ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 351, 2011-03-08 00:00

דוד אזולאי: בוקר טוב.

דוד אזולאי: אני פותח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד אזולאי: על סדר-היום: הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – העסקת עובד זר בתחום הסיעוד), התשע"א-2011 של חברי הכנסת דוד אזולאי, איתן כבל, דב חנין ויעקב כץ.

דוד אזולאי: היות ולא נמצאים כאן יוזמי החוק, אני אציג את החוק.

דוד אזולאי: למעשה הצעת החוק הזאת באה בעקבות פניות רבות של אנשים סיעודיים שיש להם עובד זר.

דוד אזולאי: במשך הזמן הם נקשרו לעובד.

דוד אזולאי: מגיע הזמן שאותו עובד צריך לעזוב.

דוד אזולאי: כפי שעיני

דוד אזולאי: כם הרואות ההצעה באה מכל גווני הקשת הפוליטית בבית הזה.

דוד אזולאי: אנחנו חושבים שצריך למצוא פיתרון לסוגיה הזאת.

דוד אזולאי: אישית, היו אלי פניות רבות בעניין הזה.

דוד אזולאי: משרד הפנים עמד חסר אונים לתת מענה.

דוד אזולאי: לכן חשבנו על החקיקה הזאת, שבאה בעקבות אותן פניות.

דוד אזולאי: תוקם ועדה בראשות שופט ותפקידה יהיה לשמוע את אותם מקרים חריגים ולהמליץ בפני השר על הארכת השהות של העובד הזר.

דוד אזולאי: אני חושב שבכך נתרום תרומה גדולה מאוד לאותם אנשים שבאמת זקוקים לנושא הזה.

דוד אזולאי: רק עכשיו קיבלנו איזה נוסח וחבל.

דוד אזולאי: דניאל, הנושא הזה הונח על סדר-היום כבר בסוף שבוע שעבר.

דוד אזולאי: לא צריך לחכות עד הדקה התשעים ולהגיש לנו נייר שאני בכלל לא יודע מה כתוב בו.

דוד אזולאי: לא ראוי לעשות דבר כזה.

דוד אזולאי: ראשית, תגיד לנו מהם הדברים שביקשתם?

אבנר עורקבי: כבודו, לא קיבלנו את הנוסח.

דוד אזולאי: אני מבקש להעביר לו את הנוסח.

דניאל אילון: באופן כללי אנחנו מדברים על החריג שכבר קיים בחוק הכניסה במצבו היום, כאשר כל עובד זר בענפים השונים ששוהים כחוק בישראל יכולים להישאר בישראל עד המקסימום של 5 שנים ושלושה חודשים.

שמחה שמחה בניטה: 4 שנים ושלושה חודשים.

דניאל אילון: אם אסיים ויהיה לך מה להגיד, בבקשה.

דניאל אילון: 5 שנים ו-3 חודשים לפי החוק.

דניאל אילון: החריג נמצא בסעיף 3א לחוק וזה החריג המיוחד לענף הסיעוד, שבעצם קובע שני תנאים שרק בהתקיימם יוכל עובד זר להישאר מעבר ל-5 שנים.

דניאל אילון: הפרמטר הראשון הוא, שהוא נמצא אצל קשיש או מטופל סיעודי שאצלו הוא מעוניין להמשיך ולעבוד שנה שלמה ברצף, כלומר, לפחות בשנה החמישית לשהותו בישראל.

דניאל אילון: הפרמטר השני הוא שהוא מקבל חוות דעת מגורם מוסמך שתיגרם פגיעה קשה במטופל אם לא אותו עובד ספציפי יטפל בו.

דניאל אילון: זה המצב נכון להיום כפי שהזכיר היושב ראש.

דניאל אילון: אנחנו נתקלים במקרים חריגים כאלה ואחרים שבהם לא מצליח המטופל, או העובד הזר הספציפי לעמוד בתנאי הראשון שציינתי, שנוגע לכך שהוא עובד אצלו כדין במשך שנה שלמה, עובר להגיעו לשנה החמישית לשהותו בישראל.

דניאל אילון: כלומר, התיקון כאן לא נוגע לכך שהוא חייב להביא את אותה חוות דעת שאומרת שתיגרם פגיעה קשה אם ייווצר הנתק ביניהם.

דניאל אילון: ועדת החריגים הזאת נוגעת רק לסיטואציה שהעובד הזר לא נמצא אצלו שנה שלמה והחוק למעשה קובע שלא ניתן להאריך או לתת לו את הרישיון להמשיך ולעבוד בישראל משום שהוא לא מילא את התקופה המלאה, אבל הנסיבות החריגות ויוצאות הדופן של המקרה מובילות לכך שלא רוצים ליצור את הנתק הזה.

דניאל אילון: כפי שצוין, אנחנו עמדנו חסרי אונים מול המצב הזה.

דוד אזולאי: חוץ משני הפרמטרים שדיברת עליהם, אותם פרמטרים לא יפעלו אצל אותה ועדה?

דניאל אילון: פרמטר אחד שנמצא היום בחוק ימשיך לפעול וזה קבלת אותה חוות דעת.

דניאל אילון: התיקון לא נוגע בעניין הזה, דהיינו, חוות הדעת שקובעת שתיגרם פגיעה קשה למטופל, בזה אנחנו לא נוגעים.

דניאל אילון: אנחנו נוגעים רק בפרמטר שנוגע לכך שהוא חייב להשלים רצף של שנה שלמה כדין אצל אותו מעסיק לפני שהוא הגיע לשנתו החמישית והאחרונה בישראל, אם הוא רוצה להמשיך לעבוד אצלו עד 120.

דניאל אילון: אנחנו נוגעים רק בעניין הזה.

דניאל אילון: אותה ועדה יכולה, במקרים מסוימים, להגיע למסקנה שעל אף זה שהוא לא עמד במבחן הזה של השנה המלאה אצלו כדין, הוא יוכל לאשר את מתן הרישיון שימשיך לעבוד אצלו כרגיל, וזה רק לענף הסיעוד.

דניאל אילון: לגבי התיקונים שהכנסנו.

דניאל אילון: אני מתנצל שהתיקונים הגיעו רק היום, זה בתיאום בין משרדי.

דניאל אילון: ההחרגה הראשונה לעניין הזה קובעת שלא יוכל עובד זר אחד מסוים, שעניינו ישוב ויעלה לוועדה פעמיים.

דניאל אילון: כלומר, בהנחה שהוועדה כבר הפעילה את סמכותה על עובד זר מסוים ונמצא שהוא עומד בחריג ומתאים והוא עבר לעבוד אצל מטופל ספציפי, אם וכאשר הוא יסיים את עבודתו אצל מטופל סיעודי או נכה או קשיש ספציפי, ברגע שהוא יסיים הוא לא יוכל לשוב בפני הוועדה על-מנת לעבור פעם נוספת אצל מעסיק אחר.

דניאל אילון: זאת החרגה אחת שהכנסנו לכאן.

דניאל אילון: הדבר השני נוגע לכך, שהוועדה, למרות שהיא תיצור איזו מומחיות משל עצמה, יש כאן הנחיה כללית מה היא אמורה לשקול.

דניאל אילון: היא צריכה לשקול, בין היתר, את המידה שבה עמד העובד בתנאי רישיונו בעבר ותבחן חוות דעת ביחס לעבודתו בעבר בישראל.

דניאל אילון: כלומר, זה בא למנוע מצב שבו הצד היחיד שתשמע הוועדה יהיה רק הצד של המעסיק הפוטנציאלי החדש והיא לא תבחן, למשל, את עברו של אותו עובד זר.

דניאל אילון: כלומר, אם יתברר שאילו הוועדה היתה מדברת עם מעסיק קודם של אותו עובד היה מסתבר שאולי הוא לא ראוי להמשיך ולהישאר בישראל מכל סיבה שהיא או שהוא איננו מה שמציגים בפני הוועדה, זה יגרום לכך שהוועדה תצטרך לשמוע בכל זאת יותר מצד אחד לגבי ההתנהלות של אותו עובד זר בישראל.

דניאל אילון: ההכרעה תהיה בידיה כמובן אבל היא תהיה חייבת לשמוע יותר על העבר שלו בישראל ולבחון גם מול משרד הפנים את ההתנהלות שלו.

אבנר עורקבי: זה מבורך.

