ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 483, 2011-03-08 09:30

כרמל שאמה-הכהן: בוקר טוב.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים ישיבה ראשונה של ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: אני מתנצל שבעוד כמה דקות אני חייב לעבור לוועדת הכנסת לגבי הכרעה על ששינסקי.

כרמל שאמה-הכהן: יוזם החוק יחליף אותי.

אמנון כהן: אוקיי.

אמנון כהן: ואני גם משחרר את חבר הכנסת וקנין שילך לשם לתמיכה בנושא הזה.

לאה ורון: אולי בכל זאת הצעת החוק תעבור לוועדת הכלכלה.

לאה ורון: של הדיור.

יצחק וקנין: הבנתי שסיכמו עם ראש הממשלה שזה עובר לוועדת הפנים.

כרמל שאמה-הכהן: כן, הדיור הולך לוועדת פנים.

אמנון כהן: אתם תעזרו אחד לשני- -

כרמל שאמה-הכהן: אין מה לעזור, הכול בהסכמה.

כרמל שאמה-הכהן: עסקת חבילה.

כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח) (תיקון-איסור לתקן עו לשקם כלי רכב שנגרם לו נזק של 50% לפחות), התש"ע-2010.

כרמל שאמה-הכהן: , של חבר הכנסת אמנון כהן (פ/2050).

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק עברה בקריאה מקדמית ב-2 ביוני 2010.

אמנון כהן: תראה כמה זמן לוקח לנו.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני, אני אחראי על מה שקורה פה מ-20 בדצמבר.

אמנון כהן: לא אמרתי שזה אתה, אמרתי, במשכן.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, נא להציג את החוק.

אמנון כהן: תודה, אדוני היושב ראש.

אמנון כהן: אני נמצא בקואליציה, ומאז שהחוק עבר אמרו בוועדת שרים לחקיקה שאנחנו צריכים לתאם בין המשרדים – בין משרד התחבורה, אגף שוק ההון ומשרד המשפטים וכל אלה שקשורים לחקיקה.

אמנון כהן: אני קיימתי טרום דיונים לפני שהגעתי אליך כי רציתי להגיע להבנות.

אמנון כהן: לכן בשעה טובה, פחות או יותר הגענו לעמק השווה, וגם מצאנו את האכסניה המתאימה לחוק, רק נראה אם זה מקובל על כולם.

אמנון כהן: לגבי הצעת החוק: לאחר תאונה יש הגדרות לגבי מצבו של הרכב; לפי החוק היום, אם הנזק הוא מעל 60% הוא עובר תהליך של total-loss, והוא כביכול יורד מהכביש.

אמנון כהן: האזרח המבוטח בחברת ביטוח לא נפגע מכך, אלא להפך, פה חברת הביטוח באה לטובת הצרכן, והאזרח מקבל את כספו.

אמנון כהן: מה שקורה לאחר מכן הוא שהרכב לא תמיד הולך לפירוק, אלא הרבה פעמים נמכר בכל מיני מגרשים – לפעמים לא רכב-רכב, אלא 12-10 רכבים שמגיעים למגרשים.

אמנון כהן: אם הוא הולך לפירוק חברת הביטוח מקבלת רק 5% מערך האוטו, ואם הוא הולך לתיקון או להשמיש אותו מחדש הסכום שמקבלת חברת הביטוח היא 40% משווי הרכב.

אמנון כהן: כמובן, כדאי יותר לחברת הביטוח למכור את זה למגרשים, ואחר כך המגרשים קונים את הרכבים הללו; לפעמים מתקנים אותם בשטחים, לפעמים יש להם קבוצות שמזמינות רכבים של אזרחים תמימים שצריכים כרגע את "מזדה" או את "הונדה", ויש הזמנה.

אמנון כהן: בלילה גונבים רכב, מביאים אותו לאיזשהו מקום, מפרקים את החלקים הספציפיים שצריכים לאותו רכב, ומשמישים את הרכב שהיה מוגדר כביכול באחוזים כאלה שאפשר היה עדיין לתקן אותו.

אמנון כהן: לכן יש כאן תעשייה שלמה שעובדת מאחורי זה.

אמנון כהן: האבסורד הוא שכאשר הרכב הזה מתוקן יש לו סימן בחברות הביטוח.

אמנון כהן: האזרח שקנה אותו אחרי התיקון בא לחברת הביטוח, והחברה אומרת לו שהיא לא יכולה לבטח את הרכב הזה כי הוא היה מעורב בתאונה קשה.

אמנון כהן: האזרח התמים לא יודע את הדברים האלה.

אמנון כהן: הוא בא למגרש אחרי שתיקנו את הרכב, הסוחר אומר לו שהמחירון הוא X, והוא יקבל אותו ב-15%-10% פחות.

אמנון כהן: מי שקונה את הרכבים האלה הם בדרך כלל אנשים שידם אינה משגת לקנות רכבים חדשים: סטודנטים, זוגות צעירים, אנשים קשי יום שלפעמים אין להם גם 500-400 שקל לעשות בדיקה לאוטו במכון המורשה.

אמנון כהן: אנחנו תמיד יכולים להאשים את האזרח למה הוא לא בדק, אבל כמדינה וכמחוקקים אנחנו צריכים למזער את הנזקים האלה.

אמנון כהן: הצעת החוק באה להגדיל את אחוז total-loss שלא יהיה מעל 60%, ואז ילך לפירוק, אלא להוריד את הסף ב-10%, כך שיהיה מעל 50%.

אמנון כהן: בכך אולי נמזער קצת את התופעה.

אמנון כהן: כמובן, זה לא ימנע מיחידת "אתגר" שעושה עבודה מצוינת, ואני מודה לאדוני שהגעת.

