולא גזענית או אתנית, ולדאוג שלכל אזרח יהיה את חלקו ברכוש הזה.

עדי בן יעקב: אתה אומר רק לפנות, וגם כאשר אתה הולך לפנות אתה מפנה שלא כדין, אתה הורס כאשר אין לך צו הריסה, אתה אומר דברי אי אמת לבית המשפט בשביל לקבל צו פינוי גמיש.

עדי בן יעקב: הודיעו שהמשפחה היא משפחה אלימה עם היסטוריה של התנהגות אלימה ועל סמך זה קיבלתם צו פינוי גמיש.

עדי בן יעקב: מה קרה?

עדי בן יעקב: הם אנשים נורמטיביים: הם הולכים לעבודה כל בוקר, הם משלמים מע"מ, מגיע להם מכתב ממס הכנסה, אבל מוציאים להם צו פינוי.

עדי בן יעקב: בא מישהו, זורק את זה בלילה והולך.

עדי בן יעקב: כאשר אתה מקיים את החוק, תקיים אותו כדין ולא בצורה הזו.

עדי בן יעקב: בדרום אפריקה בחוק גזעני, שאסר על שחורים ואסיאתים לחיות במקומות של לבנים, היה חוק שאפשר לגרש אותם.

עדי בן יעקב: שם בית המשפט העליון בזמן האפרטהייד אמר: עד שלא יהיה פתרון אלטרנטיבי, לא נפנה אותם.

עדי בן יעקב: מה עושה ישראל סקופ?

עדי בן יעקב: שנה לפני כן מסרב לדבר איתם.

עדי בן יעקב: יום לפני הפינוי הוא גם כן הוא מסרב לדבר איתם.

עדי בן יעקב: הפינוי עלה לך 1,500,000 שקלים.

עדי בן יעקב: התחננתי לפניך ואמרתי לך: מר סקופ, תביא את ה-1,500,000 שקלים ונלך מפה.

עדי בן יעקב: לא רצית לדבר איתנו.

יעקב אדרי: זה מה שהמדינה הטילה עליו.

יעקב אדרי: אפשר להתווכח אם המדינה צודקת או לא.

יעקב אדרי: אתה תופס פה פקיד ממשלתי.

חנא סוייד: זה לא אישי.

יעקב אדרי: הוא מדבר אליו אישית .

עדי בן יעקב: אני מדבר באופן מלודרמטי.

יעקב אדרי: הוא עושה את עבודתו.

יעקב אדרי: זה שהמדינה עובדת עקום, זה משהו אחר.

עדי בן יעקב: יש לי מסמכים משנת 1984.

עדי בן יעקב: יש עדות של מנהל מטעם המינהל.

עדי בן יעקב: המינהל ניהל משא ומתן איתם בשנת 1994, הם הסכימו והמינהל הפסיק את זה.

יעקב אדרי: אבל אתה אומר שבית המשפט פסק בכל זאת.

יעקב אדרי: בית המשפט ידע את כל מה שאתה אומר, ובכל זאת הוא פסק.

עדי בן יעקב: יש לו כובע אחד שבו הוא שומר קרקע, ויש לו כובע אחר שהוא אחראי.

עדי בן יעקב: מדינת ישראל מינתה את כבוד השופט גולדברג, וכבוד השופט קבע נורמה חדשה.

יעקב אדרי: אתה מדבר על הדרום, על הבדואים.

יעקב אדרי: אני הייתי שר נגב-גליל.

יעקב אדרי: עכשיו נכנסת למשהו אחר בכלל.

יעקב אדרי: אני בעד מתן פיצויים הוגנים.

יעקב אדרי: אין לי ויכוח איתך בעניין הזה.

עדי בן יעקב: אנשים אלה יכלו לבנות.

עדי בן יעקב: לא נתנו להם.

עדי בן יעקב: בשנת 1995 כאשר אריק שרון בנה 5,000 דירות בגני אביב, מרשי הלך וביקש שיתנו לו דירה.

עדי בן יעקב: אמרו לו: לא.

עדי בן יעקב: אתה גר.

עדי בן יעקב: גר לא יכול לגור שם.

ישראל חסון: אני מחזיק בידי את הפנייה בנושא של ההוצאה לפועל להוצאת צו גמיש.

ישראל חסון: אין שום מסמך, שום אמירה ושום ידיעה על מסוכנות של המשפחה, או על כך שהם אנשים לא ישרים.

ישראל חסון: זה לא הקטע.

ישראל חסון: זה בכלל לא היה קיים.

עדי בן יעקב: האם אתה יכול להקריא?

ישראל חסון: אם ירשה לי היו"ר, אני אקרא.

ישראל חסון: אפשר גם להציג את זה.

ישראל חסון: מאחר ופעולות הריסה, כפי שאמר איש המשטרה, טומנות בחובן הפרת סדר, לא בהכרח מצד האנשים שמפונים, ההוצאה לפועל נתבקשה לקבוע מועד גמיש.

ישראל חסון: בכל מקרה, הודעות פינוי נמסרו וניתנו.

ישראל חסון: אף אחד לא מכחיש את זה.

ישראל חסון: זה לא שבאו כגנבים בלילה.

דב חנין: אבל למה כאשר יורד גשם שוטף?

דב חנין: זה היה גשם עד כדי כך שוטף, שתגי השוטרים נמסו בו.

דב חנין: זה לא גשם רגיל.

ישראל חסון: אדוני, לא אני קבעתי את מועד הפינוי.

קריאה: מי קובע?

יעקב אדרי: תנו לו לדבר.

קריאה: אתה לא עורך דין שלו.

גאלב מג'אדלה: אתם לא יכולים לעשות מאיתנו צחוק.

גאלב מג'אדלה: אנחנו גם מבינים בחוק קצת.

גאלב מג'אדלה: ישראל, אנחנו מבינים קצת.

גאלב מג'אדלה: האם אתם במינהל הוצאתם את הצו?

ישראל חסון: כן.

גאלב מג'אדלה: אז המשטרה היתה צריכה לתאם איתך ורק איתך.

גאלב מג'אדלה: חבר'ה, אל תעשו צחוק מאיתנו.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא נולדנו אתמול.

גאלב מג'אדלה: עברנו קצת בחיים.

גאלב מג'אדלה: אמר מפקד התחנה: תיאמנו עם העירייה.

גאלב מג'אדלה: אין לכם מה לתאם עם העירייה.

גאלב מג'אדלה: אתה היית צריך לתאם עם מי שהוציא את הצו.

דורון תורג'מן: גם איתם זה תואם.

יעקב אדרי: אין סתירה בין הדברים.

דורון תורג'מן: כל עבודת המטה מתנהלת: פעם אחת עם נציגי העירייה, מחלקת הנדסה, ופעם שנייה עם מינהל מקרקעי ישראל.

גאלב מג'אדלה: עם כל הכבוד לעירייה ולמחלקת הנדסה, מי שהוציא את הצו הוא מינהל מקרקעי ישראל.

גאלב מג'אדלה: איתו אתה צריך לתאם.

דורון תורג'מן: זה תואם איתו.

גאלב מג'אדלה: לא אמרת את זה.

גאלב מג'אדלה: אמרת: תיאמנו עם העירייה .

דורון תורג'מן: שאלתם, אם זה תואם עם העירייה.

גאלב מג'אדלה: אתה מתועד.

גאלב מג'אדלה: לפני 10 דקות אמרת את זה.

גאלב מג'אדלה: האם אני לא שומע טוב?

גאלב מג'אדלה: עדיין לא עברתי את גיל 60.

גאלב מג'אדלה: אמרת: תיאמנו עם העירייה.

גאלב מג'אדלה: אתה צריך לתאם עם מי שהוציא את הצו.

גאלב מג'אדלה: מי שהוציא את הצו הוא מינהל מקרקעי ישראל.

גאלב מג'אדלה: האם מינהל מקרקעי ישראל נתן לך לעשות את הפעולות שלך בגשם שוטף?

גאלב מג'אדלה: זאת השאלה.

חנא סוייד: אדוני היו"ר, אני חושב שהטענה העיקרית כלפי המינהל היא לא העניין הדיוני, היא לא העניין שהוציאו צו או איך הוציאו צו.

חנא סוייד: קל לרשויות המדינה, במיוחד למינהל מקרקעי ישראל שרוצה להרוס בתים ערביים בלוד, להשיג מה שהוא רוצה ולקבל תמיכה מהמשטרה, עם תגים או בלי תגים.

חנא סוייד: הכל אפשרי.

חנא סוייד: הטענה כלפי המינהל, היא המדיניות שלו.

חנא סוייד: האם אותם בתים של אבועיד בלוד הם הבתים היחידים בישראל שיש בהם פלישה על פי ההגדרות, או שגם בהתנחלויות בודדים יש אלפים על גבי אלפים?

חנא סוייד: האם אין אלופים בצבא הגנה לישראל שפלשו לקרקעות, והמינהל כמדיניות לא אוכף ולא מנסה להחיל את הדין עליהם?

חנא סוייד: זו הטענה כלפי המינהל.

חנא סוייד: המינהל הוא מדינה שנייה, הוא מדינה בתוך מדינה.

חנא סוייד: מה שהמינהל רוצה לעשות, הוא יכול לעשות.

חנא סוייד: אני מדבר מניסיוני.

חנא סוייד: השאלה היא הסלקטיביות במינהל.

חנא סוייד: יושב כאן אדם ואומר: האדמות האלה הן חקלאיות.

חנא סוייד: עכשיו אתה לא משתמש בהם לחקלאות.

חנא סוייד: לך עכשיו ותזרע אותם.

חנא סוייד: אולי תעשו נטיעות באדמות בהן הרסתם את הבתים.

חנא סוייד: זה שקר וכזב.

חנא סוייד: אין כוונה להשתמש באדמות האלה לחקלאות.

חנא סוייד: אלו אדמה באמצע שטח מפותח.

חנא סוייד: אמרתי קודם: הן נמצאות שתיים-שלוש דקות מחלון הראווה של מדינת ישראל, משדה התעופה.

חנא סוייד: על מה אתם מדברים?

חנא סוייד: חקלאי או לא חקלאי.

חנא סוייד: זה שטח בנוי, שהמינהל צריך לדאוג לשינויי יעוד שלו, ולאפשר לאנשים לחיות ולבנות על פי חוק.

חנא סוייד: כפי שאמר ראש העיר, אי אפשר לחיות כל החיים עם הטענה: בנייה לא חוקית.

חנא סוייד: עד מתי בנייה לא חוקית.

חנא סוייד: זה לא יורד מהשמיים.

חנא סוייד: זה מעשה אדם.

חנא סוייד: רוצים, יהיה חוקי.

חנא סוייד: לא רוצים, לא יהיה חוקי כל החיים.

חנא סוייד: עם זה צריך להתמודד.

גאלב מג'אדלה: אדוני היו"ר, לא ניתן לבזבז את הזמן של הדיון הזה.

גאלב מג'אדלה: בסרט הזה היינו.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים לשמוע כאן התחייבות מפורשת של מינהל מקרקעי ישראל, של המשטרה ושל משרד הפנים, לשלב ידיים עם ראש העיר הממונה במדיניות החדשה.

גאלב מג'אדלה: כל הזמן התחבאתם מאחורי גבו של ראש העיר והעירייה.

גאלב מג'אדלה: עכשיו אני רוצה שאתה, המשטרה ומחוז מרכז, תתנו הצהרה שאתם משלבים ידיים נקיות על מנת לבצע את מדיניות ראש העיר למצוא פתרון אלטרנטיבי פעם אחת ולתמיד.

חנא סוייד: בעוד חודשיים ניצן יזרוק את הניירות ויברח משם.

חנא סוייד: אני מבטיח לך.

דב חנין: כמו שאנחנו מכירים אותו, זה לא יקרה.

גאלב מג'אדלה: אתה לא מכיר אותו.

גאלב מג'אדלה: אתה לא מכיר את מאיר.

גאלב מג'אדלה: הוא עוד לא ברח משום מערכה.

דב חנין: אדוני, אני אתן לך את הזכות לענות להערותיהם של חברי הכנסת.

דב חנין: כאשר אתה עונה, אני רוצה שתענה גם לי על כמה שאלות.

דב חנין: השאלה הראשונה היא, האם במקום הזה היו ילדים?

דב חנין: אם כן, איך הם טופלו.

דב חנין: שאלה שנייה היא, האם תיאמתם את כל המבצע הזה עם רשויות הרווחה?

דב חנין: מי מטעם רשויות הרווחה היה במקום?

דב חנין: או שפשוט היתה התעלמות מוחלטת: הורסים, ושה' יפתור את הבעיות.

דב חנין: אני מבין, שמי שביצע את ההריסה עצמה היה איזשהו קבלן.

דב חנין: האם היו הנחיות ובקרה?

דב חנין: מי מבקר ואיך מבקרים?

דב חנין: ישנן בעיות רבות הנוגעות להריסה הספציפית הזו, אבל השאלה היא הרבה יותר רחבה.

דב חנין: חס וחלילה, אנחנו עלולים להימצא מחר או מחרתיים במצב של הריסה נוספת בלוד.

דב חנין: זה גם יכול לקרות.

דב חנין: אנחנו רוצים להיות בטוחים, שמשהו באמת משתנה בצורת ההתנהלות.

דב חנין: אני חושב, שאולי היה טעם להפריד בין שני הדיונים: הדיון על ההריסות ודיון על התנהלות המשטרה, אבל דווקא בחיבור בין שני הנושאים היה משהו מאוד סימבולי.

דב חנין: לראות את התמונה הזו של אותו איש משטרה מניח את רגלו על הבן אדם הכבול על הרצפה, מבחינתי תמצת את המצב.

דב חנין: יש פה אוכלוסייה שכל הזמן מניחים עליה את הרגל.

דב חנין: הטענה היא לא טענה אישית.

דב חנין: הטענה היא לגבי מדיניות נוראה.

ישראל חסון: המינהל, כמו כל גוף במדינת ישראל, מפעיל קבלני הוצאה לפועל שמקבלים רישיון ממשרד המשפטים.

ישראל חסון: אין הוצאה לפועל שלא מתבצעת במדינת ישראל בדרך הזו.

ישראל חסון: זה הקבלן היחיד שהיה שם.

ישראל חסון: כל היתר היו קבלנים שעסקו בהוצאת הציוד והריסת המבנים.

דוד אזולאי: מי נותן את ההנחיות המקצועיות לקבלן?

ישראל חסון: מי שניהל את כל האירוע מבחינת הביצוע של המינהל הוא המנהל של מחלקת הפיקוח במחוז המרכז - בן אדם מנוסה ואחראי.

גאלב מג'אדלה: מה שמו?

גאלב מג'אדלה: האם אין לו שם?

ישראל חסון: יש לו שם.

ישראל חסון: קוראים לו אהוד גבריאלי.

דוד אזולאי: האם יש לו הכשרה בתחום הרווחה?

ישראל חסון: יש לו הכשרה.

ישראל חסון: תן לי להשיב.