שמחה בניטה: אנחנו החמרנו ואמרנו שאם יש עובד שבדיוק נופל על הנישה של 51 חודש, והחולה נפטר אבל ידוע לנו שכל השנים הוא טיפל באותו חולה, זה אומר שהוא אדם אחראי ומסור.

שמחה בניטה: הוא טיפל במטופל עד מותו למרות שהוא יכול היה לעזוב לפני כן ולשנות את מקום העבודה שלו.

שמחה בניטה: זה מאוד חשוב.

אבנר עורקבי: זה מאוד חשוב.

דוד אזולאי: זה לא מה שדניאל אומר.

שמחה בניטה: אני אתן לך דוגמה.

דוד אזולאי: אני לא בטוח שאתם מדברים על אותו דבר.

שמחה בניטה: הגיע עובד זר ואחרי חודש החולה הראשון שלו נפטר.

שמחה בניטה: שנה וחצי הוא עבד אצל מישהו והחולה נפטר.

שמחה בניטה: עכשיו הוא עבד עוד שנה אצל מישהו וגם החולה נפטר.

שמחה בניטה: כבר 3.5 שנים הוא קובר 3 אנשים.

שמחה בניטה: שמנו אותו אצל מישהו עם אירוע מוחי והוא אומר שהוא לא רוצה.

שמחה בניטה: הוא מפחד שגם הוא ימות ואז הוא הפסיד את ה-51 חודשים.

שמחה בניטה: כלומר, אדם כזה שלא באשמתו החליף 3 מטופלים צריך לראות את זה.

גלעד ארדן: אבל זה לא רלוונטי.

אבנר עורקבי: זה מראה על מסירות של העובד עצמו.

גלעד ארדן: אבל זה לא יעזור לו להישאר לפי ההצעה.

אבנר עורקבי: זה מראה על מסירות של העובד, צריך לתת את הדעת על זה.

גלעד ארדן: המטרה של היוזמים היא לעזור לחולים הסיעודיים ולא לתת איזה פרס לעובד.

גלעד ארדן: גם אם הוא היה עובד מצטיין וגם אם לא, החוק קובע מה הזמן המקסימאלי שהוא יכול להישאר בארץ.

גלעד ארדן: כאן מדברים על מקרים שבהם יש בעיה עם החולה הסיעודי, שלאותו ב באופן כללי החוק.

גלעד ארדן: המטרה היא, במקרים שבהם יש בעיה עם החולה הסיעודי, שלאותו אדם ייגרם נזק באמת משמעותי אם העובד הספציפי הזה לא יישאר לטל בו, להאריך את הרישיון של העובד הזר.

דוד אזולאי: אני לא הבנתי.

גלעד ארדן: לכן, לדעתי, הבדיקה לגבי המידה שבה עמד העובד הזר בתנאי העסקתו בעבר, היא פחות רלוונטית במקרה הזה.

גלעד ארדן: אנחנו רוצים למנוע פגיעה בחולה הסיעודי.

גלעד ארדן: יכול להיות שהעובד הזר שמטפל בו כרגע עבר לפני שנתיים על איזו הוראה ברישיון , אבל עדיין ייגרם עכשיו נזק מאוד משמעותי לחולה הסיעודי אם הוא יעזוב.

גלעד ארדן: עכשיו אנחנו אומרים לוועדה: שימי לב העובד הזה בעבר הפר איזה תנאי ברישיון אז אל תיתני לו פרס.

גלעד ארדן: אנחנו לא מתעסק פה בפרס של העובד הזר אלא עוסקים בחולה הסיעודי עצמו.

אביטל שטרנברג: גלעד, השאלה היא איזו אינפורמציה רלוונטית או לא.

אביטל שטרנברג: עבירות טכניות הן חסרות משמעות.

שמחה בניטה: לא נכון.

גלעד ארדן: לעומת זאת, המקרה ההפוך שעליו מדברים פה, שהעובד עמד בכל התנאים ומעולם לא הפר שום תנאי אבל עדיין לא ייגרם נזק בלתי הפיך או משמעותי לחולה הסיעודי, עדיין לא יוכלו להאריך לו וזה לא ייתן לו תוספת.

גלעד ארדן: ההצעה של הממשלה לא תעזור לו במקרה הזה.

דניאל אילון: אני אקח את המקרה שבו אצל שלושה מעסיקים קודמים הסתבר שהעובד נטש אותם ברחוב 3 פעמים.

דניאל אילון: זה מידע שכנראה לא יבוא בפני הוועדה על-ידי המעסיק הפוטנציאלי שייתכן שהוא לא יודע על כך.

דניאל אילון: בירור קצר יראה שהעובד הזה נפסל מלקבל את הרישיון.

דניאל אילון: אני מסכים שזה לא פרס למצטיינים אבל הקשיש הפוטנציאלי חושב שהוא עובד מצוין ובירור קל יראה לנו מצב הפוך.

דניאל אילון: הוועדה תשתמש בסמכותה לשקול האם הפגיעה היא כזאת - - -

דוד אזולאי: אתה אומר שאותו עובד מגיע לוועדה ועל פניו הוא זכאי לאותה הארכה.

דוד אזולאי: אבל תוך כדי הדיון התברר שהוא בעייתי בעברו.

דניאל אילון: מי שמגיע בפני הוועדה זה המטופל.

דניאל אילון: הוא בא עם שם של עובד מסוים ומסביר למה הוא זקוק לו.

דניאל אילון: פה אנחנו מכריחים את הוועדה, לטובתו של המטופל, לעשות איזה בירור.

דוד אזולאי: הוועדה עשתה בירור והסתבר שאותו עובד בעייתי.

דוד אזולאי: הוא נפסל?

דניאל אילון: לא.

דניאל אילון: הוועדה תחליט האם הבעייתיות שלו גוברת על הצורך של המטופל להשיג דווקא אותו או שלא.

דניאל אילון: היא תהיה חייבת לשקול את זה.

שמחה בניטה: אני חושבת שכן צריך את הגישה הזאת.

שמחה בניטה: אנחנו רוצים כל הזמן לעודד עובדים שלא לברוח.

שמחה בניטה: אם עובדים ידעו שאם הם יעבדו בצורה מסודרת מהיום שיגיעו בלי החלפת משפחות באופן תדיר, בלי נטישה.

שמחה בניטה: שהרקורד שלהם יהיה נקי, תהיה להם אופציה גם אחרי 51 חודשים להישאר בארץ אצל נכה אחר.

גלעד ארדן: זה לא מה שהם מציעים.

שמחה בניטה: אבל זה מה שצריך להיות.

שמחה בניטה: אם הוא בודק ורואה שלעובד היה עבר לא נקי, הוא יידע שבבוא היום, כשהוא גומר את אותם 51 חודש, לא תהיה לו הזדמנות חוזרת בישראל.

שמחה בניטה: המקל והגזר חייבים להיות גם בדבר הזה.

שמחה בניטה: זה נכון שבאים לעזור לנו לנכים לפתור בעיות קשות אבל גם לעובדים צריך להיות אינטרס להיות באמת נאמנים ומסורים ושהעבר שלהם במחשב של משרד הפנים יהיה נקי, כדי שייתן להם בעתיד אפשרות להישאר כאן אצל חולים שזקוקים להם.

דוד אזולאי: מה קורה אם אותו מעסיק פנה לוועדה ומבקש להאריך לעובד את השירות?

דוד אזולאי: התברר שלמעסיק הקודם שלו היו איתו צרות צרורות?

דוד אזולאי: נודע לו שהדבר מגיע לוועדה והוא מחליט להעביר את האינפורמציה הזאת לוועדה.

דוד אזולאי: הוועדה זכאית לבדוק את הנושא הזה או שהיא מנועה מלבדוק את עברו?

דניאל אילון: לפי ההצעה שלנו היא תהיה חייבת לבדוק את עברו.

גלעד ארדן: גם בלי ההצעה היא תוכל לבדוק את עברו.

דניאל אילון: זה נכון אבל אנחנו לא רוצים שהוועדה תוכל להתעלם מהעבר רק בגלל מצוקה של פונה ספציפי.

גלעד ארדן: זאת המטרה של החוק, לבדוק את המצוקה של הפונה הספציפי.

דניאל אילון: המטרה היא לשקול, האם באמת העובד הזר הזה יוכל להגשים את המטרה שאותה מבקש המטופל הספציפי הזה לקבל.

דניאל אילון: בסופו של דבר, אין כאן שום דבר שפוסל עובד זר ספציפי.