אמנון כהן: הם עושים עבודה מצוינת בנושא של גניבות רכבים והעברתם לשטחים, בכל נושא חלקי החילוף של הרכב, תיקון רכבים במקומות לא מורשים – כי היום זאת עבירה פלילית.

אמנון כהן: אני יודע שחברות הביטוח עוזרות, מסייעות ומתקצבות את הפעילות הזאת.

אמנון כהן: אני לא יודע למה אי אפשר לעזור יותר כי הבנתי שיש איזושהי מגבלה, ומשרד האוצר מתנגד שייתנו יותר כסף.

אמנון כהן: פה אנחנו רוצים לדאוג לצרכן ושנית שרכבים לא בטיחותיים ושלא עברו בדיקות נכונות לא יחזרו לכביש ולא יסכנו לא את הנוסעים בהם ולא את האזרחים או רכבים אחרים שיכולים להתנגש בהם.

אמנון כהן: לרכב כזה שלא עבר בדיקות ראויות – פתאום יכול גלגל לעוף, הגה לצאת – זה קורה, ואף פעם אתה לא יכול לדעת בסופו של תהליך אחרי תאונה שהיו בה הרוגים ממה נגרמה התאונה הזאת.

אמנון כהן: אנחנו עדים לתאונות קשות שקורות במדינת ישראל.

אמנון כהן: לא הכול בוודאי קשור לנושא הזה, אבל זה חלק מהנדבך שאפשר יהיה לתקן.

אמנון כהן: אדוני היושב ראש, במהלך טרום הדיונים העירו את תשומת לבי שחוק הביטוח שהכנסתי לאכסניה של שירותים פיננסיים דיבר רק על נושא של רכבים מבוטחים, והעירו את ההערה שיש פה אי שוויון, ואם רכב לא בטיחותי זה לא משנה אם הוא מבוטח או לא מבוטח.

אמנון כהן: כל רכב שנקלע לתאונה מסוימת והוגדר שיש לו נזק שהוא מעל 50%, גם אם הוא לא מבוטח שייחשב באותו סטטוס, שיהיה שוויון בין כל הרכבים.

אמנון כהן: אם אנחנו דואגים לבטיחות של אזרחי המדינה כבר לא משנה אם הוא מבוטח או לא.

אמנון כהן: אני, כמובן, הסכמתי – כוונתי היא לדאוג לאזרח ולבטיחותו, וכמובן, למנוע את הדברים הפליליים.

אמנון כהן: דיברו במפגשים גם על כך שמתאים יותר שהאכסניה של החוק תהיה בחוק פקודת התעבורה, ובדיונים שנערכו בינינו בין כל הגורמים זה מתואם עם משרד המשפטים, והבנתי שהנוסח הזה מקובל על כולם.

אמנון כהן: אני רק לא שמעתי את עמדת משרד התחבורה, אני מקווה שגם אתם מסכימים.

אמנון כהן: האכסניה פחות חשובה – המהות של החוק יותר חשובה.

אמנון כהן: לכן אם אין פה התנגדויות לאכסניה, ואני מקבל שלא רק רכבים מבוטחים יהיו בסטטוס הזה, אלא כל רכב שנמצא בתהליך הזה, אז נוכל לקרוא את החוק, אלא אם כן למישהו יש משהו להגיד.

אמנון כהן: אני גם רוצה להודות לאיגוד המוסכים שמלווה גם את הדיונים וחרד לנושא הזה וחושב שהנושא הזה מאוד חשוב.

אמנון כהן: אני אודה לך, אדוני היושב ראש, אם תוכל לתת להם גם להגיד משפט.

כרמל שאמה-הכהן: לפני כן רק משהו.

כרמל שאמה-הכהן: קודם כול אתה תמשיך לנהל את הדיון כי ב-10:45 מתחיל הדיון בוועדת הכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: לפני כן אני חייב להודות לחבר הכנסת וקנין ולברך אותו על 35 דיונים של חוק הטיס.

כרמל שאמה-הכהן: נכון, משרד התחבורה?

עוזי יצחקי: אני רוצה להודות.

עוזי יצחקי: זה היה יום היסטורי אתמול, באמת.

כרמל שאמה-הכהן: הוועדה וכולם מודים לך.

כרמל שאמה-הכהן: זאת הייתה עבודה שעשית אותה לבד.

כרמל שאמה-הכהן: בום שלישי בבוקר אתה היית מגיע ונשאת את הנטל הזה לבד- -

לאה ורון: וגם בימי חמישי וגם בימי ראשון.

כרמל שאמה-הכהן: יישר כוח.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו אומרים לך את זה גם כי זה מגיע לך וגם מכיוון שאנחנו מתחלפים כי תכף יגיעו מאות תקנות בעניין.

אמנון כהן: יישר כוח.

לאה ורון: מישהו שהתמחה בנושא צריך לטפל בהן.

לאה ורון: (החלפת יו"ר – אמנון כהן – 9:45).

אמנון כהן: חבר הכנסת וקנין, יש לך מה להגיד בעניין החוק שאנחנו מציגים כרגע, כחבר כנסת שבא לתמוך ולעזור?

יצחק וקנין: כמו שאני מכיר אותך אני סומך עליך ועל שיקול הדעת שלך.

יצחק וקנין: לי קרה שרכשתי רכב הוצאה לפועל שהיה מעוקל.

יצחק וקנין: חבר שלי לקח אותי, ואמר לי שהוא מכיר את בעל המגרש – חבל על הזמן, סוף הדרך.

יצחק וקנין: קניתי את הרכב בשביל הבת שלי.

יצחק וקנין: הוא הביא באותו יום שמאי רכב, והוא בדק וראה שיש פגיעה קדימה.

יצחק וקנין: לקח אותי ישר לבגז' ואמר לי, אני רואה שהרכב שמור.