ישראל חסון: פעם אחת לא הגנו עליי כאשר אמרו לי שאנחנו משקרים, כאשר אף עובדה לא מוכחשת.

ישראל חסון: עכשיו אתם לא נותנים לי להשלים שום משפט.

ישראל חסון: אם אתם רוצים שאני אשתוק, אני אשב פה ואשתוק.

ישראל חסון: אין לי בעיה.

ישראל חסון: אתם לא נותנים לי להשלים משפט אחד באופן סדור.

דב חנין: תדבר, אדוני.

ישראל חסון: פעם אחת זו היתה ההוצאה לפועל, והיא היתה מסודרת ומתואמת.

ישראל חסון: פעם שנייה, לא היתה שום אלימות.

ישראל חסון: שלוש, הוזמנו נציגי הרווחה והם היו במקום.

ישראל חסון: יתרה מכך, יש לנו עדויות לכך שהם הציעו את עזרתם ולא היתה לכך היענות.

ישראל חסון: אני אישית לא הייתי במקום.

ישראל חסון: שימשתי אז בתפקיד אחר.

ישראל חסון: לגבי השאלה ששאלת בתחילה - כן אנחנו היינו מודעים לכך שמדובר במשפחות עם ילדים.

ישראל חסון: כמובן שלא תיאמנו את מזג האוויר.

ישראל חסון: המועד הזה נקבע הרבה זמן מראש, ומזג האוויר נכפה עלינו בתחזית של יום קודם.

דב חנין: האם אי אפשר לדחות כזה דבר?

חנא סוייד: זה עולה כסף.

חנא סוייד: זו התשובה.

חנא סוייד: הם לא יכולים להפסיק כסף.

דוד אזולאי: האם השיקול הוא כלכלי?

ישראל חסון: לא.

ישראל חסון: המועד נקבע על ידי ההוצאה לפועל.

דב חנין: אבל יורד גשם, וזו טראומה.

ישראל חסון: השיקול הוא לא כלכלי, כי אירוע כזה אפילו לא עלה 100,000 שקלים.

ישראל חסון: זה נכון שעו"ד בן יעקב פנה אליי יום לפני האירוע וביקש לדחות אותו.

ישראל חסון: קיבלתי גם פניות מחברי כנסת נכבדים.

חנא סוייד: מהשר לשעבר מג'אדלה, יו"ר ועדת הפנים לשעבר.

חנא סוייד: הוא מכיר טוב מאוד את המטריה.

ישראל חסון: אני מקווה שאדוני לא נפגע, ואם הוא נפגע אני מתנצל.

דוד אזולאי: מה היה השיקול לא לדחות למרות שהיה גשם?

ישראל חסון: הפניות לדחייה לא היו בגלל מזג האוויר.

ישראל חסון: מזג האוויר לא היה ידוע כאשר הגיעו הפניות לדחייה.

ישראל חסון: הפניות לדחייה היו כדי לנסות ולהגיע לידי פתרון.

ישראל חסון: אמרתי כבר מראש, שהיו ניסיונות משך שנים, הליכים משפטיים ארוכים, כאשר כל ההליכים המשפטיים האלה לא באו לידי פתרון.

דב חנין: מה קרה עם כל הדברים של האנשים?

דב חנין: האם הם פשוט נשארו בגשם?

ישראל חסון: לא.

ישראל חסון: כל הדברים של האנשים, בהסכמתם, במקום שהם הורו לנו, הונחו בבית משפחת האמא, גברת ספיה.

עפו אגבאריה: זה מחוסר ברירה.

קריאה: לא אמת.

עדי בן יעקב: זו לא אמת.

ישראל חסון: יש תיעוד מלא, שכל הבתים פונו מכל החפצים.

ישראל חסון: לא נלקח שום חפץ.

ישראל חסון: היתה ודאי סיטואציה לא קלה במזג האוויר הזה.

ישראל חסון: אנחנו לא מכחישים את זה.

ישראל חסון: זו עובדה.

ישראל חסון: אבל לבוא ולהגיד שבתוך ההריסות היה ציוד של אנשים, זה לא מדויק.

חנא סוייד: האם אתה היית שם?

דב חנין: הוא לא היה.

ישראל חסון: ציינתי שלא הייתי.

עדי בן יעקב: ישראל, כל מה שאמרת שנוי במחלוקת, ויש לי ראיות מוצקות לכך, כולל זה שאתה תולה את קביעת המועד בהוצאה לפועל.

עדי בן יעקב: הוצאה לפועל במדינת ישראל פועלת אך ורק לפי הוראת הזוכים.

עדי בן יעקב: מינהל מקרקעי ישראל הוא הזוכה, והוא היה יכול להחליט בכל שנייה מתי הוא רוצה שיהיה פינוי.

גאלב מג'אדלה: דקה לפני.

עדי בן יעקב: דקה לפני ותוך כדי.

חנא סוייד: הוא יכול גם לא לבצע בכלל.

עדי בן יעקב: האנשים של המשטרה והמינהל לא הזדהו.

עדי בן יעקב: אנשי רווחה לא היו.

עדי בן יעקב: הגברת דהן אמרה לי בשעה 11:30 בטלפון, שהיא היתה וצעקו שם ולכן היא הלכה.

עדי בן יעקב: היא לא היתה.

עדי בן יעקב: לא היו אנשי רווחה.

עדי בן יעקב: יש לי הקלטה של קצינים בכירים שאומרים: הם היו פה והלכו.

עדי בן יעקב: מתוך קבוצה של 47 משפחות היו 20 ילדים שמסתובבים וצועקים כי הורסים להם את הבית, והורסים ללא פסק דין.

עדי בן יעקב: פסק הדין מדבר על פינוי ולא על הריסה.

עדי בן יעקב: האנשים שלכם באים ומדברים עם משפחה אחד, ואחר כך אומרים שהם דיברו על כל המשפחה.

עדי בן יעקב: זה בעייתי.

עדי בן יעקב: יש טענה – ואני לא יודע אם היא נכונה או לא - שהאנשים שלך התפרצו לשני בתים של המשפחה בשעה שהיו שם רק קטינים, היו מאוד אלימים ורבאלית: קיללו ודיברו בגסות רוח, היו מכוסים במסכות.

עדי בן יעקב: ילדה בת 12 היתה בבית בשעה שהתפרצו 40 יס"מים לתוך הבית שלה, כאשר אבא שלה נמצא בעבודה שלו במרחק קילומטר וחצי, ומשטרת ישראל לא יכולה לחכות 10 דקות בשביל שהאבא יבוא ויוציא את הילדה או שמישהו מהרווחה יבוא.

עדי בן יעקב: ואתה אומר שהכל בסדר.

עדי בן יעקב: אני אומר לך, שהכל לא בסדר.

עדי בן יעקב: הדבר הזה גם יבורר במקומות שצריך לברר אותו.

עדי בן יעקב: עכשיו יש לנו זמן – 7 שנים.

עדי בן יעקב: הולכים לאט, לא צריכים ללכת מהר.

עדי בן יעקב: לא הכל היה בסדר.

עדי בן יעקב: יכולתם לעצור את זה.

עדי בן יעקב: אנחנו לא נעשה ועדת חקירה לגבי כמה זה עלה.

ישראל חסון: אין מחלוקת על כך שההוצאה לפועל היא לטובת הזוכה.

ישראל חסון: אין מחלוקת על כך.

ישראל חסון: כאשר פנו אלינו כמה ימים קודם וביקשו לעכב את הדברים, אמרתי שלאחר החלטה אנחנו החלטנו שלא לעכב זאת.

ישראל חסון: אין בכלל מחלוקת איתך לגבי הזוכה.

ריאד אבו עיד: קודם כל, לא מדובר ב17 או ב-15 דונם.

ריאד אבו עיד: מדובר ב-4 דונם ו-300 מטר.

ישראל חסון: יכול להיות שאתה מדבר על הבתים, אבל פסק הדין הוא על שטח אחר.

ריאד אבו עיד: האם אתה מתכוון להרוס את הכל על ה-17 דונם?

ישראל חסון: לא.

ישראל חסון: אני מתכוון שכל שטח שנמצא תחת הניהול שלנו ינוהל על פי חוק.

ריאד אבו עיד: התביעה היתה על חלקה 5א' בשטח של 4 דונם ו-300.

חנא סוייד: תמשיך הלאה.

ריאד אבו עיד: ביום שישי לפני ההריסה יגאל עזרא, יועץ לענייני ערבים, התקשר ואמר שההריסה נדחתה ליום שישי.

ריאד אבו עיד: אמרתי לו: בוא נוביל את המהלך למשא ומתן.

ריאד אבו עיד: הוא אמר: אין בעיה.

ריאד אבו עיד: ביום ראשון בשעה 17:00 עזרא התקשר ואמר: המינהל חזר בו.

ריאד אבו עיד: האם זו אמת או לא?

ישראל חסון: אני לא מכיר את זה.

ריאד אבו עיד: אתה לא רוצה להכיר.

ישראל חסון: אני לא מוכן לשמוע את ההערות האלה.

דב חנין: יש לנו מסגרת זמן קצובה לדיון הזה, ואני רוצה להגיע למסקנות.

דב חנין: אדוני, תסכם את הדברים העיקריים ב-2 דקות.

ריאד אבו עיד: זו הריסה של הבית שלי ושל הילדים שלי.

דב חנין: אבל אנחנו רוצים להגיע למסקנות בדיון הזה.

ריאד אבו עיד: הילדים שלי יושבים ברחוב, והילדים שלו יושבים בבית חם.

חנא סוייד: לכן הוא ביקש לקיים דיון כאן.

ריאד אבו עיד: הוא אמר שהם הוציאו את הציוד.

ריאד אבו עיד: ישראל, מי אלה שהוציאו את הציוד?

ישראל חסון: פועלי קבלן.

ריאד אבו עיד: בני כמה?

ישראל חסון: בגירים.

ריאד אבו עיד: הם היו בני 16.

ריאד אבו עיד: אנחנו קוראים להם: זק"א הריסות.

ריאד אבו עיד: אני מכבד כל אדם, עם כיפה או בלי כיפה, אבל פה רובם היו עם כיפות.

ריאד אבו עיד: כאילו באו ללמד אותם איך לזרוק ערבים מהבית.

ריאד אבו עיד: הילדים האלה הרימו את הציוד: המקרר והמיטה, ושמו את זה במקום.

ריאד אבו עיד: הכל נהרס בכוונה.

ריאד אבו עיד: מבחינת השוטרים - חלק מהשוטרים התנהגו כמו ברברים.

ריאד אבו עיד: אחד אמר לבחור אחר: לאיפה אתה נכנס.

ריאד אבו עיד: כאילו אנחנו במבצע צבאי בלוב.

ריאד אבו עיד: חלק מהם התנהגו כמו קדאפי.

ריאד אבו עיד: אחד אמר לשני: באתי להרוג ערבים כאן.

ריאד אבו עיד: זה מוקלט.

ריאד אבו עיד: האם לא יכולתם לדחות את ההריסה, כך שהילדים לא יקבלו טראומה?

ריאד אבו עיד: הבעיה שלא הילדים שלכם שם, אלא הילדים שלנו שם.

ריאד אבו עיד: אהוד גבריאלי, שדיברת עליו, הוא אחד שתלו נגדו הרבה טענות.

ריאד אבו עיד: האיש הזה הוא גס רוח.

ריאד אבו עיד: הוא נהנה להרוס.

ריאד אבו עיד: אתה היית מנהל מחוז מרכז בתקופה של ההריסה.

ריאד אבו עיד: אתה יכולת להגיד זאת לאהוד גבריאלי ולקבלן, שהוא חבר שלכם ורצה כסף.

ריאד אבו עיד: לא אותך ולא את אהוד גבריאלי עניין מה יקרה עם הילדים שלנו.

ריאד אבו עיד: כסף, כסף, ולא מדובר ב-100,000 שקלים.

ריאד אבו עיד: עלות של 500 שוטרים זה לא 100,000 שקלים.

ריאד אבו עיד: מאות אלפי שקלים בזבזתם על המבצע הזה.

ריאד אבו עיד: נעשתה עסקה על החלקה, ואתם ממהרים למסור את האזור.

ריאד אבו עיד: אתה אומר שזו אדמה חקלאית.

ריאד אבו עיד: מדוע 20 מטר מהבית שלי אתם הולכים לאשר אדמות במושב זיתן, שצמוד לבית שלי, להקמת מכללת יעקב?

ריאד אבו עיד: האם אני שונה ממכללת יעקב?

ריאד אבו עיד: אני גר שם.

ריאד אבו עיד: אני לא שונה ממכללת יעקב, אבל אין לי פאות, ואני לא נגד דת.

ריאד אבו עיד: אין תשובות לוועדה.

דב חנין: אדוני, מה המצב שלכם עכשיו?

ריאד אבו עיד: הילדים באוהלים.

דב חנין: אתם חיים באוהלים בגשם.

ריאד אבו עיד: גבריאלי וישראל חיים בבית טוב.

מאיר ניצן: מותר לי להגיד משהו?

מאיר ניצן: גם אם הם נכנסים בשעה מסוימת לשכן או לקרוב משפחה, זה לא הפתרון.

חנא סוייד: זה הומלס.

דב חנין: ודאי שזה לא הפתרון.

חנא סוייד: אין להם קורת גג.

ריאד אבו עיד: מביאים אותם ללמוד איך הורסים בית ערבי.

גאלב מג'אדלה: אני מתנצל, אני הולך לנשיאות הכנסת.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה בסיכום שתבקשו לדעת, מה הפתרון האלטרנטיבי ואיזה מסקנות והפקת לקחים הפיקו בעקבות האירוע הזה כבוד מפקד התחנה וכבוד מנהל המחוז של המינהל.

דב חנין: אני רק רוצה לקבל תשובה בנוגע לאותם צעירים שאתם הפעלתם שם במקום.

דב חנין: למה הופעלו האנשים האלה?

דב חנין: מי הפעיל אותם?

דב חנין: מהי המדיניות פה?

דב חנין: מי הם האנשים האלה?

ישראל חסון: בכל סיטואציה של בתים שמפונים מפונה כל הציוד שאינו מחובר לקרקע.

ישראל חסון: הקבלן נדרש להביא עובדים, ואנחנו בודקים אותם.

ישראל חסון: כל העובדים הם בגירים.

ישראל חסון: הוא לא יכול להעסיק, על פי חוק, עובדים שהם לא בגירים.

ישראל חסון: לגבי זה, שחלק מהם חבשו כיפה.

ישראל חסון: ....

ריאד אבו עיד: אני לא נגד זה.

ישראל חסון: לא אמרתי שאתה נגד זה.

דב חנין: האם בדקתם שכל העובדים שהיו שם היו בגירים?

ישראל חסון: אנחנו בודקים את זה.

דב חנין: בודקים זה לעתיד.

דב חנין: אני שואל, אם בדקתם במקרה הזה.

דב חנין: האם אתה משוכנע?

דב חנין: האם אתה רוצה לבדוק?

דב חנין: אם אתה לא יודע, בסדר.