דוד אזולאי: גם אם היה לו עבר לא כל-כך נקי, הוועדה מתעלמת ויכולה לאשר לו את ההארכה?

דניאל אילון: היא יכולה להחליט - - -

גלעד ארדן: מי שמאשר בסופו של דבר זה שר הפנים.

דניאל אילון: נכון, זאת ועדה מייעצת.

דוד אזולאי: מה סמכותה של הוועדה, היא ממליצה לשר?

דניאל אילון: כן.

יהונתן דוידוביץ: מה יהיה אם הוא יהיה מאוד נחמד בתור עובד זר.

יהונתן דוידוביץ: הוא קיבל רישיון להמשך שהייתו בארץ ואז הוא מתחיל לעשות בעיות לאותו מעביד שבזכותו הוא נשאר?

יהונתן דוידוביץ: האם אז הוא יגורש מייד מהארץ או שתינתן לו שוב הזכות לחפש מעביד חדש?

דניאל אילון: אם אנחנו מדברים על מי שכבר עברו את תחום 5 השנים, אז אם משום מה היחסים מול המעסיק היו לא טובים והוא יתפטר או יפוטר, לא תהיה לו הזדמנות נוספת לעבור למעסיק חדש.

יהונתן דוידוביץ: זה לא מה שכתוב כאן אז תתקנו את זה בהתאם.

דניאל אילון: כתוב שהוא לא יוכל לשוב לוועדה יותר מפעם אחת.

דניאל אילון: שהוא לא יוכל לשוב פעם שנייה לוועדה.

יהונתן דוידוביץ: תראה לי היכן זה כתוב כי אני לא רואה.

דוד אזולאי: אם אותו מעסיק פנה לבקש אשרה והתברר שאותו עובד זר היה בסדר במשך כל השנים והוא עומד בכל הפרמטרים.

דוד אזולאי: אחרי כמה זמן הוא עזב את אותו אדם מכל מיני סיבות.

דוד אזולאי: ישנה סיטואציה נוספת שבה העובד יוכל לשוב לוועדה?

דניאל אילון: אותו עובד זר לא יוכל לשוב לוועדה פעם נוספת.

דוד אזולאי: גם אם עברו היה בסדר?

דניאל אילון: נכון.

דוד אזולאי: כלומר, יש לו הזדמנות פעם אחת.

יהונתן דוידוביץ: האמירה הזאת לא מופיעה בתיקון.

דניאל אילון: היא נמצאת בתיקון שחילקתי קודם.

דניאל אילון: זה בסעיף קטן 1 בשורה האחרונה.

דניאל אילון: "לא יוארך לעובד זר רישיון כאמור ביותר ממקרה אחד".

דוד אזולאי: למעשה זאת הזדמנות חד פעמית.

גלעד ארדן: זה מה שהממשלה מציעה.

דוד אזולאי: זאת הזדמנות חד פעמית.

דניאל אילון: נכון.

אבנר עורקבי: אני רוצה לברך את כבודו ואת כל חברי הכנסת שהציעו את ההצעה הזאת.

אבנר עורקבי: אני חושב שזאת הצעה מאוד טובה, מאוד חיובית.

אבנר עורקבי: אתה עושה הרבה למען הנכים, תרשה לי את ההזדמנות הנדירה הזאת לברך אותך ואת כל האנשים מסביבך שעוזרים לנכים בנושא הזה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דניאל הרשקוביץ: האם לנו בתור מטופלים יתאפשר לדעת מדוע לא האריכו לו?

דניאל הרשקוביץ: האם נוכל לדעת את הנימוקים של הוועדה?

דניאל הרשקוביץ: לנו זה מאוד חשוב.

דניאל אילון: בהחלט כן.

דוד אזולאי: אני מבקש להוסיף שמגיש הבקשה יוכל לקבל את הנימוקים לסירוב.

גלעד ארדן: אני לא יודע אם צריך להוסיף את זה לחוק כי החלטה של רשות מנהלית - - -

אביטל שטרנברג: מה אכפת לך להוסיף?

חני בן ישראל: אני מ"קו לעובד".

חני בן ישראל: אני רוצה להאיר אספקט נוסף להצעה.

חני בן ישראל: אנחנו לא מתנגדים להצעה.

חני בן ישראל: אנחנו יודעים שיש עובדים שרוצים להישאר פה מעבר לתקופה.

חני בן ישראל: חשוב לומר ואסור להתכחש לזה ולשים את זה בצד, שההצעה הזאת לתקן את חוק הכניסה לישראל באופן שיפרוץ עוד יותר את המסגרת המוגבלת שעובדים יכולים להישאר פה, מחדדת את חוסר ההתאמה בין מה שאנחנו אומרים שעובדים זרים באים לכאן לשמוע, שזאת הגירה זמנית קצובה בזמן לבין מה שקורה בפועל.

דוד אזולאי: את צודקת.

חני בן ישראל: אנחנו בדעה שכשאדם יושב פה תקופה ממושכת – אגב, לא רק אנחנו בדעה הזאת, אלא מרבית אם לא כל מדינת העולם הראשון שקולטות הגירת עבודה, שישיבה ממושכת כדין במדינה מקנה תושבות, מקנה מעמד של קבע.

חני בן ישראל: אדם לא יכול לשהות פה שנים על שנים, לעיתים עשורים, 17 שנה.

חני בן ישראל: פגשתי לפני חודש עובדת שעבדה ברישיון אצל משפחה בירושלים במשך 18 שנה.

חני בן ישראל: זה אומר להיות באותו מעמד נחות שמקנה את ההגנה המינימאלית ביותר על הזכויות.

חני בן ישראל: צריך להבין את הדבר הזה.

חני בן ישראל: זאת לא רק עמדתי, זאת גם עמדתו של משרד הפנים.

חני בן ישראל: בשנת 2003 נעשה תיקון 11 לחוק הכניסה לישראל.

חני בן ישראל: מה קרה עד בשנת 2003?

חני בן ישראל: עובדים היו יכולים להישאר פה תקופות בלתי מוגבלות, 27 חודשים.

חני בן ישראל: כל פעם היו נכנסים ויוצאים ומאריכים כך את האשרה ויכלו להישאר פה תקופות מאוד ארוכות.

חני בן ישראל: משרד הפנים אמר בשנת 2003 שהמצב הזה של שהייה ארוכה בזמן יכולה להתפרש כתושבות הלכה למעשה ומכאן הצורך להגביל את התקופה שמותרת לעובדים לשהות פה ברישיון.

חני בן ישראל: לכן אנחנו חושבים שככל שיש כוונה באמת להתיר את הדבר הזה, הדבר חייב להיות מלווה גם באפשרות למתן מעמד של תושבות קבע למהגרי עבודה שעברו פה תקופות ממושכות של העסקה.

חני בן ישראל: הדבר הזה יחייב להחיל עליהם את חוק ביטוח לאומי במלואו, הוא יחייב להחיל עליהם את חוק ביטוח בריאות ממלכתי במלואו.

חני בן ישראל: הוא יחייב לחדול לגביהם מהמדיניות שאוסרת עליהם חיי משפחה, אוסרת עליהם זוגיות, אוסרת עליהם נישואין, אוסרת עליהם הריון.

חני בן ישראל: כל הדברים האלה, כל מה שכרוך במעמד של קבע.

חני בן ישראל: אנחנו חושבים שמצב שבו אנשים נמצאים פה תקופות כל-כך ארוכות, כשהם משוללי זכויות בסיסיות, הוא מצב שהוא לא נכון ולא טוב למדינה דמוקרטית.

חני בן ישראל: אנחנו מפצירים בוועדה לשקול גם את העניין הזה.

אבנר עורקבי: גם לבחור ולהיבחר.

חני בן ישראל: לרשויות מקומיות.

דוד אזולאי: אני רוצה לומר לך שכשיזמתי את הצעת החוק הנושא הזה עמד לעיניי.

דוד אזולאי: מצד אחד אנחנו רוצים להגביל את העובדים הזרים ומצד שני אנחנו מאריכים להם.

דוד אזולאי: זאת באמת שאלה שאני גם רוצה להפנות אותה.

דוד אזולאי: האם הוועדה מגבילה בזמן את שהותו של העובד או שהוא נמצא עם המטופל עד גיל 120?

דניאל אילון: למעשה הוועדה הזאת מחזירה אותו לסעיף 3א רבתי.

דניאל אילון: שאומר שמי שנמצא אצל קשיש או אצל מטופל בשנה החמישית, יוכל להישאר איתו באופן עקרוני עד 120.