יצחק וקנין: רכשנו את הרכב דרך ההוצאה לפועל במחיר נמוך ב-15% ממחיר המחירון.

יצחק וקנין: הרכב נראה חבל על הזמן, סוף הדרך.

יצחק וקנין: ואז באים למכור את הרכב.

יצחק וקנין: אני ישבתי פה ואפילו לא ראיתי את הצעת החוק שלך, לא ראיתי על מה מדובר, רק שמעתי אותך ועשיתי אחד ועוד אחד.

יצחק וקנין: כשרציתי למכור אומר לי מי שבודק, מאיפה קנית את האוטו הזה?

יצחק וקנין: האוטו הזה עבר תאונה רצינית – ריתכו אותו מצד אחד לצד שני, את כל החלק העליון שלו.

יצחק וקנין: האוטו התקמט.

יצחק וקנין: אמרתי לו, אפילו שמאי בדק אותו.

יצחק וקנין: בקיצור, אמנון- -

לאה ורון: חוץ מענייני מכוניות כדאי שתבדוק גם מי החברים שלך.

יצחק וקנין: את לא יודעת כמה את צודקת.

יצחק וקנין: זה לימד אותי לקח.

יצחק וקנין: דרך אגב, רכב כזה אתה לא לוקח לבדיקה במכון – אתה בא, אתה נותן הצעה.

יצחק וקנין: אתה רוצה להביא מישהו מומחה שיבדוק במקום?

יצחק וקנין: כן.

יצחק וקנין: אבל לקחת אותו לבדיקה אתה לא יכול, אתה נותן הצעה וככה אתה קונה אותו.

אמנון כהן: אני רוצה לציין שהחוק נולד בעקבות מקרים כאלה שאזרחים פנו אלינו.

אמנון כהן: אני מקבל מייל שמישהו סיפר לי, אני בודק את הנושא, ואני רואה שזאת תופעה.

אמנון כהן: אני גם הלכתי למגרש.

אמנון כהן: אני גר באזור רמלה, ויש שם כמה מגרשים.

אמנון כהן: אני שואל שאלות ובודק ואומר, ואללה, אפשר לעבוד על אנשים בעיניים, ואנשים תמימים – נופלים.

יצחק וקנין: אתה יודע איך התפטרתי מהרכב?

יצחק וקנין: רק בטרייד-אין.

יצחק וקנין: בלי זה לא הייתי מתפטר ממנו עוד שלושים שנה.

אמנון כהן: היית מתחתן איתו כל החיים.

אמנון כהן: איגוד המוסכים, בבקשה.

רונן לוי: ברשותך, אני רוצה לחלק את זה לשניים: לפני שאני מתייחס להצעת החוק יש כאן בחור שרוצה לספר מה קרה לו עם אובדן להלכה.

רונן לוי: ברשותך, תן לו רשות דיבור.

אמנון כהן: בקצרה, בבקשה.

טירן עשור: אדוני היושב ראש, אני ממש מאושר שיש לי ההזדמנות אחרי התעללות נפשית וכלכלית של שלוש שנים שעברתי על-ידי חברת הביטוח והאנשים שמכרו לי את הרכב, להיות נציגם של אזרחי ישראל ולהביא לכם ממקור ראשון את הפרספקטיבה של האזרח.

טירן עשור: בסופו של דבר יצאתי עם נזק של 50 אלף שקלים, איומים על חיי ועל חיי אשתי וסכנה מוחשית - -

אמנון כהן: אבל מה קרה, לא אמרת.

טירן עשור: אני מספר.

טירן עשור: וסכנה מוחשית לחייהן של ארבע בנותיי.

טירן עשור: קניתי רכב שהגעתי אליו דרך האינטרנט, ופורסם שם שזה רכב טוב, בלי תאונות ובלי שום בעיה.

טירן עשור: לקחתי את הרכב למכון בדיקה, והרכב עבר בדיקה שהכול בסדר והכול טוב ויפה, אין תאונה, שהקילומטרז' שמופיע – 80 אלף קילומטר – זה הקילומטרז' הנכון.

טירן עשור: קניתי את הרכב בשמחה ובששון ואמרתי לאשתי שעשינו עסקה טובה, הרכב עם 80 אלף קילומטר, חדש לגמרי.

טירן עשור: אני נוסע לבית, אנחנו מצלצלים לעשות ביטוח לרכב, והפקידה שהייתה חברה של אשתי אומרת לה מה את עושה, איך את הולכת לעשות ביטוח לרכב כזה?

טירן עשור: אשתי אומרת לה, למה – היא אומרת, הרכב הזה עבר תאונה קשה מאוד, כך שגם אם אנחנו מבטחים אותו וקורה לו משהו אתם תקבלו רק 75% מערך הרכב ולא את כל ערך הרכב.

טירן עשור: אשתי אומרת לה, אבל אנחנו בדקנו את זה במוסך, היא אומרת לה – לא, בבקשה.

טירן עשור: ואז אשתי מצלצלת אליי נסערת כולה.

טירן עשור: אני מצלצל לבחור שמכר לי את הרכב, ואז אני מקבל איומים על חיי.

טירן עשור: שעתיים אחרי שקניתי את הרכב הבחור אומר לי, אם אתה תעז להתקשר אליי או לחזור אליי החיים שלך ושל הילדים שלך ושל אשתך בסכנה.

טירן עשור: במילים האלה.

טירן עשור: בצר לי פניתי למכון שבדק את הרכב, ובעל המכון אמר לי שאני אביא אישור מחברת הביטוח שהרכב הזה אכן עבר תאונת total-loss, ואני מפצה אותך על 50% מערך הרכב.

טירן עשור: פה מתחילה סאגה שנמשכת שלוש שנים מול חברת הביטוח.

טירן עשור: חברת הביטוח בשום אופן לא מוכנה להמציא לי את האישור הזה.