דב חנין: אני רוצה שהתשובה שאתה נותן תהיה תשובה בדוקה.

דב חנין: אם אדוני מבקש עוד זמן לבדוק את העניין, אני מוכן לתת לו זמן.

דב חנין: תיתן לנו תשובה תוך שבוע.

קריאה: היו מתנדבים.

ריאד אבו עיד: אלה לא היו מתנדבים.

ריאד אבו עיד: זה בשכר.

ריאד אבו עיד: מלמדים אותם איך להרוס בתים לערבים.

דוד אזולאי: האם אדוני רוצה לבדוק את העניין, או שאדוני כבר בדק אותו?

ישראל חסון: אני אשיב.

ישראל חסון: הקבלן, מבחינתנו, מחויב להעסיק בגירים בלבד.

דב חנין: האם אדוני בדק את זה או לא בדק?

דב חנין: חבל על הזמן שלנו.

ישראל חסון: אני אבדוק.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: תן לנו תשובה תוך שבוע מי היו האנשים האלה.

דב חנין: אני מוטרד מהטענה הזו.

דב חנין: מר שמוליק דוד, בבקשה.

שמוליק דוד: אני יועץ לערבים בשתי"ל, ואני מלווה את הפרויקט של הערים המעורבות.

שמוליק דוד: ראשית, אנחנו רוצים לברך את ראש הוועדה הממונה החדש על הגישה החיובית שהולכת קדימה בהקשר הזה.

שמוליק דוד: זה בהחלט משמח.

שמוליק דוד: אנחנו רשמנו את הדברים לפנינו, ואנחנו נצפה לראות לאן יתקדמו הדברים.

שמוליק דוד: ככל שניתן לסייע או לשתף פעולה בהקשר הזה, זה בהחלט משמח.

שמוליק דוד: הדברים שהציג נציג המינהל נשמעים כמו דברי העבר, ונדמה לי שהשתנתה המדיניות בעיר.

שמוליק דוד: חשוב שהמינהל יכיר בכך ויפנים את השינוי הזה, ותהיה עבודה מתואמת בין הגורמים.

שמוליק דוד: נדמה לי, שהדבר המרכזי שראינו כאן הוא שני קולות.

שמוליק דוד: המדינה מדברת בהקשר הזה בשני קולות, וחשוב מאוד שהמצב הזה ישתנה.

שמוליק דוד: לנוכח הדברים האלה, נשמח שהוועדה תקיים דיון נוסף בסוגיה הזו, דיון מעקב, כדי שתוכל להתבונן בדברים ולראות כיצד המדיניות מתרקמת.

דוד אזולאי: האם יש עוד דוברים שרוצים לדבר על ההיבט הזה לפני שאנחנו עוברים לנושא של דהמש?

קייס נאסר: אני התעסקתי בנושא תכנון העיר לוד באופן כללי, ואני רוצה לחדד שלוש נקודות.

קייס נאסר: אני לא הייתי מעורב באופן אישי בנושא של משפחת אבו עיד, אבל אני חושב שמה שקרה למשפחת אבו עיד בהתחשב בכך שהיום לפי נתוני הממשלה יש 1,600 יחידות דיור שנבנו ללא היתר, כאשר לפי הנתונים בשטח אנחנו מדברים על מעל 2,400 יחידות דיור.

קייס נאסר: אם המדיניות הזו תמשיך, נראה עוד מחנות פליטים אבו עיד.

קייס נאסר: מחנה פליטים אבו עיד לא יהיה אחרון.

קייס נאסר: לוד תהפוך למוזיאון של 48.

קייס נאסר: נראה את אותן מראות אם המדיניות הזו תמשיך.

קייס נאסר: אני רוצה לנפץ את הסיסמאות של המדינה בשני דברים.

קייס נאסר: מדברים על אכיפת חוק.

קייס נאסר: אנחנו אוכפים את החוק.

קייס נאסר: הסיסמה השנייה היא: אנחנו מתכננים לתושבים בלוד.

קייס נאסר: שתי הסיסמאות הן סיסמאות חסרות כל תוכן.

קייס נאסר: לגבי הסיסמה של אכיפת חוק – אני תופס בידיים שלי תחקיר של ידיעות אחרונות על כך שהמדינה ביקשה 30 פעם מבג"צ אורכות כדי לא לבצע צווי הריסה בהתנחלות גבעת יובל לגבי רס"ן פרץ ורס"ן רועי קליין.

קייס נאסר: התיק מתנהל 5 שנים, ובכל דיון המדינה מבקשת אורכה נוספת.

קייס נאסר: אני מתפלא, למה אותה מדינה לא מבקשת את אותן אורכות גם לתושבים הערבים.

קייס נאסר: הם בלוד והם ברחבי הארץ.

קייס נאסר: לכן, הסיסמה: אני הורס בית כחלק מאכיפת חוק, היא שקר וכזב.

קייס נאסר: הסיסמה השנייה: אנחנו מתכננים את העיר לוד – כבוד יו"ר הוועדה החדשה, מאיר ניצן, הפנה לשתי תוכניות: פרדס שני ורמז.

קייס נאסר: אני אומר, שגם התוכניות האלה הן המחאה ללא כיסוי.

קייס נאסר: למה?

קייס נאסר: אני תופס ביד שלי תעודת עובד ציבור של מהנדס עיריית לוד לגבי תוכנית פרדס שני.

קייס נאסר: מה הם עשו?

קייס נאסר: בכדי להנמיך את האש הם אמרו: אנחנו מתכננים שכונת פרדס שני.

קייס נאסר: הם צבעו את זה בכתום, בשביל מגורים.

קייס נאסר: אני כבעל מגרש, על מנת שאני אקבל היתר אני צריך תוכנית איחוד וחלוקה לכל המבנן, תוכנית לדרכים, תוכנית לניקוז, תוכנית לביוב, תוכנית לפיתוח שטחי הציבור וכו'.

קייס נאסר: אתה מבקש ממני, אדם פשוט, דל אמצעים, שיש לו חלקה קטנה, לקדם תוכניות שרק ממשלות מקדמות.

קייס נאסר: לפי תעודת הציבור של מהנדס עיריית לוד, מאז שנת 2003 לא יצא שום היתר בנייה מהתוכנית הזו.

קייס נאסר: לכן, הסיסמה: "תכננו את פרדס שני", זו סיסמה ותעמולה.

קייס נאסר: לאחרונה, הפקידה הוועדה המחוזית תוכנית לשכונת רמז בלוד.

קייס נאסר: שכונת רמז בלוד היא שכונה ערבית, שיש בה שיעור גדול של בנייה ללא היתר.

קייס נאסר: בשנת 2006 לקחה המדינה יוזמה לתכנן את זה.

קייס נאסר: בא מאיר ניצן, שתה כוסית, ואמר שהם מקדמים למען שוויון לערבים.

מאיר ניצן: אני לא שותה.

מאיר ניצן: אני לא מבין מהי ההשתלחות הזו.

קייס נאסר: התכוונתי למאיר שטרית.

קייס נאסר: את ההתנגדות שדיברת עליה אני הגשתי בשם כל התושבים ברמז.

קייס נאסר: זו לא התנגדות של כמה אנשים.

קייס נאסר: זו התנגדות ייצוגית של כל התושבים.

קייס נאסר: עוד פעם חזרנו לאותו סרט.

קייס נאסר: אתה מסתכל על הפרק בתקנות תוכנית תנאים למתן היתר, ועוד פעם אתה רואה תוכנית לאיחוד וחלוקה, דרכים, ניקוז, ביוב, פיתוח שטחי ציבור וכו'.

קייס נאסר: לי בסך הכל יש מגרש אחד.

קייס נאסר: אתה מבקש ממני כבעל מגרש אחד לקדם את כל התוכניות האלה.

קייס נאסר: אלה תוכניות שיכולות לקחת זמן רב, שיש להן עלות כספית גדולה מאוד.

קייס נאסר: לכן, אותן תוכניות שאתה מדבר עליהן, שכביכול באות במטרה להכשיר בנייה, הן הסיבה לקיומה של בנייה ללא היתר.

קייס נאסר: לכן, אני מבקש שתצא מהוועדה הזו קריאה לחייב את המדינה לקום ולבצע את כל התוכניות הדרושות בפרדס שני וברמז, על מנת שאנשים יוכלו לקבל היתרי בנייה.

קייס נאסר: לגבי דהמש, אני אשאיר את הנושא הזה לתושבים של דהמש.

קייס נאסר: אני רק רוצה להגיד, שדהמש היום הוא מתחם שלם עם בעלות פרטית.

קייס נאסר: מדובר ב-70 דונם של בעלות פרטית.

קייס נאסר: אלה לא קרקעות של המדינה.

קייס נאסר: אין לנו בעיה שם עם המדינה.

קייס נאסר: זו בעלות פרטית.

קייס נאסר: המדינה מזה עשרות שנים ממאנת לתכנן, והינה באו אלינו התושבים עם יוזמה חסרת תקדים, נטלו על עצמם את כל המבצע התכנוני, הגישו תוכנית, והתוכנית נתקעה.

קייס נאסר: הוועדה המחוזית לפני עמק לוד תקעה את זה.

קייס נאסר: התושבים פנו לבית המשפט, וכבוד השופט בשנת 2006 אמר: "אכן הוועדות מתעמרות בתושבים, מעקבות את התוכניות.

קייס נאסר: תקדמו אותן".

קייס נאסר: חזרנו שוב לוועדה המחוזית, והוועדה המחוזית חזרה עם עוד סיבה: אתם אכן קיימים שם, נושמים שם וחיים שם, אבל אם נאשר לכם את התוכנית זה יהיה למעשה הקמת יישוב חדש.

קייס נאסר: אבל ריבונו של עולם, אני נמצא שם עשרות בשנים.

קייס נאסר: מה זה משנה מבחינת דיני השלטון המקומי שאין לי סמל?

קייס נאסר: מה שמייחד את התושבים וכל הבנייה ללא היתר ביישובים הערביים בכלל, זה הנושא של היחס.

קייס נאסר: המדינה יכולה לשנות את היחס שלה ימינה או שמאלה.

קייס נאסר: ימינה – להמשיך במדיניות של הריסות בתים ומדיניות של שקר וכזב.

קייס נאסר: שמאלה – לבוא עם התושבים, לתכנן ולבדוק את הסיבות לעומק מדוע יש בנייה ללא היתר, לקדם פתרונות הומניטאריים.

קייס נאסר: אל"ף-בי"ת זה לקיים ועדה מקצועית.

קייס נאסר: אני רוצה שהוועדה תצא בקריאה, שעיריית לוד עם התושבים, עם המינהל, עם המשרד לבינוי ושיכון ויתר משרדי הממשלה, יקימו ועדה מקצועית, שתכלול מתכננים, משפטנים, אנשי רווחה, נציגי משרדי ממשלה ונציגי תושבים, על מנת לבדוק פתרונות הומניטאריים.

קייס נאסר: אני לא אדם פוליטיקאי.

מאיר ניצן: אני לא בטוח.

קייס נאסר: בסדר.

קייס נאסר: אני אמשיך במשפט שלי.

קייס נאסר: אני לא אדם פוליטיקאי, אבל אנחנו התושבים בלוד ובדהמש קיבלנו את ההחלטה שלנו.

קייס נאסר: החלטנו להישאר שם.

קייס נאסר: אם המדינה תחליט אחרת ותהרוס אותנו, היא תישא באחריות של הדבר הזה.

קייס נאסר: אנחנו החלטנו.

קייס נאסר: ההחלטה עכשיו היא בידי הממשלה ובידי העירייה.

מאיר ניצן: אני מבקש להשיב, מאחר שהותקפתי אישית.

קייס נאסר: לא תקפתי אותך אישית.

מאיר ניצן: זה היה מאוד אישי.

מאיר ניצן: צר לי, שגישה כזו כפי שנשמעה כאן תוקעת את התושבים הערבים.

מאיר ניצן: אני אומר ערבים, כי אתה מדבר רק בדרך כזו של הפרדה.

מאיר ניצן: אני לא מפריד בין אזרחי ישראל.

מאיר ניצן: במצב הנחות ביותר לא ייתכן שתהיה שכונה יהודית עם מים, עם ביוב, עם מגרשי משחקים, עם בתי ספר, עם גני ילדים, ושכונה ערבית כמו שהיא.

קייס נאסר: לא אמרתי את זה.

קייס נאסר: אמרתי שאתה תיזום את הפנייה.

מאיר ניצן: אתה אמרת שאני משקר.

מאיר ניצן: התוכנית שאני הבאתי, תיושם בין חודשיים לשישה חודשים.

מאיר ניצן: הכל תלוי באנשים.

מאיר ניצן: אני מוכרח לדבר איתם.

מאיר ניצן: אי אפשר לעשות מבננים בלי לדבר עם האנשים.

מאיר ניצן: עם משפחת אבו סיאם גמרתי בבת אחת את הנושא, והתוכנית רצה עם מים, עם ביוב, עם חשמל, עם תיעול, עם אבנים משולבות, עם שטח ציבורי, עם הכל.

מאיר ניצן: אני בניתי עיר במערב העיר של 100,000 תושבים בפחות מ-9 חודשים.

מאיר ניצן: אינני יודע מה הניסיון שלך.

מאיר ניצן: אני יודע מה הניסיון שלי.

מאיר ניצן: בגלל זה הביאו אותי לשם.

מאיר ניצן: אם לא יהיו הסתות כאלה שאומרות שהכל שקר, אני אצליח.

מאיר ניצן: למה אתה מגיש התנגדות לרמז?

קייס נאסר: בגלל התנאים שקבעתם שם בתוכנית.

מאיר ניצן: התנאים האלה הכרחיים בשביל החיים שלך.

קייס נאסר: אז תיזום אותם, תבצע אותם.

קייס נאסר: למה אני?

אברהים צרצור: הוא מדבר על התקופה שלפני כניסתך.

מאיר ניצן: אני יודע מה אני עושה.

מאיר ניצן: התוכנית שאני מדבר עליה היא בתוקף מחודש אוגוסט 2003, ולא עשו איתה כלום בגלל הבעיות האלה.

עפו אגבאריה: אבל זה לא בגלל התושבים.

חנא סוייד: זה בגלל שהממשלה צריכה ליזום את התוכניות הדרושות, ולא בגלל התושבים.

מאיר ניצן: הוא אומר להתנגד, כי אתה רצה ביוב, מים וחשמל.

מאיר ניצן: קייס נאסר: אני רוצה ביוב ומים, אבל אני אומר שמי שיכול ליזום את התוכניות האלה הן רק הממשלה והעירייה.

מאיר ניצן: התושב הפשוט לא יכול ליזום אותן.

מאיר ניצן: העירייה יוזמת אותה.

מאיר ניצן: לא אתה יוזם אותה.

מאיר ניצן: אני יוזם אותה.

מאיר ניצן: אם אני אחכה לך, אני אחכה מעתה ועד עולם.

מאיר ניצן: אני מממן את זה, עושה את זה, ואחר כך אני אגבה.

דב חנין: חה"כ אגבריה, בבקשה.