דניאל אילון: ההערה שאנחנו שומעים כאן לא נוגעת לתיקון המזערי הזה, היא נוגעת לסעיף הגדול, לגבי המצב שהוא דרך המלך היום, שכל עובד זר בתחום הסיעוד יכול להישאר עד 120.

דניאל אילון: זאת השאלה.

דניאל אילון: האם בשלב מסוים הוא ייהפך לתושב, מה שיביא לזה שהוא יפסיק לעבוד כעובד זר.

דניאל אילון: ברגע שהוא הופך להיות תושב קבע הוא הופך להיות ישראלי.

דוד אזולאי: יכול להיווצר מצב הוא יהיה פה 20 שנה, בהגדרה הוא עובד זר ולמעשה הוא תושב.

דניאל אילון: לפי החוק היום הוא נשאר במעמד של עובד זר.

דניאל אילון: זה לא קשור לתיקון הקטן הזה.

דניאל אילון: זה נוגע לסעיף הראשי שמסדיר את כל העניין הזה של הישארותם של עובדי סיעוד בישראל עד 120.

חני בן ישראל: התיקון הקטן הזה ירחיב עוד יותר - - -

דוד אזולאי: אני אגיד לך את האמת, החוק הזה הוא כזה קטן, אי-אפשר לשים עליו משקל כל-כך כבד.

דוד אזולאי: הוא לא יעמוד בזה.

חני בן ישראל: גם תיקון 3א ב-2003 היה כזה קטן והנה אנחנו פה.

חני בן ישראל: אנחנו 7-8 שנים אחר-כך ושוב אנחנו רואים שהתיקון הזה גדל.

חני בן ישראל: אי אפשר לדחוק את הנושאים האלה מתחת לשטיח ולצפות שהם ייעלמו.

דוד אזולאי: אני מסכים לכל מה שאמרת, שזה צודק והוגן.

דוד אזולאי: יחד עם זה, אני לא יכול לשים על החוק הזה את המטען הכבד שאת מדברת עליו.

דוד אזולאי: זאת באמת הערה שראויה לבוא לממשלה ולא לחקיקה פרטית של חבר כנסת.

סמי מור יוסף: אני מדימונה.

סמי מור יוסף: הייתי גם בשבוע שעבר בוועדה.

סמי מור יוסף: אני רוצה לדבר על עובדים זרים שהם פשוט בורחים מנכים, בורחים מקשישים, בורחים מכל מקום שקשור לפריפריה בדרום.

סמי מור יוסף: חצי שנה אני ללא עובד זר, אני נטל על המשפחה.

סמי מור יוסף: באיזה יום גם המשפחה גם תרים את הידיים, 40 שנה הם מטפלים בי.

סמי מור יוסף: גם זה מצב קשה.

סמי מור יוסף: יש עוד סעיף שהוא התשלום לעובד זר.

סמי מור יוסף: התשלום לעובד זר בזמן האחרון גדל מאוד.

סמי מור יוסף: אנחנו מקבלים קצבה שבקושי יכולה להחזיק את העובד הזר.

סמי מור יוסף: לי יש שני היתרים, איך אני יכול להחזיק שני עובדים?

סמי מור יוסף: איזה סכום אני יכול להוציא לשני עובדים?

סמי מור יוסף: אני לא מדבר על החברות שלוקחות את הכסף שלהם, על הביטוח הרפואי.

סמי מור יוסף: זאת גם כן בעיה ועם כל זה אנחנו מתמודדים.

סמי מור יוסף: עובד שמגיע אלי, חייב שהוא בא לעבוד רק איתי.

סמי מור יוסף: הוא צריך לעבוד איתי, הוא לא יכול להחליט לעצמו איפה הוא רוצה לעבוד.

סמי מור יוסף: הוא בא עם האישור וההיתר שלי.

סמי מור יוסף: אני מחכה הרבה זמן עד שמגיע אלי עובד זר ועוד לפני שהוא מגיע לארץ החברים שלו או הידידים מסדרים לו עבודה במקום אחר במרכז הארץ.

סמי מור יוסף: כל העובדים הזרים עברו למרכז הארץ.

סמי מור יוסף: בדרום יש מצוקה מאוד קשה של עובדים זרים.

סמי מור יוסף: חצי שנה אני רודף אחרי חברות שיביאו לי עובד זר ואף אחד לא יכול לעזור לי.

אבנר עורקבי: בוועדה יש תיקון.

אבנר עורקבי: אנחנו אמורים לדון בזה בקרוב.

סמי מור יוסף: אי-אפשר לתת לעובד הזר להחליט לעצמו איפה לעבוד.

אורי מקלב: אבל החוק הזה לא מרע איתך, הוא רק מחזק אותך.

אורי מקלב: אם מצאת עובד זר שהיה מוכן לבוא אליך לקראת סוף התקופה, אז הוא יוכל להמשיך איתך.

אורי מקלב: לפי החוק הקיים הוא יהיה חייב לעזוב גם אם הוא מרוצה וגם אם אתה מרוצה.

אורי מקלב: החוק לא מרע בשום דבר, הוא רק מועיל.

דוד אזולאי: הוא בא להועיל לאותו מעסיק שכבר נמצא אצלו עובד זר.

אורי מקלב: עובד זר שנמצא כבר 4 שנים ו-3 חודשים בארץ מצא מטופל.

אורי מקלב: גם הוא מרוצה וגם המטופל מרוצה.

אורי מקלב: לפי החוק הקיים הוא יהיה חייב לחזור מכיוון שהוא לא נמצא אצלו שנה.

אורי מקלב: החוק שאתה עושה הוא חוק חשוב.

אורי מקלב: הוא אומר שבמקרים מיוחדים תהיה אפשרות להאריך את התקופה.

שמחה בניטה: אני תומכת בחוק ואני מודה לך.

שמחה בניטה: תבורך על המהירות שאתה מוביל את זה.

שמחה בניטה: ישנם הרבה מאוד נכים במצב של סמי.

שמחה בניטה: אני מפנה פניות רבות מאוד לשר.

שמחה בניטה: דווקא נכים קשים עם ניוון שרירים, שיש להם שני רישיונות, עד עכשיו עובדים ברחו מהם.

שמחה בניטה: לאחרונה הם מצאו עובדים ולכן אני רוצה לדעת אם זה יהיה רק 53 חודשים או יותר.

שמחה בניטה: הם מצאו עובדים שהם 8 שנים או 7 שנים.

שמחה בניטה: הם עבדו בנאמנות אצל קשישים 8 ו-9 שנים.

שמחה בניטה: אני רוצה לדעת אם עובדים כאלה שהנכים מצאו בכוחות עצמם, שהיו נאמנים ורואים אצלם נאמנות, האם החוק הזה ייתן מענה גם לאותם מקרים?

שמחה בניטה: המקרים האלה הם עד הוק.

שמחה בניטה: אני יכולה להביא לפחות 10 נכים שממתינים לאישור לויזה אצל ליאור, שהם מעל 53 חודשים.

דוד אזולאי: ומ-5 שנים ואילך הם היו שוהים בלתי חוקיים?

שמחה בניטה: לא.

שמחה בניטה: הם עבדו אצל אותם קשישים והקשישים נפטרו.

שמחה בניטה: אני אומרת שהעובדים האלה מוכנים לעבוד אצל הנכים הקשים האלה, שבדיוק איתם יש לנו בעיה.

שמחה בניטה: כאשר העובדים הזרים מגיעים ורואים את האנשים האלה הם נבהלים ובורחים.

שמחה בניטה: אנחנו מדברים על המקצוענים האלה, על כאלה שעבדו עם נכים כאלה או עם קשישים סיעודיים מורכבים.

שמחה בניטה: יש להם כבר את הגישה והם לא צריכים לעבור את התהליך של הלימוד.

שמחה בניטה: חלק ניכר מזה מתיש את הנכים.

שמחה בניטה: להביא עובד ולהתחיל ללמד אותו, זאת התשה נפשית.

שמחה בניטה: חוסר הסבלנות להסביר שוב יוצרת מתח עם העובד למרות שאולי העובד מצוין.

שמחה בניטה: לכן אני אומרת שדווקא עובדים כאלה מנוסים שיכולים לגשת מייד לחולה, זה נותן פיתרון למקרים שלנו.

שמחה בניטה: ביום שישי שלחתי איזה עובד שעבד 8 שנים למשפחה שהבן שלהם נדרס בתאונת דרכים והוא צמח.