טירן עשור: אני מתחייב בפניהם ואומר להם שאני מוכן לכתוב להם מכתב התחייבות שכל מה שאני רוצה מהאישור הזה הוא לתת אותו למוסך כדי לתת 50% מערך הרכב, כי אני לא אמכור את הרכב הזה לאזרח אחר – אני לא מוכן לסכן מישהו אחר בסכנה הגדולה הזאת.

טירן עשור: העסק הזה מתגלגל שלוש שנים, אני לא יכול למכור את הרכב, אני צריך לתקן אותו במהלך כל שלוש השנים האלה.

טירן עשור: אני מגיע לסכומים של 45 אלף שקל תיקונים, ימי עבודה, שכירויות של רכב חילופי.

טירן עשור: אני נתקע עם הרכב הזה, עם אשתי ועם הילדים בכל מיני פינות וחורים, כשאני נוסע הביתה, כשאני נוסע לעבודה, כשאני לוקח את הילדים לחוגים.

טירן עשור: נתקעתי עם הרכב הזה בשדרות כשאשתי בהיריון והיה צבע אדום, ואשתי נכנסה שם להיסטריה- -

אמנון כהן: איזו חברת ביטוח?

טירן עשור: חברת איילון.

טירן עשור: כמובן, ניגשתי עם העניין הזה לתביעה משפטית, ואחרי שנתיים השופטת פסקה שחברת הביטוח חייבת להעביר לי את הדוח.

טירן עשור: חברת הביטוח העבירה לי את הדוח, והופיע בו שהרכב ניזוק ב-56%.

טירן עשור: העברתי את הרכב לבדיקה של שמאי חיצוני, והוא אמר לי, מישהו פה ניסה להרוג אותך, את הילדים שלך ואת אשתך, כי אסור היה לרכב הזה לחזור בשום אופן לכביש.

אמנון כהן: הם הורידו 4% כדי שהוא ייכנס לתחום של התיקון.

טירן עשור: בדיוק.

טירן עשור: זה רכב שהתפרק לגורמים.

טירן עשור: ריתכו אותו עם חוטי ברזל.

טירן עשור: תעמיד את הרכב הזה.

טירן עשור: אחרי הבדיקה של הרכב העמדנו את הרכב, ובסופו של דבר הגעתי לגישור.

טירן עשור: בגישור הגענו לסכום של 60 אלף שקל, אבל בשורה התחתונה נשארתי עם הוצאות של 50 אלף שקל אחרי הגישור.

טירן עשור: מצדי – עוגמת נפש במשך שלוש שנים, סכנה לחיי ולחיי הילדים שלי, איומים על חיי.

טירן עשור: והיום אני "האזרח הקטן" אוכל אותה בשקט – 50 אלף שקל ברחו לי מהכיס.

שמואל שמואל מלכיס: למה לא בדקת את זה אצל רונן לוי?

שמואל שמואל מלכיס: יש לך חבר כל כך טוב, היית יכול לבדוק את הרכב אצלו במוסך.

טירן עשור: הוא לא חבר שלי, אנחנו פעם ראשונה מתראים.

רונן לוי: זה רק מראה עד כמה האיש הזה- -

טירן עשור: זה סוג היחס שקיבלתי לאורך כל הדרך.

רונן לוי: רק תראה.

רונן לוי: זאת הפעם הראשונה שאני רואה אותו בחיים שלי.

רונן לוי: תבין עם מי אתה מתעסק.

אמנון כהן: אני מבקש ממך לשמור על הכבוד של הדיון.

אמנון כהן: כל אחד יתבטא, כל אחד יגיד מה שיש לו להגיד, וגם אם זה יהיה לא נכון לא נפריע.

אמנון כהן: מה שמך?

טירן עשור: אני מעדיף לשמור על עילום שם.

אמנון כהן: אנחנו מתעסקים פה בחקיקה, ויש לי שורה של חקיקות בנושא של חברות הביטוח.

אמנון כהן: מצד אחד אנחנו צריכים לשמור על היציבות של חברות הביטוח כך שיוכלו לעבוד באופן כזה שהוא יכול לחיות, ומצד שני אנחנו רואים הרבה פעמים שהאזרח מן השורה הופך להיות כלי שלא יכול להיאבק בחברות הביטוח.

אמנון כהן: יש לנו הרבה מאוד חקיקות בנושא הזה, אנחנו מכירים את החקיקות.

אמנון כהן: לכן החקיקות שאני עושה מול חברות הביטוח זה מה שנולד מהשטח, לא מה שאני ממציא.

אמנון כהן: אין לי סוללת עורכי דין, אין לי כסף לתת שיישבו ויחפשו בחקיקות איך אפשר לעזור – אצלם יש.

אמנון כהן: כל סעיף הם מפרשים אותו כדי לשלם כמה שפחות לאזרח.

אמנון כהן: אני אומר לך, זה גוף כלכלי, זה עובד ככה, לצערי.

אמנון כהן: לכן אנחנו צריכים למצוא פה פתרונות.

אמנון כהן: איגוד המוסכים, בבקשה.

רונן לוי: קודם כול התגובה של חברנו פה שמואל מלכיס - -

אמנון כהן: אנחנו ניתן לו להגיב.

רונן לוי: - -היא רק מעידה על כך שהוא חושב שאני אשם שמישהו מכר לו רכב אבדן להלכה.

רונן לוי: זה בדיוק הציניות של איגוד חברות הביטוח.

אמנון כהן: גלעד ארדן ואני עשינו יחד חוק לגילוי נאות איפה הרכב עבר בדיקה.

אמנון כהן: זה נולד מכיוון שבמגרשים לא מדברים אמת, לא אומרים באיזה מוסך תיקנו את האוטו.