עפו אגבאריה: שמענו פה הרבה דברים, גם על התנהגות המשטרה וגם על העירייה.

עפו אגבאריה: יש דבר אחד יסודי שצריך להפנים אותו: תושבי לוד הערבים הם לא אזרחים עראיים.

עפו אגבאריה: הם צריכים להיות שווי ערך לכולם.

עפו אגבאריה: אני מברך את הגישה החדשה של ראש העיר.

עפו אגבאריה: הוא אמר את הדברים חד וחלק, שהוא יעשה בכיוון הזה.

עפו אגבאריה: אני חושב, שטוב מאוד שהגישה היא כזו.

עפו אגבאריה: מצד שני, שמענו את המינהל ואת המשטרה באיזו צורה הם מדברים.

עפו אגבאריה: ל צערי הרב, יש לי ניסיון עם הריסות.

עפו אגבאריה: אתה אומר כאן דבר לא נכון בנוגע לעיתוי.

עפו אגבאריה: אני עד לזה שהעיתוי של ההריסות גם יכול להיות בשעה 02:00 בלילה כאשר האנשים ישנים, ולא חשוב אם זה חורף או קיץ.

עפו אגבאריה: בנוסף, לא הוצאו כל הדברים מהבתים.

עפו אגבאריה: הרסו את המבנים על כל מה שיש: טלוויזיות, מיטות וספריות.

עפו אגבאריה: זה נורא מכעיס ולא אנושי.

עפו אגבאריה: את הדבר הזה צריך לגמור פעם אחת ולתמיד.

עפו אגבאריה: יש אוכלוסייה, יש מדיניות שנקבעה על ידי כמה גורמים, ויש מדיניות שמבצעת המשטרה.

עפו אגבאריה: לצערי, ראיתי איך כבוד מפקד התחנה דיבר.

עפו אגבאריה: הוא אומר, שכאשר הם יוצאים הם בוחנים את האיומים.

עפו אגבאריה: מה זה איומים?

עפו אגבאריה: מי מאיים על המשטרה?

עפו אגבאריה: המשטרה מאיימת.

עפו אגבאריה: מה שראינו זה קצה הקרחון של מה שהשוטרים עושים.

עפו אגבאריה: לי אישית היה ניסיון מר עם הדברים האלה.

עפו אגבאריה: כאשר אני ניגשתי לשוטרים בזמן הריסה ואמרתי להם: "אני חבר כנסת", הם אמרו לי: "לא חבר כנסת ולא נעליים".

עפו אגבאריה: זה היה שוטר שסירב להזדהות.

עפו אגבאריה: אני הגשתי על זה תלונה למח"ש.

עפו אגבאריה: אתה אומר שמח"ש בודק את הדברים האלה, אבל מח"ש לא יבדוק את עצמו.

עפו אגבאריה: כאשר התלונה היא מהצד הערבי, אף פעם התוצאה של מח"ש לא היתה אובייקטיבית.

עפו אגבאריה: כמעט ולא היה דבר כזה.

עפו אגבאריה: הדברים שאתה אומר לא נכונים.

עפו אגבאריה: לבוא בכזו גסות ולהתנהג באופן מאוד בוטה כלפי האוכלוסייה הערבית, זה לא בסדר.

עפו אגבאריה: כאשר המשטרה רוצה להתנהג בצורה דמוקרטית בצד אחר, היא יכולה להתנהג ככה.

עפו אגבאריה: האיפה ואיפה של המשטרה כלפי האזרחים קיימת.

עפו אגבאריה: הדיון היה גם על הריסת הבתים וגם על המשטרה.

עפו אגבאריה: חבל שזה היה מעורב.

עפו אגבאריה: לגבי הריסת הבתים – כאשר מדובר ב-3,000-4,000 מבנים בלוד, שהם בלתי חוקיים, הרי שלא יהרסו את כל הבתים האלה.

עפו אגבאריה: יש עשרות אלפי בתים שהם ללא רישוי.

עפו אגבאריה: צריך לעשות מדיניות כוללת, ולא לבוא ולהתנגש עם האזרחים הערביים.

עפו אגבאריה: צריך לחשוב, אולי באמת נעשה פסק זמן של שנה, לא נהרוס, וננסה לקדם תוכניות.

עפו אגבאריה: אולי אפשר להגיע לעמק השווה.

עפו אגבאריה: מה שיישאר חוץ מזה, לגביו נקיים את החוק.

עפו אגבאריה: אף אחד לא נגד קיום החוק.

עפו אגבאריה: להפך, אנחנו רוצים לקיים את החוק, אבל החוק מן הצד השני אומר שזכותו ההומניטארית של כל אזרח לדיור הולם.

עפו אגבאריה: לא יכול להיות שהאנשים האלה יישארו בקור ובגשם באוהלים עראיים.

עפו אגבאריה: מי יכול לדמיין לעצמו באיזה מצב פסיכולוגי נמצאים הילדים האלה, שהלכו לחפש בין ההריסות את הצעצועים, המחברות והתרופות שלהם?

עפו אגבאריה: איך קורה שמדינה שהיא האי הדמוקרטי במזרח התיכון – ואני מקווה שהרוחות הדמוקרטיות שמנשבות ייצרו עוד מדינות דמוקרטיות – מרשה לעצמה להתנהג ככה עם אזרחים?

עפו אגבאריה: זה תלוי בכל אחד.

עפו אגבאריה: אם ישתמשו בשכל הישר ויראו במו עיניהם את העתיד של כולנו פה, של כל אזרחי מדינת ישראל: יהודי וערבים, אני בטוח שיחשבו אחרת ולא יעשו כי אמרו להם לבצע את הפקודות, אפילו אם זה גורם לאנשים סבל רב כך שהם זרוקים תחת כיפת השמיים.

דוד אזולאי: מר אברהם אבו סעלוק מהוועדה העממית בלוד.

אברהים אבו סעלוק: לצערנו, אנחנו מדברים על כך שיבצעו את ההריסות ביתר עדינות.

אברהים אבו סעלוק: כאילו אנחנו מסכימים עם זה.

אברהים אבו סעלוק: הבעיה היא לא איך לבצע את ההריסות.

אברהים אבו סעלוק: לא צריך לבצע את ההריסות.

אברהים אבו סעלוק: אנחנו מדברים על אכיפות חוק.

אברהים אבו סעלוק: האם מישהו שאל, היכן היתה המדינה במשך 60 שנה כאשר עד הימים האלה אין לעיר לוד בכלל תוכנית מתאר?

אברהים אבו סעלוק: איפה היה החוק כאשר לא תכננו שכונות עבור האוכלוסייה הערבית ולא הוקצו קרקעות?

אברהים אבו סעלוק: לא היתה לערבים שום אפשרות להתקדם ולהתפתח בשכונות.

אברהים אבו סעלוק: מי שדחף את האוכלוסייה הערבית לבנייה בלי מאושרת היא המדינה.

אברהים אבו סעלוק: זה לא הדיון הראשון.

אברהים אבו סעלוק: זו לא הפעם הראשונה שהעניין הזה מדובר.

אברהים אבו סעלוק: כל מי שיושב כאן יודע טוב מאוד שמי שדחף את האוכלוסייה הערבית לבנות בצורה כזו אלה הן רשויות המדינה שלא קיימו את האחריות שלהן.

אברהים אבו סעלוק: בעקבות כל המחדלים שלהן אנחנו הגענו למצב הזה.

אברהים אבו סעלוק: ראשי העירייה הקודמים ידעו על הבעיות האלה, ידעו שאנשים בונים ואף אחד לא התערב: לא המינהל, לא המשטרה ולא העירייה.

אברהים אבו סעלוק: כאילו היתה הסכמה מלאה.

אברהים אבו סעלוק: כאשר המינהל פינה אנשים מבתים שנבנו בצורה לא מאושרת, הוא נתן להם פיצוי.

אברהים אבו סעלוק: החברה המשכנת, עמידר, נתנה חוזים מוגנים לאנשים שבנו תוספות.

אברהים אבו סעלוק: בתוך האוכלוסייה הערבית יש קשרי משפחה, ואנשים שומעים אחד מהשני.

אברהים אבו סעלוק: כל הדברים האלה עוברים מפה לאוזן.

אברהים אבו סעלוק: ברגע שהאדם הפשוט שומע שמישהו בנה בית לא מאושר ופיצו אותו, או שמישהו בנה תוספת ועמידר אישרה את התוספת הזו על ידי מתן חוזה מוגן לתוספת הזו, מובן לו שהוא יכול לבנות.

אברהים אבו סעלוק: הבנייה הזו היא בעקבות מחדל של המדינה.

אברהים אבו סעלוק: המקרה של אבו עיד הוא דוגמא לדברים האלה שאמרתי ולמה שהולך לקרות.

אברהים אבו סעלוק: בלוד יש 3,500 בתים לא מאושרים.

חנא סוייד: האם כולם של ערבים?

אברהים אבו סעלוק: כן.

אברהים אבו סעלוק: יש שכונות שלמות.

חנא סוייד: אם כך, כל האוכלוסייה הערבית חיה בבתים ללא היתר.

מאיר ניצן: מרבית האוכלוסייה חיה בתנאים לא תנאים.

חנא סוייד: אם אתה מדבר על 3,000-4,000 דירות, זה משהו כמו 15,000 תושבים.

אברהים אבו סעלוק: אנחנו לא מדברים על תנאים.

אברהים אבו סעלוק: אפילו השכונות שתוכננו על ידי המדינה, כמו שכונת נווה שלום, אינן מתאימות לאורח החיים של האנשים.

מאיר ניצן: הוא צודק מאה אחוז.

אברהים אבו סעלוק: מי הגשם בחורף מצטברים באמצע השכונה.

אברהים אבו סעלוק: אפילו ניקוז אין שם.

אברהים אבו סעלוק: אולי ראש העיר ביקר שם וראה.

אברהים אבו סעלוק: כאשר אתה עובר בשכונה הזו, אתה חושב שאתה נמצא במחנה פליטים, וזו שכונה מאושרת.

אברהים אבו סעלוק: אם יהרסו את כל המספר הגדול והעצום של הבתים האלה, מה יקרה?

אברהים אבו סעלוק: נניח שהמקרה של משפחת אבו עיד נגרם על ידי אסון טבע מסוים, האם המדינה יכולה להתנער מאחריותה לטפל בעניין הזה?

אברהים אבו סעלוק: לא.

אברהים אבו סעלוק: המדינה חייבת לטפל בעניין הזה.

אברהים אבו סעלוק: גם המקרה הזה של משפחת אבו עיד הוא בגדר עונש קולקטיבי.

אברהים אבו סעלוק: נניח שהבחור שדיבר הוא זה שבנה ללא היתר.

אברהים אבו סעלוק: מה עם הנשים והילדים?

אברהים אבו סעלוק: מה נעשה עם 15,000 אנשים, שיישארו ללא בתים בעקבות הריסת הבתים?

אברהים אבו סעלוק: לגבי דבריו של ראש העיר – ואני נורא מכבד אותו – צריך לתת לזה לוחות זמנים, ולומר איך מבצעים את זה.

דב חנין: ערפאת, בבקשה.

ערפאת אסמעיל: אני מכיר את כל הבעיות הקיימות בלוד.

ערפאת אסמעיל: אני יו"ר ועד כפר דהמש.

ערפאת אסמעיל: כפר דהמש לא שייך ללוד, אלא לתחום שיפוט של מועצה אזורית עמק לוד.

ערפאת אסמעיל: במרשם האוכלוסין התושבים רשומים כתושבי לוד.

ערפאת אסמעיל: היום חיים בלוד 27,000 תושבים ערבים.

ערפאת אסמעיל: בלוד אין יזמים שיבואו ויבנו שכונות.

ערפאת אסמעיל: יש קרקעות, שחלקן קרקעות חקלאיות פרטיות.

ערפאת אסמעיל: המדינה לא דאגה לשינוי ייעוד, כי גם לא היה שום יזם שיבוא וידאג לשינוי ייעוד.

ערפאת אסמעיל: אנשים בנו בתים והמדינה העלימה עין, כי לא היתה שום אלטרנטיבה אחרת.

ערפאת אסמעיל: השכונות האחרות שלוד בנתה הן לאוכלוסייה היהודית.

ערפאת אסמעיל: האוכלוסייה הערבית לא יכלה לקנות בהן בית.

ערפאת אסמעיל: היום מתכננים שלושה בניינים צמודים לקניון.

ערפאת אסמעיל: כאשר הלכו אנשים לקנות שם בית, אמרו להם שזה רק ליוצאי צבא.

ערפאת אסמעיל: בנוסף, שלושה בניינים מאוד יפים מתוכננים על יד בית המשפט.

ערפאת אסמעיל: עמותת אליישיב בנתה במרכז העיר.

ערפאת אסמעיל: האוכלוסייה הערבית לא יכלה לקנות.

ערפאת אסמעיל: לאוכלוסייה הערבית לא היתה שום אלטרנטיבה חוץ מבניית הבתים האלה.

ערפאת אסמעיל: שכונת נווה שלום התקבלה בהחלטת ממשלה, אבל היתה מיועדת בכלל לפינוי הרכבת ולא לתושבים אחרים.

ערפאת אסמעיל: גם שכונת רמז מיועד לתושבי רמז.

מאיר ניצן: לא רק רמז.

ערפאת אסמעיל: יש תוכניות של המינהל.

ערפאת אסמעיל: התוכנית של ל"ד פרדס ניר תקועה כבר 10 שנים.

ערפאת אסמעיל: אני ליוויתי את התוכנית הרבה שנים.

מאיר ניצן: אני הייתי בוועדה המחוזית.

מאיר ניצן: לא אתם.

ערפאת אסמעיל: לגני אביב לא היו היתרים כאשר בנו אותה.

ערפאת אסמעיל: זו היתה קרקע חקלאית, ורק אחר כך קיבלו היתרים.

ערפאת אסמעיל: בגני אביב ערבים לא יכולים לקנות, כי יש ועדת קבלה.

מאיר ניצן: אנשים יושבים בבית סוהר על זה.

ערפאת אסמעיל: אבל יש עובדות.

מאיר ניצן: הם עברו על החוק.

ערפאת אסמעיל: עכשיו אני אדבר על דהמש.

ערפאת אסמעיל: חלקכם לא יודעים בכלל איפה זה דהמש.

דב חנין: הוועדה הזו קיימה כבר כמה וכמה דיונים על דהמש.

דב חנין: היינו בדהמש, וראינו אותה.

דב חנין: אם יש מישהו שלא היה בדהמש, כדאי לו לבוא ולראות איך נראה משהו שמבחינה תיאורטית נקרא שטח חקלאי, אבל הוא הדבר הכי רחוק שאפשר לדמות לשטח חקלאי.

דב חנין: אפשר לקרוא לו כל דבר אחר חוץ משטח חקלאי.

ערפאת אסמעיל: גם ראש העירייה עבר דרך דהמש כאשר הגיע ללוד.

ערפאת אסמעיל: השטח שעברת דרכו שייך למועצה האזורית ולא ללוד.