שמחה בניטה: ההורים בירכו אותי.

שמחה בניטה: הוא ידע איך לטפל בו, איך להרים אותו, איך לעשות סקשן.

שמחה בניטה: בשישי שבת הוא יצא לחופש וההורים היו המומים איך מצאתי להם מישהו שידע לעשות הכול.

שמחה בניטה: להורים כאלה זאת מכה.

שמחה בניטה: הם בעצמם לא יודעים איך לאכול את הסיפור.

שמחה בניטה: אם בא אליהם מטפל מקצועי כזה, אז למה להפסיד?

שמחה בניטה: למה להביא מבחוץ?

שמחה בניטה: אני לא מבינה את הגישה של "קו לעובד", לא מבינה את הגישה שלהם.

שמחה בניטה: כל דבר שיכול לתת איזו תקווה לנו – החוק הזה היה רעיון שלנו.

שמחה בניטה: הם תמיד מוצאים איפה אפשר למלכד אותנו כדי שלא יתנו לנו.

שמחה בניטה: אני לא יודעת, הם לטובתנו או לטובתם?

שמחה בניטה: אם תשאל את העובדים, העובדים היו מאוד שמחים לזה.

שמחה בניטה: הם היו מאוד שמחים להישאר פה עוד 5, 6 שנים ולהיות ברישיון ולהיות חוקיים.

שמחה בניטה: הם בכלל לא אוהבים להיות לא חוקיים.

שמחה בניטה: גם להם קשה לברוח כל הזמן והם רוצים להיות חוקיים.

שמחה בניטה: אז מה עכשיו השאלות האלה תושבות או לא תושבות.

שמחה בניטה: עכשיו ישלחו את כל העובדים האלה לתבוע תושבות, אז הם ימלאו את בתי המשפט.

שמחה בניטה: בחוק הכבילה הם הצליחו לנצח אותנו אז עכשיו הם ינסו לטרפד לנו את החוק בגלל העניין של התושבות.

שמחה בניטה: מרגיז אותם שכל הזמן - - -

דוד אזולאי: מותר להם להגיד מה שהם רוצים, זה לא הנושא שעומד על סדר היום וזה בסדר.

יהונתן דוידוביץ: יש לי שתי שאלות לגבי ניסוח ההצעה.

יהונתן דוידוביץ: אחד, זה המשך העסקתו.

יהונתן דוידוביץ: מה זה המשך העסקתו?

יהונתן דוידוביץ: ומה אם הוא עבד רק יום אחד?

יהונתן דוידוביץ: להמשך העסקתו צריכה להיות איזו תקופה של קשר בין העובד למעביד הספציפי.

יהונתן דוידוביץ: שאלה שנייה נוגעת למה שאמרה הגברת בניטה.

יהונתן דוידוביץ: אנחנו מדברים על אותו מטופל.

יהונתן דוידוביץ: למה לא לשנות ולומר שאם באמת הוועדה תמצא שמדובר בעובד מיומן וכנה ומעוניין לטפל גם במטופל אחר, מעבר לאותן 5 שנים שהוא זכאי להיות, למה לא לאפשר גם לאחד כזה להישאר בארץ?

דוד אזולאי: אתה מדבר על הופעתו בפעם השנייה בפני הוועדה?

יהונתן דוידוביץ: אני אתן לך סיטואציה של מטפל שהמעסיק שלו נפטר חודש לפני גמר 5 השנים של שהייתו בארץ.

יהונתן דוידוביץ: למה שאותו מטפל לא יהיה זכאי, אם הוא אכן ראוי ומוכשר לקבל אישור - - -

שמחה בניטה: זה בדיוק החוק.

אורי מקלב: גברת בניטה מדברת על עובדים זרים שכבר עברו את ה-5 שנים.

יהונתן דוידוביץ: אבל פה כתוב "לאותו מטופל".

יהונתן דוידוביץ: אני קורא את החוק שאתם קבעתם.

גלעד ארדן: הוא צודק.

דוד אזולאי: אנחנו מדברים על אותו מטופל.

דוד אזולאי: האדון אומר שאותו מטופל הלך לעולמו.

דוד אזולאי: העובד הוא עובד מיומן.

דוד אזולאי: למה הוא לא יכול לקבל את ההארכה הזאת גם אצל חולה אחר?

יהונתן דוידוביץ: בהנחה שמדובר בעובד מסור.

אורי מקלב: אם בחודש שנשאר לו הוא ימצא מטופל שהוא יכול לטפל בו הוא יוכל להמשיך.

יהונתן דוידוביץ: לא לפי החוק הקיים.

שמחה בניטה: אבל אם נגמר לו, אז למה לא?

דוד אזולאי: אביטל, הוא אומר שאותו עובד שהוא קיבל עליו את האישור להארכת השהות שלו נפטר אחרי חודש ימים.

דוד אזולאי: השאלה האם הוא יכול לנצל את האשרה הזאת למטופל אחר?

יהונתן דוידוביץ: בהנחה שהוועדה תקבע שאכן זה עובד מסור.

יהונתן דוידוביץ: אין לי בעיה עם ההגבלה הזאת.

יהונתן דוידוביץ: חבל לאבד עובד שהוכשר ויודע טוב את העבודה ופתאום הוא לא יוכל לעבור למעסיק אחר.

אבנר עורקבי: מאוד חשוב להשאיר את הטובים פה ולא להביא עובדים חדשים במקומם וללמד אותם מחדש את כל העבודה.

דניאל אילון: יש כאן קו חשיבה אחר שהוא מוכר לנו והוא אומר שאם יש קבוצה של עובדים שהם טובים בתחום בואו נשאיר אותם כאן ללא הגבלה והם יעברו ממטופל למטופל.

דניאל אילון: זאת הצעה שהיא ברורה ומובנת אבל זאת לא הכוונה של ההצעה.

דניאל אילון: דיברנו קודם על העניין של ההגירה.

דניאל אילון: אנחנו לא מסרבים - - -

דוד אזולאי: יש לי בקשה אליכם.

דוד אזולאי: אני מבין שהנושא הזה בעייתי ולא פשוט.

דוד אזולאי: כל פעם שאנחנו נכנסים לדיונים אנחנו מגלים עוד ועוד ואין לדבר סוף.

דוד אזולאי: השאלה היא פשוטה: יש כרגע איזו הצעה שבאה לתת פיתרון חלקי.

דוד אזולאי: אני אומר, בואו נתקדם עם זה.

דוד אזולאי: אם נוסיף כל מיני תוספות ופריצות אנחנו עלולים להפסיד את העיקר.

דוד אזולאי: אני מבין את הבעיה.

סמי מור יוסף: הם לא מוכנים לבוא לדרום.

אורי מקלב: הועלו כאן כמה נושאים.

אורי מקלב: אמרת נכון שאי-אפשר להעמיס על החוק הקטן הזה את כל הבעיות.

אורי מקלב: אבל הנקודה האחרונה שנאמרה בהחלט נמצאת בחוק הזה וזאת גם היתה כוונתך או כוונת המחוקקים.

אורי מקלב: הממשלה הסתייגה מהעניין הזה.

אורי מקלב: אם נסתכל מבחינת הלוגיקה של העניין, אתם הגבלתם את זה בהארכה אחת.

אורי מקלב: אבל אם אנחנו יודעים ומגלים שיש מצוקות מאוד גדולות ואנחנו יודעים שהעובדים עדיין לא סיימו את התקופה של 5 השנים, להם כן תיתן את האפשרות גם אם נשארה לכם חצי שנה.

אורי מקלב: יכול להיות שנשארו להם 4 שנים.

אורי מקלב: למה אנחנו מסתכלים על הקצה?

אורי מקלב: באותה מידה, יכול להיות שעובד זר הגיע למישהו שלא האריך ימים והוא נפטר אחרי חצי שנה.

אורי מקלב: לכן אנחנו נבטל את ההסתייגות של הממשלה.

דוד אזולאי: דניאל, אמרת קודם לשאלתי שבעצם אוו עובד קיבל ארכה עד גיל 120 להיות עם החולה הסיעודי.

דניאל אילון: בדרך המלך ובאופן עקרוני, כל עוד הוא אצל המעסיק.

דניאל אילון: זה עוד לפני הוועדה, לפני התיקון.

גלעד ארדן: לא אומרים לו הארכה עד 120.