אמנון כהן: לכן יש גם גילוי נאות היום שאני חייב להגיד לך איפה האוטו עבר בדיקה, איפה הוא נקנה.

עוזי יצחקי: נקודה חשובה.

אמנון כהן: אנחנו מנסים מאוד למזער את הנזקים, אבל עדיין האזרח צריך לבדוק.

עוזי יצחקי: בסדר, אבל אנחנו מטפלים, ויש בבתי משפט.

עוזי יצחקי: פרידמן פה, ואנחנו עוזרים לאותם אנשים.

ניר ימין: רק לציין בנוגע לחוק שיזם חבר הכנסת ארדן, אני מסכים עם מה שאתה אומר.

ניר ימין: לפי חוק זכאות למידע וגילוי נאות יש רשימה של מסמכים שסוחר רכב צריך לפרט כשהוא מוסר לצרכן שרוכש ממנו את הרכב, וגם יש אפשרות לכל צרכן לקבל מידע מכל מוסך או מכל מבטח, אם אני לא טועה, לגבי תהליכים שהרכב הזה עבר.

ניר ימין: גם מה שהזכרת בהתחלה, השר משה כחלון בהיותו חבר כנסת תיקן את חוק הגבלת רישום ושימוש בחלקי רכב, ואסר גם על אזרחים לתקן בשטחי הרשות הפלסטינית.

ניר ימין: רונן, בבקשה.

רונן לוי: אסיים את ההערה שהתחלתי בה: זאת בדיוק הגישה הצינית שאני אשם או איגוד המוסכים אשם שאיילון מכרה לסוחר רכב, ואחר כך על ההתגלגלות שלו.

רונן לוי: הוא יכול היה לעצור רגע את הבטן שלו ואחר כך לבדוק.

רונן לוי: בעניין החוק.

רונן לוי: פקודת התעבורה היא לא האכסניה הנכונה כי יש שם למעשה פקודת תעבורה מגדירה, והחוזרים של משרד התחבורה מגדירים שב-60% ומעלה הרכב עובר לפירוק, ואין צורך להחליף את זה.

רונן לוי: 60% זה גם סביר היום כי אפשר לתקן רכבים שאחרת אי אפשר היה לתקן אותם – אנחנו לא רואים בזה צורך לתקן פרקטיקה.

רונן לוי: הצורך הוא לתקן פרקטיקה של חברות הביטוח במקום היחידי שנקרא "אובדן להלכה".

רונן לוי: פקודת התעבורה מגדירה את האיסור לשקם רכב שנזקו מעל 60%- -

אמנון כהן: פה אני אומר, מעל 50%.

רונן לוי: אבל אין לזה משמעות של 60%-50%, זה נגזרת של מחיר האוטו.

רונן לוי: אם האוטו הוא משנת 2000 או משנת 2005 זאת לא הבעיה, הבעיה היא הפרקטיקה.

רונן לוי: זאת לא בעיה של אחוז.

רונן לוי: האחוז הוא עניין לדיון.

לאה ורון: אני לא הבנתי איך אתה קושר את שנת הרכב לאחוזים של אובדן להלכה.

רונן לוי: מחירי חלקי הרכב לא קשורים דווקא למחיר הרכב.

רונן לוי: עלות הנזק לא בהכרח קשורה לעלות הרכב.

רונן לוי: פעם זה היה 75%- -

אמנון כהן: מה זה 50%?

אמנון כהן: אתה מבין מה זה 50% או 60%?

רונן לוי: אני מבין היטב.

רונן לוי: את השוק הזה אני מכיר.

אמנון כהן: אני מדבר על 60% מהפגיעה.

רונן לוי: מערך הרכב.

אמנון כהן: כן.

רונן לוי: לכן יכול לקרות שאדם שיש לו רכב בשווי של 10,000 שקלים, והוא רכב מצוין, ויש לו נזק קטן מאוד, כמו למשל להחליף טמבון, אומרים לו, קח 10,000 שקל, האוטו שלך לא לשיקום, ואין לו מה לעשות עם 10,000 שקל כי הוא לא ימצא בשוק אוטו תקין כשהטמבון הוריד לו את הרכב מהכביש.

רונן לוי: לכן העניין הזה של 60%-50% הוא לא השאלה ולא על בסיסו אנחנו הולכים לתקן את הפרקטיקה.

רונן לוי: אנחנו לא צריכים לתקן עכשיו אחוזים.

רונן לוי: הפרקטיקה תישאר, וחברות הביטוח יורידו למטה את הפרקטיקה.

רונן לוי: זה לא משנה כרגע מבחינת האחוזים.

רונן לוי: לכן הרעיון היה לבטל בכלל את "אובדן להלכה".

רונן לוי: אובדן להלכה קיים רק בתקנות או בפוליסה התקנית, הוא לא קיים בשום חוק אחר, הוא לא קיים במקום אחר.

רונן לוי: פרקטיקה של אובדן להלכה קיימת, אבל המושג "אובדן להלכה" בחקיקה במדינת ישראל קיים רק בתקנות הפיקוח על עסקי ביטוח, בפוליסה התקנית.

רונן לוי: אנחנו מהצד שלנו, לפחות, רוצים לתקן את זה.

רונן לוי: באנו לתקן פרקטיקה ולא באנו לתקן סמנטיקה.

רונן לוי: אם נעביר את זה לפקודת התעבורה מה שלא צריך להעביר, כי זה קיים, אז לא עשינו שום דבר, אלא לקחנו את הפרקטיקה והורדנו אותה ב-10% וחברות הביטוח ייהנו מזה, והאזרחים במדינת ישראל ימשיכו להיכנס לאותם מקומות.

רונן לוי: המניע העיקרי לגניבות רכב זה אובדן להלכה; המניע העיקרי להונאות ברכב ולסחר ברכב משומש זה אובדן להלכה, זאת הפרקטיקה.