מאיר ניצן: אני יודע.

ערפאת אסמעיל: כבודו ראה את התשתיות הקיימות.

ערפאת אסמעיל: דהמש מונה 600 תושבים.

ערפאת אסמעיל: יש שם 70 בתי אב.

ערפאת אסמעיל: דהמש שייכת לתחום שיפוט של מועצה אזורית עמק לוד.

ערפאת אסמעיל: היא אינה שייכת ללוד.

ערפאת אסמעיל: היא יושבת על שטח של 200 דונם.

ערפאת אסמעיל: בינה לבין לוד יש עוד 250 דונם השייכים למינהל מקרקעי ישראל, והם ריקים.

ערפאת אסמעיל: גם השטח של המינהל הוא בתחום שיפוט של מועצה אזורית עמק לוד.

ערפאת אסמעיל: כיום אנחנו לא מקבלים שום שירותים מוניציפאליים.

ערפאת אסמעיל: אין לנו תשתיות, אין לנו איסוף אשפה, אין לנו תאורת רחוב, אין לנו גינון, חוץ מכמה מתקנים שהקמנו בשטח של המינהל.

ערפאת אסמעיל: אין ביוב, אין תחבורה ציבורית.

חנא סוייד: איך חיים?

ערפאת אסמעיל: חיים.

ערפאת אסמעיל: אין בית ספר, אין גנים.

ערפאת אסמעיל: האבסורד הוא, שאין כתובת.

ערפאת אסמעיל: עד היום משרד הפנים התנגד לרשום את כתובתנו במרשם האוכלוסין.

ערפאת אסמעיל: אנחנו רשומים בחשמונאים 12 – בית אחד הקרוב אלינו, למרות שהבית הזה כבר נהרס בפינוי של הרכבת.

ערפאת אסמעיל: היום ל-354 איש אין כתובת.

ערפאת אסמעיל: השאר רשומים בחשמונאים 8, רשומים בתוך תיבות דואר, רשומים בלוד, חוץ מתושב אחד שאנחנו קיבלנו לגביו צו בית משפט ורשמנו אותו כתושב מועצה.

ערפאת אסמעיל: משרד הפנים מצא דרך איך לרשום אותו – הוא מחק את הכתובת שלו במרשם האוכלוסין ורשם בכתב יד.

ערפאת אסמעיל: הוא התושב היחידי במדינת ישראל שאין לו כתובת ממשית בתוך תעודת הזהות.

ערפאת אסמעיל: מי שהולך למרשם האוכלוסין לקבל תמצית רואה שכתוב: "ראה הערות".

ערפאת אסמעיל: בכתב יד כתוב: "מועצה אזורית עמק לוד".

אנסטסיה מיכאלי: אבל אמרת שיש 600 תושבים שחיים שם.

אנסטסיה מיכאלי: אז כולם בעצם לא רשומים.

ערפאת אסמעיל: הרישום שלהם אינו משקף את מקום מגוריהם האמיתי.

אנסטסיה מיכאלי: איפה הם הולכים להצביע?

ערפאת אסמעיל: חלק מצביעים ברמלה, חלק מצביעים בלוד וחלק לא מצביעים בכלל.

ערפאת אסמעיל: אני מראה לכם את אותה תעודת זהות של אותו תושב שהוא היום רשום במועצה אזורית עמק לוד עקב צו של השופט ורדי.

ערפאת אסמעיל: למה קיבלנו את הצו?

ערפאת אסמעיל: כי היה צורך בשירותי רווחה שהמועצה ועיריית רמלה התנגדו להם.

ערפאת אסמעיל: עקב הצו הילד הזה מקבל היום שירותי חינוך בראשון.

ערפאת אסמעיל: הוא לומד בבית ספר מיוחד בראשון בגלל היום הארוך.

ערפאת אסמעיל: אמא שלו רשומה ברמלה, אבא שלו רשום בלוד.

ערפאת אסמעיל: כל הפניות שלנו למרשם האוכלוסין זכו להתנגדות.

ערפאת אסמעיל: למה התנגדו בעצם?

קריאה: האם זה יישוב חוקי?

ערפאת אסמעיל: אני אומר כמה מילים על היישוב.

ערפאת אסמעיל: יש שם כמה בתים מלפני קום המדינה.

ערפאת אסמעיל: בית אחד הוא בית שהיה ישיבה עד שנת 1972, ומאז גרה בו אוכלוסייה ערבית.

ערפאת אסמעיל: יש בית אחד של משפחת שעבאן.

ערפאת אסמעיל: אלה הבתים שקיימים מלפני קום המדינה, והם משלמים מסים למדינה.

ערפאת אסמעיל: יש כמה בתים שקיבלו היתרים חקלאיים.

ערפאת אסמעיל: לגבי בית אחד ביקשנו שינוי ייעוד בשנת 1994, קיבלנו שינוי ייעוד, ואנחנו משלמים מסים כמשק חקלאי.

קריאה: משלמים ארנונה?

קייס קייס נאסר: הוא מנסה להגיד לך שהוא קיים שם.

ערפאת אסמעיל: אנחנו קיימים שם עוד לפני מושב ניר צבי.

ערפאת אסמעיל: חלק מהקרקעות שאנחנו נמצאים עליהן קיבלנו כעסקאות חילופין מהמדינה.

ערפאת אסמעיל: בשנת 1951 ההורים שלנו רצו לחזור לאדמות שלהם.

ערפאת אסמעיל: למשל, משפחתי מקטרה, ליד גדרה.

ערפאת אסמעיל: היא ביקשה לחזור לאדמות שלה, ואמרו לה: אתם לא יכולים.

ערפאת אסמעיל: או שתיקחו פה אדמה או שלא תיקחו בכלל.

ערפאת אסמעיל: הציעו להם 15% ממה שהיה להם.

ערפאת אסמעיל: למשפחתי נתנו 17 דונם, וכך גם למשפחות אחרות, כולל פרדס ניר.

ערפאת אסמעיל: בפרדס ניר יש אנשים שבאו מהוד השרון ורעננה.

ערפאת אסמעיל: המדינה פעלה שלא בתום לב מלכתחילה.

ערפאת אסמעיל: היא לקחה מהם אדמות עם בתים, ונתנה להם אדמות חקלאיות שהם לא יכולים לבנות בהן כי צריך היה לשנות ייעוד.

ערפאת אסמעיל: זו היתה תרמית מתמשכת, וכולם העלימו עין עד אשר היתה בועה.

ערפאת אסמעיל: למה היתה בועה?

ערפאת אסמעיל: כי דהמש הפכה להיות אטרקציה לאנשי נדלן.

ערפאת אסמעיל: רמלה עומדת לבנות בכניסה שלה את מתחם מכבי – 900 יחידות דיור.

ערפאת אסמעיל: תלמי מנשה מתקרבת, חממי עומד לבנות שם שכונת מגורים, יהיה קניון בכניסה, ואנחנו באמצע.

ערפאת אסמעיל: אנחנו יושבים בנוטריון ריק.

ערפאת אסמעיל: בעתיד גם מושב ניר צבי ישתלב בתוכנית בנייה.

ערפאת אסמעיל: פתאום אנחנו מפריעים.

ערפאת אסמעיל: ראש עיריית רמלה אומר: אם שני אנשים בעלי רמת השכלה שונה גרים באותו בניין, אי אפשר לשווק את אותו בניין, במיוחד אם אחד מהם הוא בעל דעות קדומות.

ערפאת אסמעיל: המועצה אומרת: יש לנו פתרון עבור דהמש.

ערפאת אסמעיל: מה הפתרון?

ערפאת אסמעיל: תהיו מסופחים ללוד.

ערפאת אסמעיל: האם אני שק עגבניות, קופסה?

ערפאת אסמעיל: למה אני צריך להיות מסופח?

ערפאת אסמעיל: למה שמישהו יחליט על הגורל שלי?

ערפאת אסמעיל: אני שייך לתחום שיפוט של המועצה, והמועצה חייבת לתת לי שירותים.

ערפאת אסמעיל: אנחנו היום מקבלים שירותי חינוך לכל התלמידים שלנו שלומדים ברמלה, דרך המועצה.

ערפאת אסמעיל: המועצה מקבלת את תקציב החינוך ממשרד החינוך.

ערפאת אסמעיל: כמובן שהכל היה דרך צו.

ערפאת אסמעיל: היא מוציאה אישורים של תלמידי חוץ לרמלה, כי אין בתחום המועצה בית ספר.

ערפאת אסמעיל: המועצה מספקת הסעות לילדים שלנו.

ערפאת אסמעיל: כך גם שירותי רווחה.

ערפאת אסמעיל: אם מדובר בעיר ראשון, באסף הרופא, ברמלה, חינוך לילדים מוגבלים, אנחנו גם כן מקבלים דרך המועצה.

ערפאת אסמעיל: יש שיתוף פעולה נהדר עם שירותי הרווחה.

ערפאת אסמעיל: כלומר, המועצה אומרת: אני לא יכולה לתת לכם פתרון.

ערפאת אסמעיל: מה טוען ראש העיר?

ערפאת אסמעיל: מבחינתו, אין דהמש, אין ערבים, אין שם כלום.

ערפאת אסמעיל: הוא העביר את זה לכתבת: "הדברים בפנייתך כי מדובר בכפר וכי יש לו שם "דהמש", וכי מתנכלים לו בגלל שהם ערבים, אינם נכונים.

ערפאת אסמעיל: אין כפר, אין שם, אין ערבים.

ערפאת אסמעיל: יש ספסרי קרקעות אשר מכרו לאנשים קרקע חקלאית ביודעין שהיא קרקע חקלאית, אשר החליטו לבנות על קרקע חקלאית תוך יצירת מפגעים חמורים ביותר".

דב חנין: מי חתום על המכתב?

ערפאת אסמעיל: ראש המועצה.

דב חנין: מועצות מקומיות אמורות להכיר את השטח שלהן.

ערפאת אסמעיל: הן מתנערות התנערות מוחלטת.

ערפאת אסמעיל: בשנת 2006 הבאנו את ועדת הפנים לסיור.

דב חנין: אגב, אנחנו הזמנו את יו"ר המועצה האזורית, ולצערי הוא לא הגיע.

דב חנין: אני חושב, שהמכתב הזה הוא מכתב מעורר השתהות.

דב חנין: אפשר להתווכח על הרבה דברים, אבל יש עובדות שחבל להתכחש אליהן.

דב חנין: גם אם עוצמים את העיניים כל כך חזק, העולם לא נעלם.

ערפאת אסמעיל: חברי ועדת הפנים אמרו בשנת 2006:

ערפאת אסמעיל: אתם צריכים להגיש תוכנית לשינויי ייעוד השטח.

ערפאת אסמעיל: אני אמרתי: זו תפקידה של הרשות.

ערפאת אסמעיל: הרשות מכינה את התוכנית, תפקידי לשלם אגרות והיתרים, ואחר כך היא מחזירה את הכסף.

ערפאת אסמעיל: אמרו לנו: הרשות אינה מכירה בכם.

ערפאת אסמעיל: אנחנו לקחנו יוזמה אישית עם המרכז הערבי לתכנון אלטרנטיבי, הכנו תוכנית שלדית, הגשנו אותה לוועדות וסרבו לקבל אותה.

ערפאת אסמעיל: עתרנו לבית משפט, ובשנת 2008 השופטת שרה דותן בפסק דין מדהים אמרה: "האזרחים מנסים ומנסים להסדיר את מעמדם, והשלטונות סוגרים להם דלת.

ערפאת אסמעיל: יש מקום לדון בתוכנית ולקבל אותה".

ערפאת אסמעיל: בסוף הם קיימו דיון, כמו שעו"ד קייס סיפר, ודחו את התוכנית.

ערפאת אסמעיל: הם אמרו: זה נוגד את תמ"א 35 – הקמת יישובים חדשים.

ערפאת אסמעיל: אנחנו היינו לפני ההתנהלות הממשלתית, לפני שהיתה תמ"א, כי היינו ב-R6, עשו הכרזה והוציאו את השטח שלנו מה-R6, כמו שעושים למושבים, על אף שאנחנו במרקם עירוני.

ערפאת אסמעיל: מבחינת תכנון זה אפשרי.

קייס נאסר: יש תכנון של המרכז הערבי.

ערפאת אסמעיל: העבירו את התיק שלנו למועצה הארצית, שאמורה להחליט על גורלנו בחודש אפריל-מאי.

ערפאת אסמעיל: המועצה לא באה איתנו, אלא הלכה נגדנו.

ערפאת אסמעיל: אני פניתי ליו"ר המועצה ואמרתי: בואו נוכיח פעם אחת שאפשר שיהודים וערבים יגורו יחד.

ערפאת אסמעיל: אנחנו עדים לרבנים ולכל מיני מכתבים במדינת ישראל.

ערפאת אסמעיל: זה תקדים מסוכן שמישהו יגיד: אני לא רוצה אותך, תלך למישהו אחר.

ערפאת אסמעיל: איך קיים דבר כזה במדינת ישראל בשנת 2011?

ערפאת אסמעיל: אני מנסה בכל הכוח להיות אזרח, לשלם, לעשות תוכניות, ללכת לבתי משפט.

ערפאת אסמעיל: אני לא ישבתי בחיבוק ידיים ובכיתי.

ערפאת אסמעיל: ההפך.

ערפאת אסמעיל: אני ניסיתי לשלב ידיים עם המועצה.

ערפאת אסמעיל: אמרו לי: אין לנו תקציבים.

ערפאת אסמעיל: אמרתי: אנחנו נפנה לכל משרדי הממשלה ונדאג לתקציבים לתשתיות וביוב, ונוכיח שאפשר אחרת.

ערפאת אסמעיל: במדינת ישראל יש יותר מ-100 יישובים ערבים בתוך מועצות יהודיות.

ערפאת אסמעיל: יש פה רשימה מאוד ארוכה.

ערפאת אסמעיל: אנחנו לא ממציאים את הגלגל.

ערפאת אסמעיל: זה לא דבר לא חדש.

ערפאת אסמעיל: גם היום אנחנו מקבלים חלק מהשירותים.

ערפאת אסמעיל: אנחנו משלמים מסים.

ערפאת אסמעיל: פנינו למועצה לשלם ארנונה על הבתים הלא חוקיים, הלא מאושרים, והמועצה סירבה.

ערפאת אסמעיל: היא טענה, שאם נשלם ארנונה היא תצטרך לספק לנו שירותים.

ערפאת אסמעיל: אני מבקש מכם לפתוח לנו ערוץ מיוחד, כך שנוכל לשלם ארנונה דרך משרד הפנים.

ערפאת אסמעיל: שקלנו לעתור נגדם.

ערפאת אסמעיל: אני מכין עתירה, אבל עוד לא מצאתי עורך דין שיבוא איתי לבית משפט על מנת לחייב את המועצה לגבות מאיתנו מסים.

דוד אזולאי: איפה עומד כרגע הנושא של התוכנית החלופית?

עפראת אסמעיל: התוכנית החלופית נדחתה על ידי הוועדה המחוזית.