גלעד ארדן: החוק קובע שההערכה נעשית מידי שנה.

גלעד ארדן: בכל שנה יכולים להגיד לו לעזוב.

דוד אזולאי: ההארכה היא לא אוטומטית, הוא צריך לבוא כל שנה ולאשר.

דוד אזולאי: אני שואל שאלה אחת:

דוד אזולאי: אותו עובד קיבל הארכה והוא צריך להאריך אותה מידי שנה.

דוד אזולאי: קרה והחולה שלו הלך לעולמו אחרי חודש ימים.

דוד אזולאי: הרי כבר יש לו את האשרה, הוא כבר נמצא במסגרת המותרת.

דניאל אילון: כמה שנים הוא נמצא בישראל?

דוד אזולאי: הוא נמצא כבר 6 שנים.

דוד אזולאי: בא חולה אחר עם אותם תנאים ואומר: הוא שכן שלי, הוא באמת מסור, תאפשרו לו להמשיך איתי.

דניאל אילון: זה המקרה שיגיע לוועדה.

דוד אזולאי: אבל הוא כבר היה בוועדה פעם אחת.

דניאל אילון: הוא לא היה.

דניאל אילון: בשביל לעבוד עד 120 הוא לא צריך להגיע לוועדה.

דניאל אילון: זאת דרך המלך.

דניאל אילון: אתה התחברת לקשיש כלשהו בשנה השלישית להיותך בישראל.

דניאל אילון: נניח ששניים נפטרו או שהתפטרת או שפוטרת.

דניאל אילון: בשנה השלישית התחלת אצל מטופל חדש ועבדת אצלו 10 שנים.

דניאל אילון: אתה כבר בארץ 13 שנה.

דניאל אילון: אם מישהו יוכיח לוועדה שזה המקרה שזקוקים דווקא לעבוד הזה.

גלעד ארדן: לפי הסעיף הזה הוא לא יוכל.

דניאל אילון: הוא יוכל.

גלעד ארדן: הוא לא יוכל כי הסעיף אומר: "לשם המשך העסקתו של העובד הזר במתן טיפול סיעודי לאותו מטופל".

דניאל אילון: על הניסוח נדבר עוד רגע, אני מדבר על הרציונאל.

גלעד ארדן: אם אתה רוצה, נשנה את זה כי כרגע מדובר רק במטפל שהתחיל טיפול במטופל מסוים.

יהונתן דוידוביץ: בדיוק, זאת היתה ההערה שלי.

דניאל אילון: זה ברור.

דניאל אילון: עוד פעם, הסיטואציה שהוא התחיל את הטיפול כי אם הוא לא התחיל אז הוא יכול להגיע לוועדה ולומר?

גלעד ארדן: יפה, אז זה לא יכול לקרות.

דניאל אילון: בסדר.

דניאל אילון: אני מדבר על המציאות ואם צריך לטפל בניסוח נטפל בניסוח.

דניאל אילון: המציאות, כפי שהסברתי בהתחלה, שהם מסבירים לוועדה למה הם זקוקים דווקא לעובד הזה.

דניאל אילון: הם יוכלו לעשות את זה פעם אחת, אפילו אם הוא בארץ כבר 10 שנים ויותר, אבל רק פעם אחת.

דניאל אילון: אבל אם הוא יעבוד שוב אצל אותו מטופל ועכשיו בחלוף 5 שנים נוספות הוא ירצה שוב לחזור לוועדה, זה האיזון, פעם שנייה כבר אי-אפשר.

יהונתן דוידוביץ: אז בואו נשנה את הניסוח לגבי המילים "לאותו מטופל".

גלעד ארדן: "למטופל".

דניאל אילון: לגבי הניסוח, הכוונה היא למטופל סיעודי.

גלעד ארדן: זה שינוי מאוד מהותי.

דניאל אילון: לא, זה לא שינוי בקונספט.

גלעד ארדן: אם אתם מסכימים, אז בסדר.

יהונתן דוידוביץ: צריך לתקן את זה.

דניאל אילון: עוד פעם, אני לא מסכים להצעה שהועלתה כאן.

דניאל אילון: ההצעה מובנת ואומרת כך: מצאנו אנשים שהם מומחים, בואו נשאיר אותם בישראל כמה שאפשר.

דניאל אילון: כמה שהעובדים יסכימו וכמה שהמטופלים יסכימו.

דניאל אילון: להצעה הזאת אנחנו לא מסכימים.

דניאל אילון: ההצעה אומרת שאפשר להגיע לוועדה רק פעם אחת.

אורי מקלב: גם אחרי שהוא עבר את ה-5 שנים?

דניאל אילון: בוודאי.

דוד אזולאי: זה רק לאותו מטופל.

דניאל אילון: מטופל אחד פעם אחת.

אורי מקלב: אז אותו ילד שעכשיו יש לו מטפל לכאורה, כפי שאמרה הגברת בניטה, הוא יוכל לקבל.

דניאל אילון: אם הוא בתוך 5 השנים הוא בוודאי יוכל.

דניאל אילון: אם הוא אחרי 5 השנים הוא יוכל לקבל פעם אחת.

דניאל אילון: אם זה יקרה שוב ומעסיק נוסף שוב ירצה אותו, הוא כבר לא יוכל.

אורי מקלב: אבל הוא יוכל להמשיך אצל אותו מטופל.

דניאל אילון: נכון.

אורי מקלב: בעצם זה כן פותר.

אורי מקלב: זאת כן בשורה טובה.

יהונתן דוידוביץ: הפעם אחת הזאת צריכה להיות גם למטופל אחר.

דניאל אילון: למטופל אחד.

יהונתן דוידוביץ: יש פה טעות בניסוח.

דניאל אילון: על הניסוח אנחנו נעבוד.

אלישבע מלמד: אני באה לפה בשם בעלי שהוא נכה עם ניוון שרירים.

אלישבע מלמד: הוא חולה כבר 17 שנה אבל הוא במצב קשה 12 שנה.

אלישבע מלמד: אני אציג את עצמי אחר-כך.

אלישבע מלמד: היו לנו כמה מטפלים.

אלישבע מלמד: הוא חולה ב-ALS.

אלישבע מלמד: הוא משותק לחלוטין כבר 12 שנה.

אלישבע מלמד: עד לפני שנתיים הוא עוד דיבר, היום הוא כבר לא מדבר.

אלישבע מלמד: הוא אדם שעבד כל החיים שלו והוא עושה זאת במחשב והוא כותב בעזרת העניים.

אלישבע מלמד: פעם הוא עוד דיבר, עכשיו הוא עובד רק בעיניים.

אלישבע מלמד: הוא מאוד פעיל.

אלישבע מלמד: היו לנו כמה עובדים לתקופות ארוכות.

אלישבע מלמד: העובד שהיה לנו היה איתנו 7 שנים וכל שנה קיבלנו הארכה כי הוא נשאר כל הזמן אצלנו ולא עבר לעבוד במקום אחר.

אלישבע מלמד: אחרי שהוא עזב נתקלנו בבעיה מאוד קשה.

אלישבע מלמד: מאוד קשה היה לנו למצוא עובד.

אלישבע מלמד: כל מי שבא ראה אדם מונשם, אדם שזקוק לעזרה 24 שעות ביממה.

אלישבע מלמד: צריך לשבת על ידו, אי-אפשר לעזוב אותו ליותר מ-5 דקות לבד.

אלישבע מלמד: הוא לא יכול לעשות שום דבר.

אלישבע מלמד: אם הוא רוצה משהו הוא נותן סימנים.

אלישבע מלמד: גם בלילה צריך לשבת על-ידו.

אלישבע מלמד: הוא לא ישן הרבה.

אלישבע מלמד: הוא רוצה להסתובב, המכונה מצפצפת, הוא צריך סקשן, הוא רוצה ליישר את הרגליים, צריך להיות על-ידו 24 שעות.

אלישבע מלמד: נתקבלנו בקושי רב למצוא עובד.

אלישבע מלמד: יש לנו שני אישורים.

אלישבע מלמד: בסופו של דבר מצאנו עובד לילה.

אלישבע מלמד: היינו עכשיו 5 שבועות עם עובד אחד כי לא מצאנו מישהו שיבוא למלא מקום.

אלישבע מלמד: כל המשפחה היתה צריכה להתגייס לילה לילה.

אלישבע מלמד: הילדים שלי עובדים ובעלי משפחות.

אלישבע מלמד: בכל אופן, איכשהו עברנו את 5 השבועות האלה.