רונן לוי: אז הפרקטיקה שקיימת בחברות ליסינג שמתעסקות באותו דבר אבל לא תחת הכותרת "אובדן להלכה" צריכה לבוא לידי תיקון אבל לא בחוק הזה.

רונן לוי: יש פעולות אחרות – אתגר מטפלת במה שהיא צריכה לעשות במניעת גניבות ומטפלת הרבה מאוד באובדן להלכה.

רונן לוי: יש עוד דרכים, ו-50% לא יפתור את זה, להוריד את זה אחורה ולהעביר את זה לפקודת התעבורה.

רונן לוי: זאת דעתנו.

רונן לוי: צריכים לתקן את הפרקטיקה וכרגע צריך לתקן אותה בעולם הביטוח שזה עולם גדול.

רונן לוי: הוא מטפל ברוב המכוניות, בין אם זה בצד שלישי ובין אם זה לפוליסה, אבל אובדן להלכה קיים רק בפוליסה.

לאה ורון: מר לוי, אנחנו לא מבינים את ההצעה שלך, אני מתנצלת.

רונן לוי: ההצעה שלי היא לא להעביר את החוק למקום אחר, אלא את הצעת החוק - -

לאה ורון: את החלק שמדבר על תיקון 50%, הבנו – שמבחינת

לאה ורון: כם זה יכול להישאר 60% משווי הרכב.

לאה ורון: אבל את החלק השני של הדברים שלך אנחנו לא מבינים.

רונן לוי: אבל אמרתי שאנחנו מתנגדים להעביר את החוק - -

לאה ורון: הוא מציע לבטל את הסעיף בתקנות - - -

רונן לוי: לא זה אמרתי.

רונן לוי: אמרתי שאנחנו מתנגדים להעביר את החוק לאכסניה של פקודת התעבורה.

רונן לוי: אנחנו סבורים שכדי לתקן את הפרקטיקה שקיימת בעולם הביטוח זה צריך להישאר פה בחוק הפיקוח על עסקי ביטוח.

ניר ימין: אתה מבקש בעצם שאסור יהיה לחברת ביטוח להשתמש במנגנון הזה בלי קשר לשיעור של הנזק?

רונן לוי: נכון.

רונן לוי: אם האוטו יעבור מתחת ל-60% הוא יתוקן במוסך חוקי.

רונן לוי: אם הוא יתוקן במוסך חוקי, ולא יתוקן בשטחים, כי הוא בין כה וכה מתוקן וחוזר לכביש, חברת הביטוח בפרקטיקה שלה ובשביל לשמור על היציבות שלה היא לא גורמת לכך שהאוטו לא מתוקן.

רונן לוי: האוטו הזה בסוף מתוקן וחוזר לכביש.

רונן לוי: אם הוא חוזר לכביש הוא יתוקן במוסך חוקי תחת שמאי שיתחיל לבדוק את האוטו, ואותו מנגנון שחברת הביטוח יצרה שמגיע שמאי ובודק את הרכב וקובע אומדן נזק מעל 50% הרכב יתוקן במוסך חוקי, בישראל, מפוקח ולא בשטחים כמו שקורה כזה עובר לסוחרים.

שמואל מלכיס: אסור לפי החוק לתקן בשטחים.

ניר ימין: אסור לפי חוק.

ניר ימין: אני לא מבין- -

רונן לוי: זה מה שקורה, שאסור לפי חוק.

שמואל מלכיס: אז אם לא שומרים על החוק אז סתם לחוקק - - -

ניר ימין: לא מתקנים חוק אחד כדי לאכוף חוק אחר.

רונן לוי: גם אם הוא לא מתוקן בשטחים, ומתוקן אחר-כך – נציג יחידת אתגר יכול להעיד ששמאי קובע שהנזק הוא 50%, והאוטו מתוקן בסופו של דבר ב-17% זה בלתי הגיוני.

רונן לוי: זה מה שמוצג ליחידת אתגר.

שמואל מלכיס: אבל אתה מתעלם מחוקים קיימים.

שמואל מלכיס: יש חוק שמחייב את חברת הביטוח לתקן רכב אך ורק במוסך מורשה, והיא חייבת להחזיק את רישיון הרכב, והרכב צריך לעבור בדיקה של מנהל מוסך לפי תקנה 309, ויש חוק במדינת ישראל.

שמואל מלכיס: אם אתה אומר שלא מקיימים את החוק אז אין טעם לחוקק שום חוק אחר.

שמואל מלכיס: יש מנגנון מיוחד שכופה את הפרוצדורה של תיקון רכב, ואם אתה חושב ש-60% זה לא מתאים, ואתה רוצה לעבור ל-50%, אז הנטל הכלכלי של זה גדול מדי ולא בטוח שמדינת ישראל צריכה להוריד את אחוז ה- total-loss מ-60% ל-50%, אבל צריך לחוקק חוק שיחול על כל כלי הרכב.

שמואל מלכיס: היום פחות מ-50% מכלי הרכב מבוטחים בחברות הביטוח.

שמואל מלכיס: איזה טעם יש להוציא חוק שמתייחס אך ורק למבטח?

ניר ימין: מה האחוזים?

ניר ימין: אתה יכול לחזור?

שמואל מלכיס: פחות מ-50% מכלי הרכב היום מבוטחים בביטוח מקיף במדינת ישראל.

שמואל מלכיס: אז איך אפשר לחוקק חוק שחל על פחות מ-50% מכלי הרכב?

שמואל מלכיס: אם התופעה הבטיחותית כל כך חשובה אז למעלה מ-50% מכלי הרכב עדיין תהיה להם בעיה של בטיחות.

שמואל מלכיס: אף על פי שאני לא רואה איפה יש פה בעיה של בטיחות בכלל.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: שמואל, אתה ככה התפרצת- -

שמואל מלכיס: אמרת לי שמותר לי.