עפראת אסמעיל: היא לא נדחתה על הסף, אלא בטענה שהיא מועברת למשרד הפנים לטיפול בסוגיה.

עפראת אסמעיל: משרד הפנים אמור להחליט בסוגיה המשפטית.

עפראת אסמעיל: בנוסף, היא טענה שיש שם בעיות של זיהומי קרקע.

קייס נאסר: הוועדה המחוזית טענה, שאם היא תאשר תוכנית היא תאשר יישוב חדש.

קייס נאסר: לכן, היא הפנתה את זה לשר הפנים.

קייס נאסר: בינתיים, ביקשנו מד"ר שוקי עמרני שייתן לנו רשות ערר למועצה הארצית.

קייס נאסר: הוא אכן נתן לנו.

קייס נאסר: מי שקרא את הערר אמר: יש לכם זכות לערר כיוון שהסוגיה היא כל כך קשה וכל כך עקרונית, בין היתר גם לגבי הבנייה ללא היתר ביישוב הזה.

קייס נאסר: אנחנו היום ממתינים לדיון במועצה הארצית.

קייס נאסר: כמובן שוועדת התכנון תוכל לאשר את זה כמקבץ תכנוני, אבל שר הפנים יצטרך להחליט מה לעשות עם היישוב הזה: למחוק אותו או לאשר אותו.

ערפאת אסמעיל: האמת שכל הפניות שלנו למועצה לא נענו.

ערפאת אסמעיל: אנחנו מנסים לנהל את עניינו במו ידנו.

ערפאת אסמעיל: את נווה מונוסון איחדו עם ייהוד, אבל יש לה רובע עצמאי והיא מנהלת את עצמה.

ערפאת אסמעיל: יש פה כתבה, שבה מופיעות תלונות של שריפת האשפה וזיהום הקרקע.

ערפאת אסמעיל: המדינה מעלימה עין על זריקת פסולת בניין בשטחים שלידנו.

ערפאת אסמעיל: למדינה, ובמיוחד למינהל, יש כוונת תחילה להעלים עין.

ערפאת אסמעיל: הם רוצים להפוך אותנו לאתר פסולת, כדי שאנחנו נראה כמשהו שלילי.

ערפאת אסמעיל: באים אנשים בלילה וזורקים שם פסולת, ואז מאשימים אותנו:

ערפאת אסמעיל: תראו מה אתם עושים, מי יקבל אתכם, מי רוצה אתכם.

ערפאת אסמעיל: השטח של המינהל הפך להיות מזבלה אחת גדולה, וזה לא מעניין את המינהל.

ערפאת אסמעיל: אם אני אבוא ואשים עץ, הוא יבוא ויגיד לי שהעץ מסכן.

ערפאת אסמעיל: את המשחקייה לילדים הוא אמר לי להוציא.

ערפאת אסמעיל: הפסולת לא מעניינת אותו.

ערפאת אסמעיל: הקליניקה המשפטית של מכללת רמת גן פנתה למועצה ב-2009, כדי שהמועצה תאסוף את האשפה אצלנו.

ערפאת אסמעיל: אי אפשר שבשנת 2011 אנשי יערימו את האשפה שלהם בצד, וישרפו אותה.

ערפאת אסמעיל: בנוסף שאין לנו כתובת, אין לנו תעודות זהות, אין לנו גם איסוף אשפה.

ערפאת אסמעיל: יש לנו כביש, שאדון ניצן עבר בו, שהוא מלא מים בחורף.

ערפאת אסמעיל: כל הניקוז של עיריית רמלה משכונת נווה דוד מגיע אלינו, כי זה לא מוסדר.

ערפאת אסמעיל: מותר לא להסדיר את הדברים אצלנו.

ערפאת אסמעיל: זה הפך להיות ביצה אחת גדולה.

ערפאת אסמעיל: כאשר אנשים עוברים לבית הספר, הם צריכים להרים מכנסיים, להוריד נעליים ולעבור.

ערפאת אסמעיל: אני היום בן 50.

ערפאת אסמעיל: אני שרדתי.

ערפאת אסמעיל: אני לא יודע כמה נשאר לי עוד לחיות, אבל מה עם הילדים שלנו?

ערפאת אסמעיל: הילדים שלנו גדלים עם שנאה עצומה.

ערפאת אסמעיל: איך אנחנו נקרב את הילדים האלה בעתיד?

ערפאת אסמעיל: הם יצטרכו לחיות ביחד.

ערפאת אסמעיל: אנחנו לא רוצים לעשות זאת על ידי חומות או על ידי פסילת האנשים.

ערפאת אסמעיל: המועצה מציעה להעביר אותנו ללוד.

ערפאת אסמעיל: כלומר, בכוונת תחילה לוד מוכנה להסדיר את העניין שלנו.

ערפאת אסמעיל: אם לוד מוכנה, אז למה המועצה לא תסדיר זאת?

חנא סוייד: אבל אין לכם התנגדות.

חנא סוייד: אתם לא תתנגדו שלוד תיקח אתכם.

עפראת אסמעיל: אנחנו מתנגדים באופן עקרוני.

עפראת אסמעיל: אנחנו לא רוצים את לוד.

עפראת אסמעיל: אנחנו רוצים להישאר בתחום המועצה.

עפראת אסמעיל: למה תמיד הערבי צריך לקבל החלטה לעבור למקום אחר?

עפראת אסמעיל: זו סוגיה מאוד מסוכנת.

מאיר ניצן: זו היתה העמדה שלי בוועדת גבולות של משרד הפנים.

מאיר ניצן: אני אמרתי: "מאחר והתושבים רוצים להשתייך למה שהם ואסור לטשטש את זהותם, אני מבקש לא לכלול אותם בתחום לוד".

מאיר ניצן: הגעתי שם לסיכום עם ראש מועצת עמק לוד, על הגבול בינינו, על כך שאני צריך לקחת חלק מתוכו.

מאיר ניצן: עלה גם הנושא של דהמש.

מאיר ניצן: אני אמרתי, שאני לא חושב שאני צריך לקחת יישוב שאיננו רוצה להיות אצלי.

מאיר ניצן: הוא נמצא במקומו, אז למה להתחיל ולשנות זהויות.

ערפאת אסמעיל: יש לנו 200 ילדים ברמלה.

ערפאת אסמעיל: איך נעביר אותם ללוד?

מאיר ניצן: אני חושב שהוא צודק לגמרי.

ערפאת אסמעיל: גם ועדת הגבולות ממליצה שלא להעביר אותנו ללוד.

ערפאת אסמעיל: אנחנו לא אנשים שהמועצה תגיד: אני לא רוצה לחיות איתם.

ערפאת אסמעיל: האם הם יישוב דתי?

ערפאת אסמעיל: אנחנו לא משפיעים על הצביון.

ערפאת אסמעיל: אנחנו נמצאים בשולי תחום השיפוט של המועצה.

ערפאת אסמעיל: אנחנו יכולים להיות גורם מקשר בין רמלה ללוד, כי אנחנו נמצאים באמצע.

ערפאת אסמעיל: אפשר לנהל שם משהו נהדר.

ערפאת אסמעיל: המועצה היום חולשת על 9 יישובים.

ערפאת אסמעיל: היישובים הדתיים במועצה הם 3, כאשר כל השאר הם לא יישובים דתיים.

ערפאת אסמעיל: מספר התושבים שלנו הוא כמספר התושבים של מושב חמד.

ערפאת אסמעיל: כלומר, אין מניעה.

ערפאת אסמעיל: עכשיו אומרים: לא מאשרים יישובים חדשים.

ערפאת אסמעיל: לפני חצי שנה, אישרו יישוב חדש, בין נס ציונה לבין ראשון ורחובות, ששייך למועצה האזורית.

ערפאת אסמעיל: את כפר אלעזי אישרו בשנת 2003 במועצה אזורית יואב, ויש ביניהם יחסים נהדרים.

ערפאת אסמעיל: למה אי אפשר לעשות את זה פה?

ערפאת אסמעיל: אנחנו מוכנים לקחת את כל המטלות.

ערפאת אסמעיל: אנחנו מוכנים גם לשלם מסים.

ערפאת אסמעיל: המסים היחידים שהמועצה שלחה עכשיו לכולנו, זה חיוב מסים להסעות.

ערפאת אסמעיל: אנחנו טענו, שבמדינת ישראל הורים לא משלמים עבור הסעות של משרד החינוך, כי מקבלים תקציב עבור כך.

ערפאת אסמעיל: חצי הם היו צריכים לשלם, והמסים מהארנונה השוטפת משולבים בתוך זה.

דוד אזולאי: אלנקיב, בבקשה.

מהא אלנקיב: הדיון הזה דן בשתי סוגיות מאוד כואבות של תושבי העיר: גם סוגיית התכנון וגם המשטרה.

מהא אלנקיב: בזה שצרפו את שתי הסוגיות, במידה מסוימת, המשטרה יצאה נשכרת.

מהא אלנקיב: אני אתמקד דווקא בנושא של המשטרה.

מהא אלנקיב: לפני מספר חודשים היו הרבה מקרי רצח בעיר.

מהא אלנקיב: עדיין יש.

מהא אלנקיב: רק לפני שבועיים היה מקרה רצח בשכונת דהמש.

מהא אלנקיב: אנחנו כתושבי העיר פנינו וזעקנו, ביקשנו שהמשטרה תעשה את העבודה שלה, תגיש כתבי אישום ותמצא את האשמים.

מהא אלנקיב: אחוז פענוח מקרי הרצח בלוד לא עולה על 10%.

מהא אלנקיב: אמרנו שהביטחון האישי שלנו הוא מעורער.

מהא אלנקיב: אנחנו חוששים לביטחון האישי שלנו בלוד.

מהא אלנקיב: מה עשתה המשטרה?

מהא אלנקיב: הצטרפה למעגל הפשע.

מהא אלנקיב: היא הפכה לעוד כנופיה מהכנופיות.

מהא אלנקיב: היא מתנהגת ממש כמו כנופיה.

מהא אלנקיב: השוטרים באים רעולי פנים, הם פוגעים באנשים בצורה שראינו.

מהא אלנקיב: האדון הנכבד שלידי לא הבין מה הבעיה.

מהא אלנקיב: אולי צריך לתאר, שהאדם שהיה לא הווה סכנה.

מהא אלנקיב: נניח שמצאו עליו נשק או סמים – ואני סתם נותנת מצב היפותטי – זה לא מצדיק את ההתנהגות שראינו כאשר הוא אזוק על הרצפה, שמים רגל על הכתפיים והראש שלו, וכאשר הוא מתנגד, מנסים להכות אותו ולשבור לו את מפרק הכתף.

מהא אלנקיב: זו התנהגות של פושעים.

מהא אלנקיב: אני עכשיו חוששת לביטחוני האישי מהמשטרה יותר מאשר הכנופיות הנמצאות בלוד.

קריאה: דברי גם על מעצר נשים וילדים.

מהא אלנקיב: כאשר המשטרה רומסת את החוק, זה דבר מאוד מדאיג.

מהא אלנקיב: השוטרים אמורים להיות אלה השומרים על החוק יותר מכל אזרח אחר.

מהא אלנקיב: מפקד התחנה אומר שהיו שוטרות.

מהא אלנקיב: אני קיבלתי מהמשפחה שני דיסקים המתארים את כל האירוע שהיה שם, ולא ראיתי שוטרת אחת.

מהא אלנקיב: אני מוכנה להעביר את הדיסקים האלה.

מהא אלנקיב: אנחנו פשוט לא רצינו להטריח את הוועדה עם חומר מוסרט ארוך כל כך.

מהא אלנקיב: לא היתה שוטרת אחת.

מהא אלנקיב: זה לא המקרה היחיד.

מהא אלנקיב: כשהיתה חתונה במשפחת סלאמה, היו יריות.

מהא אלנקיב: אני רוצה לומר, שאני פעילה בעיר ואני נגד שימוש בנשק.

מהא אלנקיב: אני בעד שהמשטרה תפעל, תאסוף את כל הנשק הלא חוקי ותאסור יריות בחתונות.

מהא אלנקיב: אבל מפה עד לתת מכות לכל המוזמנים, כולל הצלם, כולל התקליטן, זה משהו בלתי סביר שאי אפשר לקבל אותו.

מהא אלנקיב: בכהונה של מפקד התחנה הקודם היה פסטיבל של סובלנות בעיר.

מהא אלנקיב: יחידת המג"ב – ומפקד התחנה יודע על המקרה הזה – מצאה שב"ח בין 18-19 והשאירה אותו בפסטיבל כאשר הוא עומד על ארבע כדי להשפיל אותו.

מהא אלנקיב: היום אני חוששת לביטחוני האישי מפני המשטרה.

מהא אלנקיב: אחרי הטיעונים האלה, אני לא יודעת איך אני אמשיך לחיות בעיר.

מהא אלנקיב: אני מניחה, שהמשטרה לא תיתן לי להמשיך כרגיל.

דב חנין: אדוני, מפקד התחנה, אני אתן לך להגיב, אבל לפני כן אנחנו נשמע את הגברת שבן משפחתה הוא העצור בסרטון הקשה שראיתי.

דב חנין: אני חייב לומר לך: הדברים שראיתי פה הם דברים מאוד קשים.

דב חנין: מכל מה שאני שומע מתושבים ערבים בלוד, אני רוצה לומר לך שזו תחושה שקיימת.

דב חנין: משהו כנראה שלא עובד ביחסים בן משטרת לוד לבין הציבור הערבי בלוד.

דב חנין: אני אומר לך את זה, כדי שתשקול את הדברים ותערוך אותם לפני שהגברת תדבר.

פארידה שעבאן: אני האמא של העצור חסיין שהבן.

דב חנין: בין כמה הוא?

פארידה שעבאן: הוא בן 19.

פארידה שעבאן: היה עוד ילד קטין בן 17.5.

פארידה שעבאן: עכשיו הוא מסתכל עליי.

פארידה שעבאן: אני רציתי להגיד לו את זה מול כולם: אוי ואבוי לי אם הייתי מסתכלת עליך ככה בעיניים בעיר לוד.

פארידה שעבאן: אם הייתי מסתכלת עליו, ישר הוא היה מתחיל בקללות, דחיפות ומכות.

פארידה שעבאן: לבסוף הוא ביקש שיעצרו אותי.

דב חנין: גברתי, אני עוצר אותך לדקה, כי אדוני ראש העיר נאלץ לצאת.

דב חנין: הדיון הזה חרג מכל מסגרת זמן שתוכננה.

דב חנין: אני מודה לך.

דב חנין: אנחנו נעביר לך את המסקנות.

דב חנין: אנחנו מאוד נשמח לשיתוף פעולה ולעבודה משותפת.

קריאה: יש לך שותפים כנים בעיר.

אברהים צרצור: נקדם דברים ביחד.

חנא סוייד: אנחנו נשמח לבוא ברגע שאתה תזמין אותנו ותגיד שיש כבר דברים שאפשר לראות אותם, שיש התקדמות.

מאיר ניצן: אין שום בעיה.

דב חנין: גברתי, את מוזמנת להמשיך.