אלישבע מלמד: הבחור שעובד אצלנו במקום המטפל הקודם, הודיע לנו שהוא עוזב.

אלישבע מלמד: הוא עבד שנה והוא רוצה לעזוב.

אלישבע מלמד: אגב, זה פותר גם את ישיבת הקבע בארץ.

אלישבע מלמד: הוא חזר לארצו, הוא נמצא שם כבר שנה.

אלישבע מלמד: אנחנו נמצאים בקשר איתו והוא מאוד רוצה לחזור.

אלישבע מלמד: הוא אדם מיומן בצורה בלתי רגילה.

אלישבע מלמד: הרופא, פרופסור לינטון, נתן לו מכתב שאם רוצים להעסיק אותו בבתי חולים, הוא נתן לו שפע של שבחים.

אלישבע מלמד: אנחנו רוצים להחזיר אותו כי אין לנו אפשרות.

אלישבע מלמד: זה 12 שנה שאנחנו במצב הזה.

אלישבע מלמד: יצאתי עכשיו מהבית להגיע לפה, הייתי צריכה להביא את גיסתי שתהיה עם העובד כי הוא לא יכול להישאר לבד.

אלישבע מלמד: אם הוא צריך להרים אותו, אם צריך משהו – אי-אפשר.

אלישבע מלמד: אני חושבת שאם באמת עובד שהיה מיומן בצורה בלתי רגילה, עכשיו הוא כמו חדש כי הוא חוזר לארץ, אז אין לו את העניין של קבע ושל תושבות וכל מיני זכויות מיוחדות.

אלישבע מלמד: הוא בא בעצם כמו חדש.

אורי מקלב: למה הוא עזב?

אלישבע מלמד: היו לו בעיות משפחות והוא רצה לנסוע הביתה.

אלישבע מלמד: עכשיו הוא רוצה לחזור.

אורי מקלב: הוא יצא לצורך ביקור משפחתי ולמה לא מאפשרים לו לחזור.

אלישבע מלמד: כל-כך קשה למצוא עובדים.

אלישבע מלמד: יש לנו גם היתר נוסף כי אנחנו זקוקים ל-24 שעות.

אלישבע מלמד: מצד אחד יש חוקים של עבודה.

אלישבע מלמד: מצד שני, נורא קשה להשיג עובד שלישי.

אלישבע מלמד: אנחנו באמת מאוד חריגים, הוא לא ישן בלילה.

אלישבע מלמד: עכשיו אנחנו מעסיקים את כולם יותר מ-8 שעות כי אי-אפשר להשאיר אותו לבד.

אלישבע מלמד: אני חושבת שצריך להתייחס לכל הדברים האלה.

אלישבע מלמד: אני אציג את עצמי, יש כאלה שאולי מכירים אותי.

אלישבע מלמד: אני אשתו של דוקטור רחמים מלמד.

אלישבע מלמד: הוא כתב ספרים, מצייר, היו לו תערוכות והוא פעיל.

אלישבע מלמד: יש לו רצון חיים ואנחנו, בזכות הטיפול, מאפשרים לו את זה.

אלישבע מלמד: ברגע שהוא רואה שהוא לנטל ושקשה למצוא אנשים, זה מוריד לו את המוטיבציה.

אלישבע מלמד: הוא אדם שפועל עד היום הזה.

אלישבע מלמד: השבוע הוא נתן הרצאה במכון לינדר.

אלישבע מלמד: הוא כותב, הוא מצייר.

אלישבע מלמד: מי שרוצה לדעת עליו, יש אתר באינטרנט – רחמים מלמד.

אורי מקלב: אני רוצה להרחיב לגבי מה שאמרתם.

אורי מקלב: נניח שאתה מקבל או לא מקבל את העמדה של הממשלה שהאיזון הנכון זאת הארכה פעם אחת.

אורי מקלב: זה נכון לגבי עובד שכבר עבר את ה-5 שנים ואתה מבקש להאריך לו.

אורי מקלב: אתה אומר שהוא יכול מטופל אחד ולא יותר מזה.

אורי מקלב: אבל כאלה שנמצאים עדיין בתוך ה-5 שנים, למה אתה מגביל אותם רק לפעם נוספת.

אורי מקלב: אדם הגיע לארץ - - -

דניאל אילון: אנחנו לא מגבילים.

דניאל אילון: בתוך 5 שנים אפשר לעבור אין סוף מעסיקים.

אורי מקלב: אבל הוא צריך שנה.

שמחה בניטה: גם פה צריך להגביל.

דניאל אילון: לא צריך.

אורי מקלב: אני רוצה להתייחס למה שאנשים אמרו פה.

אורי מקלב: זה נכון שיש לנו חשיבה אחרת משלכם לגבי עובדי זרים.

אורי מקלב: ברגע שהם עובדי קבע הם כבר לא עובדים זרים.

אורי מקלב: מעבר לכל החשיבה מול העובדים הזרים יש גם אנשים.

אורי מקלב: אם יש מצב במדינה שעובדים משותקים, נכים 150% שגרים בפריפריות, אסור להשאיר מצב שיש נכה שאין לו מטפל.

יהונתן דוידוביץ: זה מה שקורה היום.

אורי מקלב: מישהו חייב גם לדאוג לנכה.

אורי מקלב: בסופו של דבר, עם כל החוקים שאנחנו רוצים לעשות, שאולי הם חוקים סבירים ויש בהם מן ההיגיון לגבי המשך ישיבה וזכויות.

אורי מקלב: בסופו של דבר צריך אולי ועדה מיוחדת.

אורי מקלב: אולי יש צורך בחוק נפרד, אבל בוודאי צריך לצאת מנקודת הנחה שמול כל מה שאנחנו חושבים על המדיניות שלנו מול עובדים זרים, יש מנגד נכים שנמצאים וחיים כאן בארץ.

אורי מקלב: אנחנו רוצים לתת להם את המיטב ואנחנו חייבים להם חברתית וערכית.

אורי מקלב: איך אנחנו נותנים מענה לאלה?

אורי מקלב: אנחנו מחויבים גם לאלה.

אורי מקלב: זה יכול להיות על-ידי זה שהממשלה מעסיקה, שבמקרה שאין אף אחד אחר אז יש מישהו.

אורי מקלב: מישהו צריך לדאוג להם.

אורי מקלב: זה לא יכול להיות שבסופו של דבר אנחנו נשארים עם מצב שבו נכה שגר בדימונה או במקום אחר בארץ ואין לו מטפל.

שמחה בניטה: מישהי שיש לה 11 ילדים והיא לא יכולה להביא עובד כי היא לא יכולה לשכן.

שמחה בניטה: תשמע את הגברת.

שרה צרפתי: אני באה בשם בעלי.

שרה צרפתי: בעלי עבר אירוע מוחי לפני 16 שנה ומאז הוא עבר כמה אירועים והוא ניצל.

שרה צרפתי: הבעיה היא שמשנה לשנה המצב שלו מדרדר.

שרה צרפתי: כשהוא קיבל את האירוע המוחי הילד הקטן היה בן שנה.

שרה צרפתי: מאז ועד היום הוא לא מתפקד.

שרה צרפתי: לאחרונה הוא גם לא זוכר הרבה דברים.

שרה צרפתי: אסור לו לצאת מהבית, הוא לא יודע איך חוזרים הביתה.

שרה צרפתי: המצב בבית מאוד קשה.

שרה צרפתי: אני לא יכולה להחזיק עובד בתוך הבית.

שרה צרפתי: יש לי 11 ילדים ו-4 חדרים.

שרה צרפתי: הילדים שלי ישנים על הרצפה, אין לי מקום להכניס את העובד.

שרה צרפתי: אני רוצה להכניס ארון בגדים או ארון ספרים אין לי מקום, הבגדים מפוזרים על המיטות.

שרה צרפתי: הילדים ישנים על הרצפה.

שרה צרפתי: איך אני יכולה להביא עובד זר כדי שישן אצלי?

דוד אזולאי: במה אנחנו יכולים לעזור?

שמחה בניטה: היום יש את החוק הזה שאם אי-אפשר לשכן את העובד, אז לא מאשרים.

דוד אזולאי: גברת בניטה, עם כל הכבוד.

דוד אזולאי: אני לא רוצה להטעות.

דוד אזולאי: באה לכאן אישה עם מצוקה גדולה מאוד, מצוקה קשה.

שמחה בניטה: הביאו לה עובד.