אמנון כהן: כן, לך מותר.

אמנון כהן: אני אחזור אליך עוד, רונן.

אמנון כהן: אני רוצה לברר את הסוגיה הזאת של האכסניה של החוק.

אמנון כהן: בבקשה.

דוד בוקר: אני יושב ראש איגוד קציני בטיחות בתעבורה.

דוד בוקר: אני רוצה לחזק את דבריו של חבר הכנסת שעזב אותנו שנוסעות אלפי מכוניות לא בטיחותיות במדינת ישראל, כאשר משתי מכוניות עשו אוטו אחד או הלחימו חלקים.

דוד בוקר: זה דבר בטיחותי שמסכן גם את האזרחים וגם את אלה שנוהגים בתוך הרכב.

שמואל מלכיס: כמה אמרת?

דוד בוקר: אמרתי אלפי מכוניות.

רונן לוי: תן לאחרים לדבר.

אמנון כהן: אני היושב ראש פה.

דוד בוקר: אנחנו יודעים מהעניין הזה, ואפילו נשמע אחר כך מיחידת אתגר פרטים הרבה יותר מדויקים.

דוד בוקר: זה דבר שחייבים לגדוע אותו, ומהר.

דוד בוקר: הדבר השני הפרוץ הוא אובדן להלכה – סעיף 309.

דוד בוקר: מכוניות שהיו צריכות לעבור את סעיף 309, אבל לא כתוב בשום מקום שצריכים להוכיח בפני מישהו שהם עשו 309.

אמנון כהן: מה זה 309?

דוד בוקר: סעיף 309 זה תיקון רכב אחרי תאונה – אובדן להלכה.

דוד בוקר: בדיקת האוטו אחרי שתיקנו אותו.

לאה ורון: שימוש ברכב שניזוק – זאת כותרת השוליים של סעיף 309.

דוד בוקר: כן.

דוד בוקר: נוסעות אלפי מכוניות שניזוקו וקיבלו את האישור של סעיף 309.

דוד בוקר: תיקנו או לא תיקנו, הביאו חלקים – אני לא יודע מאיפה, אבל לא צריך להוכיח לאף אחד – לא למשרד הרישוי, לא למשרד התחבורה.

דוד בוקר: זה פרוץ.

דוד בוקר: אני מודיע פה שעוד אלפי מכוניות של סעיף 309 נוסעות במדינת ישראל ומסכנות את אזרחיה ואת יושביה.

שמואל מלכיס: כי הן לא היו מבוטחות.

אמנון כהן: לא להפריע, שמואל.

אמנון כהן: מה כבודו מציע?

דוד בוקר: קציני בטיחות בעד מה שפה ייקבע לגבי 60%-50%.

דוד בוקר: אם זה לטובת הבטיחות אנחנו גם בעד 50%, אין לנו שום בעיה בנושא הזה.

אמנון כהן: לגבי האכסניה של החוק – שירותים פיננסיים או פקודת התעבורה – יש לכם?

ניר ימין: אני יכול להתייחס לזה.

אמנון כהן: עוד מעט.

דוד בוקר: אנחנו יחד עם איגוד המוסכים.

דוד בוקר: אנחנו גם נמצאים בפורום תחבורתי יחד.

אמנון כהן: זאב פרידמן, בבקשה.

זאב פרידמן: שלום, אדוני היושב ראש.

זאב פרידמן: מעבר לדברים שאמר חבר הכנסת וקנין אני רוצה להדגיש שיש לנו מקרים שמצביעים על כך שמדובר במערכות מאוד משומנות; לא מדובר במעשים של יחידים שלוקחים רכב ומשתמשים בו, אלא במערכת שלמה שכוללת בתוכה גם סוחר רכב, כוללת בתוכה גם מוסך שמתקן בצורה לקויה, גם חברת בדיקת רכבים – בדרך כלל עושים את הבדיקות באותו מקום וגם מערכת שיווק שתופסת את הלקוח בדרך כזאת שאי אפשר להימלט מהם.

זאב פרידמן: זאת אחת המחלות שמצביעות על קיומם של גרעינים שלמים שצריך לטפל בהם בצורה מרוכזת.

זאב פרידמן: אחת הדוגמות שהעבירה המועצה לצרכנות למשרד התחבורה שבאמת הצביעה על כך שאפשר לסגור מוסך בדיקה, אפשר לתת טיפול נקודתי חלקי, אבל כשמגיעים באמת לסוחרים הגדולים הם אומרים – תפנו למשטרה.

זאב פרידמן: לצערנו, כשפונים למשטרה, היא אומרת, ידינו כבולות, יש לנו עיסוקים אחרים, יש לנו כל מיני דברים אחרים.

זאב פרידמן: לפני שאני אציע את ההצעות הקונקרטיות שלי אני פונה לאדוני לקרוא גם למשרד התחבורה לחבור אל המשטרה, ובכל מקרה שמידע מגיע גם למשרד התחבורה, שיעבירו אותו למשטרה וייתנו קדימות ויבדקו את קיומן של התופעות.

זאב פרידמן: כשיש סוחר שמחזיק במגרש שלו קבוצה של מכוניות כאלה זה לא פצצה מתקתקת, זה פצצת אטום מתקתקת.

זאב פרידמן: כשיש כזה דבר צריכים לדאוג קצת יותר מאשר אדם מסוים שנפגע.

זאב פרידמן: יש לי דוגמה אחת של בחורה צעירה שקנתה רכב ב-67 אלף שקלים והסתבר שהוא עולה פחות מ-20 אלף שקלים.

זאב פרידמן: היא התקשרה ביום שישי, ואמרו לה, רק תחתמי, תבדקי ביום ראשון.