פארידה שעבאן: רציתי לומר לכולם, שאם מישהו מסתכל עליהם, הם מתחילים לומר: "אל תסתכל", ואחר כך דחיפות וקללות.

פארידה שעבאן: זה מסתיים במכות.

פארידה שעבאן: מח"ש לא אומר להם כלום.

פארידה שעבאן: כמה פעמים הייתי במח"ש והתלוננתי.

פארידה שעבאן: פעם לקחתי את הבן שלי שיתלונן, שהיה אז בן 16, ואותו שוטר בא אלינו הביתה ואמר לו: "יא מלשין, היית במח"ש, מה יעשו לי במח"ש?".

פארידה שעבאן: הוא שלף את האקדח ואמר לו: "עכשיו אני יורה באחים שלך.

פארידה שעבאן: לך תרוץ למח"ש, נראה מה יעשו לי במח"ש".

פארידה שעבאן: זו משטרת לוד.

פארידה שעבאן: הקלטת מראה את הכל.

פארידה שעבאן: אני לא צריכה להסביר.

פארידה שעבאן: הלוואי והייתי יכולה להגן על הבן שלי, לקבל את המכות במקומו.

פארידה שעבאן: זה מה שאני ניסיתי לעשות.

פארידה שעבאן: ניסיתי להיצמד לבן שלי, לחבק אותו, כדי שיתנו לי את המכות ולא לבן שלי.

פארידה שעבאן: אני צעקתי כמה פעמים: "הילד הזה לא מרגיש טוב, הילד הזה חולה".

פארידה שעבאן: את הקטין הם לקחו אחרי שכבר התעלף.

פארידה שעבאן: תחנת המשטרה מצולמת.

פארידה שעבאן: שיראו את המכות שקיבל בעלי והילד הקטין.

פארידה שעבאן: לאף אחד הם לא קוראים בשם שלו.

פארידה שעבאן: לאישה הם קוראים בקללה, שאני לא מרשה לעצמי להגיד.

פארידה שעבאן: אתה, מפקד התחנה, דאגת לזה שישבנו בחצר האחורית כמה שעות טובות בקור, כאשר חסיין היה בלי חולצה.

פארידה שעבאן: הוא אמר: מה הם יושבים?

פארידה שעבאן: הם חוגגים.

פארידה שעבאן: כולם לעמוד עם הפנים לקיר, ואוי ואבוי למי שלא נצמד לקיר.

קריאה: כמו בשטחים.

פארידה שעבאן: כל הלילה שמענו קללות.

פארידה שעבאן: למה אני לא נתתי עדות?

פארידה שעבאן: כאשר נכנסתי לחקירה, המילה הראשונה שהחוקרת אמרה לי בזלזול: "נו תגידי מה היה שם".

פארידה שעבאן: אני אומרת לה: "הכל מצולם.

פארידה שעבאן: רואים מה שהיה שם.

פארידה שעבאן: תשאלי אותם מה הם עשו לנו".

פארידה שעבאן: היא אמרה לי: "למה את סתומה?

פארידה שעבאן: נו דברי, יא סתומה".

פארידה שעבאן: אמרתי לה: "אם אני סתומה, אז אין לי מה לדבר איתך".

פארידה שעבאן: היא אומרת לי: "הכל מצולם.

פארידה שעבאן: את הרבצת, הכל מצולם".

פארידה שעבאן: אמרתי לה: "בסדר, אם הכל מצולם תראו לשופט".

פארידה שעבאן: בכל מה שהם עשו הם לא הסתפקו.

פארידה שעבאן: אני רוצה שמישהו יבקש מהם, להביא את הצילומים שהיו בתחנה.

פארידה שעבאן: כדי לחמם את השופטת הם אמרו: "הגענו לחיפוש על אמל"ח ועל סמים".

פארידה שעבאן: בסוף הם התחרטו כי לא היה להם צווי חיפוש.

פארידה שעבאן: אני לא גרה לבד שם.

פארידה שעבאן: יש שם 7-8 בתים.

פארידה שעבאן: היו מקרים שהם הביאו איתם אחד מהילדים שלי על מנת לערוך חיפוש אצל אחד מבני המשפחה.

חנא סוייד: זה נוהל שכן נקרא.

פארידה שעבאן: אני לא יודעת.

פארידה שעבאן: הם יכולים להסביר לך מה זה.

פארידה שעבאן: אין לי מושג.

פארידה שעבאן: אני לא יודעת מה הולך אצלם.

חנא סוייד: לוקחים מישהו שילך איתם לחפש במקום אחר.

פארידה שעבאן: כן.

פארידה שעבאן: כמה פעמים היו מקרים כאלה.

פארידה שעבאן: זה עד לחיפוש.

חנא סוייד: זה נקרא נוהל שכן.

חנא סוייד: זה אסור.

פארידה שעבאן: כמה פעמים בנוכחות של בעלי והילדים הביאו אחד מהגיסים שיהיה איתם בחיפושים.

פארידה שעבאן: לא היה להם צו חיפוש, ולכן הם אמרו: חיפשנו שב"חים.

פארידה שעבאן: בהתחלה הם אמרו שהם חיפשו אמל"ח וסמים, אבל בגלל שלא היה להם צו חיפוש הם אמרו: חיפשנו שב"חים.

פארידה שעבאן: לשב"חים הם לא חייבים צו חיפוש.

דב חנין: האם יש עוד מישהו מבני המשפחה שרוצה להוסיף?

אברהים שעבאן: הסנגור המכובד נחמן בטיטו ביקש מהתביעה להציג צו חיפוש, להציג סיבה להגעת המשטרה לשם.

אברהים שעבאן: הם לא הסבירו את עצמם.

אברהים שעבאן: הם חזרו בהם שוב ושוב.

אברהים שעבאן: הכניסה לא היתה חוקית.

אברהים שעבאן: אני רוצה לומר, שהחוק מחייב הורה להגן על הילדים שלו, גם בכוח האגרוף.

אברהים שעבאן: המשטרה לא יכולה להיכנס לבית בכוח.

אברהים שעבאן: היא הכירה את האנשים שברחו, כי היא לקחה מהם תעודת זהות.

אברהים שעבאן: הם לקחו את הקטין.

אברהים שעבאן: הקטין ניסה לבקש הגנה מאמא שלו, והם פרצו לבית בכוח.

אברהים שעבאן: אחד השוטרים צעק: תביאו אותו מת.

אברהים שעבאן: מה אתה מצפה מאמא ומאחות שיעשו?

אברהים שעבאן: מה עשתה האחות?

אברהים שעבאן: היא אמרה: "אל תרביצו לאח שלי".

אברהים שעבאן: האם היא יכולה לתקוף שוטרים חיות, אריות, רעולי פנים חמושים, מג"בניקים?

אברהים שעבאן: שוטרות לא היו שם.

אברהים שעבאן: אני הייתי שם מהרגע הראשון.

אברהים שעבאן: אני הייתי במוסך וצעקתי לילדים: "תתרחקו מהמשטרה".

אברהים שעבאן: מה אמר אחד השוטרים ליד אחד הילדים שלי: "תראו, הנה הגיע המניאק הגדול".

אברהים שעבאן: מה אתה מצפה מהילדים שיעשו כאשר מקללים את אבא שלהם בצורה כזו?

אברהים שעבאן: הם אמרו לו: "אתה סופר מניאק", וככה התחמם העניין.

אברהים שעבאן: ככה המשטרה מתנהלת בלוד: דורכת על ערבים, עושה מה שבא לה, מענישה אנשים, הפכה לרשות מחוקקת ושופטת.

אברהים שעבאן: זו לא עיר לוד, זו מדינת לוד.

אברהים שעבאן: החוקים שונים שם, המשטרה שונה שם, הכל שונה שם.

דב חנין: מפקד תחנת המשטרה, בבקשה.

דב חנין: דורון תורג'מן:

דב חנין: אם אתה רוצה שאני אתייחס, אז אני אתייחס.

דב חנין: אני בטוח, שבקהילה בעיר לוד יימצאו אנשים, כולל ערבים, שיגידו על המשטרה דברים בכיוון אחר לחלוטין, 180 מעלות.

דב חנין: הנושא של האירוע במשפחת שעבאן יידון בבית משפט.

דב חנין: הנושא הועבר למח"ש.

דב חנין: אני לא אחראי על מח"ש.

דב חנין: נציגי מח"ש יבצעו את העבודה שלהם, ולנו אין בכלל אמירה בנושא הזה.

דב חנין: במקביל, כל אדם שיש לו תלונה כנגד פעילות המשטרה מוזמן אליי למשרד על מנת להציג את הדברים.

קריאה: יש לו תעודת ביטוח: מח"ש.

דורון תורג'מן: במקביל ללחימה בפשיעה, בעבירות המאפיינות את העיר: אלימות, אמל"ח, סכסוכים, סמים, אנחנו מקיימים ציר מקביל בנושא הקהילה.

דורון תורג'מן: לי יש 40% בתחום הזה מבחינת העשייה שלי, כולל מפגשים עם נציגים מכובדים מהקהילה.

דורון תורג'מן: אני מדבר על להגיע לחוגי בית, להגיע לחגים, לשבת לדבר עם אנשים שהם משפיעים.

דורון תורג'מן: אני עוד לא מצאתי פה אדם אחד שיאמר: אני רוצה להשפיע בהיבטים שאני יכול לתרום בהם.

דורון תורג'מן: אנחנו מקיימים פרויקטים גדולים וענפים עם נציגה אחת שמתרוצצת בעיר, רכזת המגזר הערבי.

דורון תורג'מן: בשכונת רמת אשכול, שהיא שכונה מעורבת של יהודים, ערבים ועולים חדשים, אנחנו רוצים להקים מרכז רב תרבותי.

דורון תורג'מן: איפה כל האנשים עומדים פה וצועקים.

דורון תורג'מן: שוטרים שלי שיפצו גן ילדים, וזה לא בשביל תמונה.

דורון תורג'מן: איפה אתם הייתם?

דורון תורג'מן: אתם לא הייתם.

עפו אגבאריה: ברמת אשכול המצב מזוויע.

עפו אגבאריה: אנחנו היינו ברמת אשכול.

קריאה: יש האשמות קשות.

קריאה: תתייחס אליהן.

דורון תורג'מן: בקהילה תמצאו הרבה אנשים שמדברים דברים טובים על המשטרה.

דורון תורג'מן: אנחנו עושים את תפקידנו על פי חוק.

דורון תורג'מן: בכל בעיה ניתן להתלונן, והגורם שצריך לחקור יחקור.

דורון תורג'מן: אין לי כוונה להתייחס פה לכל משפט ששוטר אמר לאדם.

דורון תורג'מן: כל מקרה צריך להיבחן לגופו.

דב חנין: אדוני, כמה זמן אתה בתפקיד?

דורון תורג'מן: שלושה חודשים.

דב חנין: אנחנו מגיעים לסיומו של הדיון הזה.

דב חנין: אנחנו חרגנו בשעה וחצי ממסגרת הזמן, אבל הנושאים היו מאוד חשובים, וראוי היה להקצות קצת יותר זמן לדיון בכדי לאפשר מיצוי שלו.

דב חנין: הדיון הזה הפגיש בין כמה נושאים, אבל יש מכנה משותף למפגש הזה.

דב חנין: אני אנסה לסכם את כל הנושאים שהועלו כאן בדיון.

דב חנין: אני אתחיל מפרשת ההריסה של משפחת אבו עיד.

דב חנין: אנחנו התרשמנו מאוד קשה מהפרשה הזו של ההריסה.

דב חנין: זו היתה הריסה שהתבצעה במזג אוויר קשה, בגשם, עם ילדים.

דב חנין: התמונות שקיבלנו מנציגי המשפחה הן מאוד קשות ומותירות תחושה של הרבה מאוד צער והרבה מאוד כעס.

דב חנין: בסופו של דבר, מדובר באזרחים.

דב חנין: אפשר לבוא ולהתווכח, אבל להרוס בית של בני אדם זה דבר שהוא מאוד מרחיק לכת, יש לו השפעות מאוד קשות על ילדים, על בני משפחה, על העתיד.

דב חנין: אני פונה אליכם, נציגי המדינה בדיון הזה.

דב חנין: האם אתם הייתם רוצים לחשוב שאתם תהיו במצב כזה?

דב חנין: אני בטוח שלא.

דב חנין: אתם צריכים לחשוב עליהם כאזרחים כמוכם.

דב חנין: יש ויכוח ויש דיונים, וזה בסדר.

דב חנין: הרי לא הם המציאו את בעיית הבנייה הלא מורשית בעיר לוד.

דב חנין: לא הם המציאו אותה.

דב חנין: לא הם אחראים עליה.

דב חנין: לא הם שקבעו את המדיניות שקיימת.

דב חנין: הם נופלים פה בין גלגלי השיניים, והם משלמים את המחיר הקשה הזה.

דב חנין: אני רוצה להביע דאגה של הוועדה ממצב המצוקה הנמשכת של בני המשפחה.

דב חנין: הרסו את הבתים, ואנשים נשארו בלי פתרונות, חיים באוהלים בחורף.

דב חנין: עוד מעט יגיע קיץ, וגם הקיץ לא טוב.

דב חנין: אי אפשר לחיות בצורה כזו.

דב חנין: הפנייה שלנו היא, שאותם גורמים שלקחו על עצמם את ההריסה ייקחו על עצמם עכשיו באופן מיידי פתרונות ביניים שראויים לבני אדם.

דב חנין: אני שמח, שראש הוועדה הקרואה בלוד נכנס לתמונה.

דב חנין: בשם הוועדה, אני מבקש מכל הגורמים להתגייס למאמץ הזה, כדי שאותה בושה של אנשים שביתם נהרס עם המשפחות, עם הילדים וכולם, תסתיים מהר מאוד.

דב חנין: אני הייתי שמח שמינהל מקרקעי ישראל יעביר לוועדה מסמך, שמתאר מהם הלקחים שהם הפיקו מהפרשה הזו.

דב חנין: זו פרשה שהובילה אותנו לסוף מאוד גרוע: הרבה סבל, הרבה נזק.

דב חנין: אני עדיין לא ראיתי שום תועלת מכל המהלך הזה.

דב חנין: אני הייתי שמח, שתעבירו אלינו לוועדה נייר מסודר, שבו תגידו מהם הלקחים שלכם מהפרשה הזו ומכל מה שהתרחש סביבה.

דב חנין: הפרשה הזו היא פרשה מאוד קשה ומאוד מטרידה, אבל היא גם מדגימה את מה שעלול לקרות בעוד מקומות בעיר לוד.

דב חנין: אנחנו שמענו פה מספרים עצומים של בתים הנמצאים במצב דומה לבתים של משפחת אבו עיד.

דב חנין: אנחנו שמענו את ראש הוועדה הקרואה.

דב חנין: ראש הוועדה הקרואה בא ואמר לנו, שהוא מתכוון לנקוט בגישה חדשה.

דב חנין: אנחנו מברכים על זה.

דב חנין: אנחנו חושבים שהגיע הזמן לגישה חדשה בעיר לוד.