שמחה בניטה: הוא ראה את בעלה.

שמחה בניטה: העובד אמר: אני נמצא פה 3.5 שנים, נראה לי שהוא הולך למות והוא לא רוצה לעבוד שם.

שמחה בניטה: למה?

שמחה בניטה: כי יש לו עוד 3.5 שנים.

דוד אזולאי: אבל מה אנחנו יכולים לעשות?

שמחה בניטה: אם מאריכים ומבטיחים לאנשים האלה שגם אחרי 4.5 שנים אם המטופל ימות אז ניתן יהיה להאריך את הויזה.

שמחה בניטה: עובדים כאלה לא יגידו שהם לא רוצים.

שמחה בניטה: זה בדיוק העניין.

שמחה בניטה: עובד כזה לא היה אומר שהוא לא רוצה לעבוד במקום כזה אם היו אומרים לו שגם אחרי 5 שנים יתנו לו הזדמנות נוספת בבית אחר.

דוד אזולאי: זה החוק.

שמחה בניטה: זה בדיוק מה שקרה אצלה, העובד אמר שבעלה הולך למות והוא לא רצה לעבוד שם.

דוד אזולאי: החוק הזה עוד לא היה קיים ואז זה פותר את הבעיה שלה.

שרה צרפתי: הבעיה היא שאף אחד לא מוכן.

שרה צרפתי: כבר חצי שנה אני בלי עובד.

שרה צרפתי: חצי שנה אני מתמודדת לבד.

שרה צרפתי: אין לי כלום ואני חיה מהנכות של בעלי.

שרה צרפתי: עכשיו הורידו את ה-1,000 שקל כי אחד מהילדים הגיע לגיל 18.

שרה צרפתי: המצב ממש על הפנים.

שרה צרפתי: אני לא יכולה להחזיק עובד בתוך בית.

שרה צרפתי: עוד ביקשו ממני שאשכיר לו דירה.

דוד אזולאי: החוק הזה לא נוגע למה שגברתי אומרת.

דוד אזולאי: מדובר בהארכת השהייה של אותו עובד.

דוד אזולאי: החוק הזה ייכנס לתוקף ואני מקווה שהוא יוכל לענות לבקשה ולדרישה שלך.

זוהרה כהן: אני מהמשרד לאזרחים ותיקים.

זוהרה כהן: אני מחזקת ומאמצת את החוק גם בשם האזרחים הוותיקים שמגיעים היום לגילאים מאוד מבוגרים.

זוהרה כהן: הצעת החוק מאוד יכולה לעזור להם.

דוד אזולאי: תודה רבה, אני מודה לך.

סמי מור יוסף: אדוני, רציתי לשאול למה אי-אפשר להגביל את העובד שהוא יגיע לאדם מסוים?

סמי מור יוסף: מדוע אחרי יום יומיים הוא נעלם?

דוד אזולאי: אדוני, הנושא שאתה מדבר עליו נמצא בחקיקה ממשלתית בדרך אלינו ואנחנו מתכוונים לדון בנושא הזה שאתה מדבר עליו.

דוד אזולאי: כרגע אנחנו לא דנים בנושא הזה.

סמי מור יוסף: כרגע אני חצי שנה בלי עובד זר.

סמי מור יוסף: החברות לא יכולות להביא לדימונה, אף אחד לא רוצה להגיע לדימונה.

דוד אזולאי: אדוני, אני מבין את המצוקה אבל אנחנו לא יכולים להלביש על החוק הזה את הנושא שאתה מדבר עליו.

דוד אזולאי: בשבוע הבא יהיה כאן דיון בוועדה.

סמי מור יוסף: אני לא יכול להגיע כל שבוע מדימונה.

דוד אזולאי: לא ביקשתי שתבוא.

דוד אזולאי: יש לך פה נציגים נאמנים.

דוד אזולאי: תאמין לי שהם עושים מלאכת קודש והם נלחמים על כל פסיק ועל כל סעיף.

דוד אזולאי: הם מכירים את כל הבעיות וכפי שאתה רואה אנחנו נותנים להם להתבטא כמה שהם רוצים.

סמי מור יוסף: אנחנו מרגישים בני ערובה של העובדים הזרים.

שמחה בניטה: בשבוע הבא ידבר על הטריטוריה.

דוד אזולאי: הנציגים שלכם כבר מכירים את החוק ויודעים שזה אמור להגיע לפה בשבוע הבא.

דוד אזולאי: אתה לא חייב לבוא בשבוע הבא.

דוד אזולאי: יבואו הנציגים שלכם ויציגו את הנושא.

דוד אזולאי: אנחנו שומעים את הדברים ולא מתעלמים מזה.

סמי מור יוסף: שלחתי לך גם מכתב אישי.

דוד אזולאי: אני לא יכולים לפתור את כל הבעיות דרך החוק הזה.

סמי מור יוסף: בינתיים אני זה שסובל.

דוד אזולאי: אני מבין ואני מצטער על הסבל שלך אבל תבין, אני לא יכול לפתור את כל הבעיות במסגרת שני סעיפים.

גלעד ארדן: אני רק אסכם את השינויים שנעשו מההצעה המקורית.

גלעד ארדן: בפסקה 1, במקום "לאותו מטופל" יהיה "למטופל סיעודי".

גלעד ארדן: כתוב: "במתן טיפול סיעודי למטופל" במקום "לאותו מטופל".

גלעד ארדן: אני מבין שמקבלים את התוספת של הממשלה בכל הסעיפים למעשה.

גלעד ארדן: אנחנו מוסיפים: החלטתו של השר לעניין הסעיף הזה תהיה מנומקת כי השר הוא זה שמחליט בסופו של דבר.

דניאל אילון: הוא יסתמך על הוועדה.

דוד אזולאי: הוועדה היא שתמליץ.

דוד אזולאי: אל תפיל את זה על השר מפני שהשר לא בדק.

דוד אזולאי: הוא מקבל את ההמלצה.

דוד אזולאי: הוא ישתמש בנימוקים של הוועדה.

דוד אזולאי: אני חושב שלא השר, אלא הוועדה צריכה לנמק.

דניאל אילון: אבל האיש מקבל תשובה מהשר למעשה.

דוד אזולאי: הוא יכול להשתמש בנימוקים של הוועדה.

אביטל שטרנברג: הוא רשאי, אבל הוא לא חייב.

אביטל שטרנברג: הוא לא כבול להמלצה של הוועדה.

דניאל אילון: תיאורטית, הוא יכול גם לקבל החלטה אחרת.

דוד אזולאי: אני מדבר ברגע שניתן סירוב לבקשה והוועדה אמרה את שלה, השר יכול להשתמש באותם נימוקים של הוועדה.

גלעד ארדן: השר יכול להחליט גם בניגוד לוועדה.

דוד אזולאי: בסדר.

שמחה בניטה: זה בסדר, הוא משלנו.

דוד אזולאי: זה לא לכל החיים.

שרה בניטה: אתה צודק.

דוד אזולאי: לגבי המכסה בסעיף 3.

דוד אזולאי: "שר הפנים רשאי לקבוע מכסה שנתית מירבית".

דוד אזולאי: הוא קובע את המכסה?

דניאל אילון: השר יקבע את המכסה.

דוד אזולאי: היות ואנחנו לא יודעים כרגע איך הוועדה הזאת תעבוד ועד כמה יהיה ביקוש, הייתי מבקש ששנה מיום תחילת עבודתה של הוועדה יוגש דוח לוועדה על הבקשות שהוגשו ומה היו ההחלטות.

דוד אזולאי: אני מבקש שזה יהיה בחוק.

דניאל אילון: השר ידווח לוועדה.

דניאל אילון: אפשר לכתוב שבכל שנה השר ידווח לוועדה.

דוד אזולאי: הייתי רוצה שהשר ידווח לוועדת הפנים על מספר הבקשות שאושרו או סורבו.

דוד אזולאי: אני מעמיד את הצעת החוק הכניסה לישראל (תיקון – העסקת עובד זר בתחום הסיעוד), התשע"א-2001 להצבעה לקריאה ראשונה.

דוד אזולאי: .

דוד אזולאי: מי בעד?

דוד אזולאי: מי נגד?

דוד אזולאי: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים אין

דוד אזולאי: אין מתנגדים אין נמנעים, לפיכך ההצעה עוברת למליאה לקריאה ראשונה.

דוד אזולאי: תודה רבה, הישיבה נעולה.