דב חנין: במרכזה של הגישה החדשה, כמו שאנחנו הבנו, עומד רעיון של הכשרת הבנייה הקיימת, שנעשתה לא בגלל רצון רע של אנשים אלא בגלל חוסר ברירה של אנשים.

חנא סוייד: תרשה לי להדגיש משהו שראש העיר הדגיש: ההריסות הן לא הפתרון.

חנא סוייד: ההריסה היא לא תכלית הכל.

חנא סוייד: הוא יחפש פתרון.

חנא סוייד: כלומר, את הפתרון של ההריסות הוא ישים בצד.

דב חנין: אנחנו מברכים על הגישה הזו של ראש העיר, כפי שהיא הושמעה כאן.

דב חנין: בהקשר הזה אנחנו רוצים לפנות גם אליכם במינהל מקרקעי ישראל וגם אליכם במשטרה: לקחת את הדברים האלה בחשבון.

דב חנין: זו תהיה טעות קשה להמשיך בהריסות בגלל כל מיני דברים שעוד לא הסתדרו.

דב חנין: לכן, הבקשה שלנו היא שגורמי המדינה הרלוונטיים יכריזו על מורטוריום של שנה, כדי לאפשר לראש העירייה להיכנס לעניינים, כדי לאפשר למהלך התכנון להיכנס לפעולה, כדי להרגיע את האווירה הקשה בעיר – וזה מובן שהאווירה היא קשה בתנאים כאלה.

דב חנין: תנו למערכת הזו לנסות להתנהל בצורה אחרת.

דב חנין: אם הדברים האלה יימשכו, התוצאה תהיה מאוד קשה.

דב חנין: לעניין התוכניות – אנחנו מאוד שמחים על כך שהעירייה לוקחת על עצמה להוביל זאת.

דב חנין: בוודאי שאדם פרטי לא יכול לקחת על עצמו לתכנן תכנון כולל לאזור שלם.

דב חנין: העירייה צריכה להוביל את הדברים.

דב חנין: אני קורא לכל רשויות המדינה, וקודם כל למינהל מקרקעי ישראל, לשתף פעולה עם העירייה בעניין הזה בצורה חיובית, בצורה מאוד נמרצת, כדי שתוכניות יזוזו ויתקדמו.

דב חנין: כוונות טובות היו גם בעבר.

דב חנין: מדי פעם יש אנשים טובים, שבאים לעיר לוד עם כוונות טובות.

דב חנין: זה יוכל להתממש רק אם יהיה שיתוף פעולה מצד כל הגורמים.

דב חנין: הציפייה של הוועדה, היא שכל גורמי המדינה, המעורבים בעיר לוד, יתנו יד למאמץ הזה: לייצר תוכניות בקצב מהיר, שיכשירו, יסדירו ויאפשרו לאנשים להתנהל בצורה חוקית ובצורה ראויה.

דב חנין: מאוד חשוב, שכל התהליך הזה שראש העירייה מוביל - ואנחנו מברכים עליו - ייעשה בהידברות עם האוכלוסייה המקומית.

דב חנין: יש אוכלוסייה פעילה, יש לה מייצגים, יש עורכי דין, יש ועדי פעולה.

דב חנין: אנחנו קוראים לעירייה לעשות את התהליך הזה של התכנון וההובלה של המהלך הזה תוך שיתוף פעולה והידברות מתמדת עם הציבור בעיר לוד, וקודם כל עם האוכלוסייה הערבית בעיר לוד.

דב חנין: ישראל סקופ: אני מבקש, שתהיה גם אמירה כנגד הבנייה הבלתי חוקית.

דב חנין: לא ייתכן שאנחנו נצטרך לשקול כל מהלך שלנו – ואנחנו עושים זאת – ומוועדת הפנים של הכנסת לא תצא אמירה בנושא של בנייה בלתי חוקית.

דב חנין: אנשים לא שמחים לבנות בנייה בלתי חוקית - ואני אומר לך את זה מתוך ידיעה ולא מתוך מחשבה טובה ומופשטת.

דב חנין: אומרים: "ביתו של אדם הוא מבצרו".

דב חנין: בן אדם רוצה לדעת שיש לו בית, שהוא בטוח.

דב חנין: הדבר הכי רחוק מבן אדם רגיל, הוא לבנות בית מתוך ידיעה שהולכים להרוס לו אותו.

דב חנין: בכדי שהוא יוכל לבנות בית ויהיה בטוח בבית הזה, צריכה להיות לו אפשרות חוקית לעשות את זה.

דב חנין: כאשר בלוד מדובר על 3,500 יחידות דיור לא חוקיות, לא מורשות, זה אומר שכל האוכלוסייה נמצאת במצב של לימבו משפטי.

דב חנין: האחריות בנושא הזה מוטלת על הגורמים המסדירים.

דב חנין: אני לא יכול לבוא לאזרח ולהגיד לו: "בתוך העולם הזה תתנהל כמו פלס", כאשר כל העולם הוא עקום.

דב חנין: בואו נתחיל ליישר את העולם, וכאשר העולם יהיה ישר כולנו נצטרך להתנהל כמו פלס.

חנא סוייד: מעבר לכך, אנחנו יכולים לפנות לכלל האוכלוסייה, לרבות האוכלוסייה הערבית, למצות את כל ההליכים החוקיים לבניית ביתם.

חנא סוייד: כאשר למשפחה אין אפשרות חוקית, אני לא יכול להגיד לה שום דבר.

חנא סוייד: אני כן קורא לכל משפחה למצות את כל האפשרויות החוקיות על מנת למצוא פתרון.

חנא סוייד: יש- תמצה.

חנא סוייד: אין – זה סיפור אחר.

דב חנין: הדברים של חה"כ סוויד, יהיו חלק בלתי נפרד מהסיכום של הוועדה.

דב חנין: אני רוצה להתייחס למה שקרה בדהמש.

דב חנין: אני רוצה להתחיל עם הסרטון הקצר שראינו.

דב חנין: לפעמים מגיעים סרטונים לוועדות של הכנסת, אבל התמונות האלה הן תמונות קשות במיוחד.

דב חנין: כאשר אתה רואה עציר נמצא על הרצפה, כבול ידיים, ושוטר שם עליו רגל, זו תמונה שאי אפשר לראות אותה מבלי להגיב בזעזוע.

דב חנין: אני מבין, שהנושא הזה נמצא בחקירה ובברור.

דב חנין: הוועדה של הכנסת היא לא גוף חוקר.

דב חנין: אנחנו לא מחליפים את הגופים החוקרים, אבל הפנייה שלנו, אדוני מפקד התחנה, נוכח התמונות הקשות האלה ונוכח התחושה הקשה שאנחנו שמענו בדיון הזה – ואני חייב להגיד לך, שאני שמעתי דברים דומים גם מחוץ לדיון מנציגים שונים של הציבור הערבי בלוד – הפנייה שלנו היא לא במישור הנקודתי של החקירה הספציפית.

דב חנין: במקרה הספציפי אנחנו נפנה למח"ש, נבקש שהחקירה הזו תואץ ותהיה חקירה מהירה, כי אנחנו מצפים לקבל תשובות.

דב חנין: הפנייה שלי אליך היא לא במישור של חקירה נקודתית.

דב חנין: זה לא תפקידנו.

דב חנין: הפנייה שלנו אליך היא במישור של מדיניות כללית.

דב חנין: אדוני בסך הכל חדש בתפקידו, ואני מאחל לך שתצליח בתפקיד הזה לטובת העיר לוד, לטובת התושבים שלה, לטובת הביטחון והסדר בלוד.

דב חנין: אתה בסך הכל 3 חודשים בתפקיד.

דב חנין: אני הייתי מציע לך, לפתוח בהידברות מאוד רצינית עם נציגי האוכלוסייה הערבית בלוד על מנת לנסות לפתוח דף חדש.

דב חנין: שיתוף פעולה כזה יתרום לאוכלוסייה, אבל הוא גם יתרום מאוד למשטרה.

דב חנין: אם המשטרה עובדת עם הציבור ועם האוכלוסייה במקום, צורת העבודה שלה היא לגמרי אחרת.

דב חנין: אנחנו נפנה למח"ש, ונבקש לקבל ממצאים של החקירה הזו במהירות.

דב חנין: אני רוצה להתייחס להיבטים הכלליים יותר של בעיית הכפר דהמש – בעיה שכבר נדונה בוועדה הזו כמה וכמה פעמים.

דב חנין: אני רוצה לנצל את ההזדמנות שאנחנו מקיימים את הדיון הזה, כדי לחזור ולברך את התושבים על יוזמה שהם לקחו.

דב חנין: הם אמרו: אנחנו לא רוצים להמשיך להיות במצב לא מוסדר.

דב חנין: הרשויות לא מסדירות אותנו, אז אנחנו נוביל תוכנית.

דב חנין: זו יוזמה מבורכת, הראויה להערכה מאוד גדולה מצד המערכת הציבורית.

דב חנין: אנחנו פונים לכל הגורמים המעורבים, לזרז את הטיפול בבדיקה של התוכניות האלה.

דב חנין: באופן ספציפי, אנחנו נוציא מכתב לשר הפנים, ונבקש ממנו לשקול בכובד ראש את הבקשה להכיר ביישוב דהמש כיישוב.

דב חנין: אגב, זה לא יישוב חדש.

דב חנין: זה יישוב ישן, אבל צריך להכיר בו כיישוב בתוך המועצה האזורית.

דב חנין: אנחנו רשמנו לפנינו גם את עמדתו של ראש הוועדה הקרואה בלוד.

דב חנין: העברת היישוב הזה ללוד לא עומדת על הפרק כרגע, גם נוכח עמדת התושבים, גם נוכח עמדת העיר לוד.

דב חנין: לכן, הפתרון נמצא בתחומי המועצה האזורית.

דב חנין: המועצה האזורית צריכה להבין שזה חלק מהשטח שלה.

דב חנין: במדינת ישראל כל גורם רוצה יותר שטחים.

דב חנין: זו אחת הבעיות הגדולות אצלנו.

דב חנין: יש ויכוחים על שטחים, כי כולם רוצים יותר שטחים.

דב חנין: אחד הגורמים הבודדים שרוצה לוותר על שטחים זו המועצה האזורית.

דב חנין: אני מציע לכם, לאמץ את השיטה הישראלית הרגילה.

דב חנין: לא מוותרים על שטחים כל כך מהר.

דב חנין: לא מוותרים על שטחים, לא מוותרים על היישוב הזה, אלא הולכים ומנסים ביחד עם תושבי היישוב להגיע לפתרון.

דב חנין: אני שמעתי בצער את הדברים שצוטטו ממכתבו של יו"ר המועצה האזורית.

דב חנין: הדברים האלה, לפי הבנתנו, לא תואמים את המציאות.

דב חנין: יש שם משפחות, יש שם אנשים שחיים במשך שנים רבות.

דב חנין: אפשר להתווכח, אבל חבל לעצום את העיניים.

דב חנין: גם כאשר אנחנו עוצמים את העיניים מאוד חזק, המציאות לא נעלמת.

בן ציון שפר: אני היועץ המשפטי של המועצה האזורית עמק לוד.

בן ציון שפר: אני מאוד שמחתי על מה שאמרת ביחס לעיר לוד, שכאשר הדברים יתיישרו אזי כל בנייה חדשה לא חוקית לא תותר.

בן ציון שפר: דהיינו, בעיר לוד היתה הפקרות שנמשכה 40-50 שנה, אין תוכניות מתאר, אין תוכניות מקומיות, אין מי שיאכוף את החוק ואין מי שיעשה דבר.

בן ציון שפר: בהנחה שתוכנית ל"ד, תוכנית רמז ועוד 4-5 תוכניות כאלה יאושרו, ייושמו ויופעלו, יהיו בעיר לוד עוד 3,400 בתים בהיתר.

בן ציון שפר: אם יצאת לדהמש, ראית דבר מאוד מעניין.

בן ציון שפר: קו רעיוני, כולל 200 דונם משמאלם שנראה שהם שייכים ללוד אבל הם שייכים לעמק לוד, הם שדות מעובדים במאה אחוז.

בן ציון שפר: בעמק לוד שומרים על חוק התכנון והבנייה.

בן ציון שפר: בניגוד למה שאמר חה"כ צרצור ויותר קרוב למה שאמר מר ערפאת: כל הבתים שנבנו באותו מתחם הם בתים בני 20 שנה לכל היותר.

בן ציון שפר: כנגדם קיימים כמה עשרות צווים שיפוטיים וצווים מינהלים להריסה בפועל.

בן ציון שפר: בזמן אמת, בזמן ששמו את הבלוק הראשון על הקרקע, הגישו נגדם את הצווים המנהליים ואת הצווים השיפוטיים.

בן ציון שפר: לכן, מה שאתה היית מצפה לראות בעיר לוד עוד 20 שנה, עמק לוד קיימה לפני 20 שנה.

בן ציון שפר: גם כאשר לא היתה ועדה מקומית לתכנון ובנייה זה היה במסגרת לודים שנמצאת בעמק לוד.

ערפאת אסמעיל: אני מזמין את הוועדה לביקור בשטח.

דב חנין: זה רעיון מצוין שוועדת הפנים והגנת הסביבה תעשה ביקור בכפר דהמש, תבקר במועצה האזורית ותראה אם יש או אין חריגות שם ובמקומות אחרים.

דב חנין: אני רק רוצה לומר תשובה נקודתית לדברים שלך, אדוני: אני לא מבין את עמדתכם.

דב חנין: אתם אומרים: שיפתרו את בעיות דהמש, ובלבד שהשטח הזה יועבר ללוד.

דב חנין: אם זו הגישה, אני לא מבין את הרציונאל.

ישראל חסון: אפשר לראות את זה באותה חוות דעת של המרכז לתכנון האלטרנטיבי.

דב חנין: אנא תעביר אלינו עמדה מסודרת של הוועדה האזורית, ותסביר לנו למה אתם רוצים להעביר אותם ללוד, ומה הרציונאל שנפתר כך.

דב חנין: אנחנו נקיים סיור במקום.

דב חנין: נציגת המשרד להגנת הסביבה, אני מתנצל שלא דיברת.

דב חנין: אני מנצל את ההזדמנות שאת נמצאת פה איתנו כדי לומר, שאפרופו כל הדברים האלה נוצרים מפגעים סביבתיים בלתי אפשריים, שבתוכם חיים בני אדם.

דב חנין: זה יהיה נושא שהוועדה המשותפת לסביבה ובריאות, שאני עומד בראשה, תקיים עליו דיון מיוחד.

דב חנין: אני לא רוצה כרגע להיכנס לזה, כי פה יש הרבה מאוד שאלות.

דב חנין: אנחנו נקיים דיון נוסף.

דב חנין: אנחנו נקיים גם דיון מעקב של ועדת הפנים בעקבות הסיור שייעשה כאשר נתאם את הדברים עם היו"ר הקבוע של הוועדה.

עפראת אסמעיל: אולי כדאי להזמין את שר הפנים שיסייר גם אתכם.