זאב פרידמן: ביום ראשון אמרו לה, בשביל מה לך לבדוק ולבזבז עוד 1,000 שקל על הבדיקה, את ממילא חתומה על חוזה ולא נשחרר אותך, אז חבל לך.

זאב פרידמן: והגברת לקחה את האוטו אחרי שהיא שילמה, והתברר שהאוטו לא שווה כלום.

זאב פרידמן: התוצאה שהייתה היא שסגרו את מוסך הבדיקה ועכשיו גם אין את מי לתבוע.

זאב פרידמן: גם היא ספגה איומים.

זאב פרידמן: התיק הזה נמצא בבית משפט.

זאב פרידמן: לעניין ההצעה של אדוני:

זאב פרידמן: מעבר למה שאמר רונן בשאלה, האם צריכה להיות קיימת האופציה של אובדן להלכה – במצב הנתון שיש אובדן להלכה צריכים לבצע עוד שלושה דברים: דבר אחד, ליצור חובת דיווח כמו שקיים לגבי אותם שמאים שעובדים עם חברות הביטוח – ואני לא מטיל דופי בחברות הביטוח.

זאב פרידמן: כל שמאי וכל בעל מוסך שהגיע לדיו רכב שהוא במצב של אובדן להלכה או שהושבת, שהדבר הזה יהיה מחייב דיווח למשרד התחבורה.

זאב פרידמן: שנית, כאשר יש למישהו רישיון ביד של רכב שהושבת אסור לו להעביר אותו כל עוד אין בידיו אישור נגדי שהרכב באמת עבר את הבדיקה, לפי תקנה 309.

זאב פרידמן: אם לא עבר בדיקה, פשוט אסור לו להעביר את הרישיון, וזה לא משנה אם זאת חברת ליסינג שעושה ביטוח עצמי או חברה אחרת.

זאב פרידמן: הדבר השלישי, ולא פחות חשוב – הצרכנים שקונים את הרכבים האלה; עובדים עליהם בעיניים השכם והערב.

זאב פרידמן: עד שלא יופיע ברישיון של הרכב משפט שאומר: "רכב זה שוקם לאחר אובדן להלכה" או "רכב זה שוקם בניגוד לחוק", אז בעצם עדיין צרכנים ייפלו.

זאב פרידמן: הדוגמה שהעברתי למר יצחקי שטיפל בה הייתה של בחורה סטודנטים בת 22 שהולכת לקנות רכב בפעם הראשונה בחייה, ועל המקום ספגה נזק של 60 אלף שקל.

זאב פרידמן: אם היה מופיע ברישיון במפורש אני מניח שזה היה פותר חלק מהבעיה.

דוד בוקר: רכב מושבת לא אמור לעלות על הכביש.

אמנון כהן: נא לא להפריע.

אמנון כהן: עורכת הדין בתיה לונדון, בבקשה.

בתיה לונדון: בוקר טוב.

בתיה לונדון: למען הגילוי הנאות- -

אמנון כהן: את יכולה להשלים את מה שאמר שמואל.

בתיה לונדון: אני, כמובן, מייצגת את האינטרסים של חברות הביטוח.

בתיה לונדון: אני מברכת את אדוני על היוזמה לעשות ככל שאדוני יכול כדי להגן על האזרחים – זה האינטרס של כולנו.

בתיה לונדון: בואו נבדוק האם הצעת החוק הזאת עונה על הציפיות של אדוני.

בתיה לונדון: קודם כול בואו נעשה סדר בין שני מצבים: יש מצב שלאוטו יש נזק של כ-50%, והרבה פעמים זה גם פחות מ-50%.

בתיה לונדון: בא המבוטח לחברת הביטוח ואומר שהוא לא רוצה את האוטו מכיוון שעבר תאונה לא קלה.

בתיה לונדון: הוא מבקש ממנה לתת לו את המחיר של האוטו ושתעשה עם האוטו מה שהיא רוצה.

בתיה לונדון: יש לנו הרבה מאוד פעמים ויכוחים עם מבוטחים שגם ב-40% מערך הרכב הם לא רוצים את האוטו.

בתיה לונדון: לא מכיוון שיש בעיה בטיחותית, אלא מכיוון שלאוטו יש כבר סטיגמה, וכמה פיצוי על ירידת ערך שהוא לא יקבל הוא חושש שזה לא יספק מחר את המוכר.

בתיה לונדון: לכן אם נקבע שרכב כזה לא ניתן למכור קודם כול האזרח הקטן ייפגע – כלכלית.

בתיה לונדון: תכף נדבר על הביטחון האישי שלו.

בתיה לונדון: צריך לזכור שאנחנו מדברים כאן לא רק על הביטחון של האזרח, אלא יש כאן אינטרסים כלכליים גדולים.

בתיה לונדון: נתחיל מאיגוד המוסכים: איגוד המוסכים מאוד שמחה על ההצעה שאומרת שאי אפשר למכור את הרכב, צריך או לתקן אותו או להשבית אותו.

בתיה לונדון: הצעת החוק בנוסחה היום מאפשרת תיקון הרכב גם ב-50%, גם ב-55%.

בתיה לונדון: אם הרכב במצב כזה גרוע, כמו שאיגוד המוסכים טוען, למה לתקן אותו?

בתיה לונדון: עצם העובדה שאיגוד המוסכים אומר,בואו, תביאו לנו את הרכבים, אנחנו רוצים לתקן אותם – זה אומר שהם חושבים שרכבים ב-50% וב-55% אפשר לתקן.

בתיה לונדון: אז מתי אי אפשר לתקן?

בתיה לונדון: חברות הביטוח, ברגע שהן קובעות שהרכב הזה הוא אובדן להלכה, יש עליהן חובות על פי החוק, ואני מאמינה שכולנו מאמינים שחברות הביטוח ממלאות אחר הוראות החוק.

בתיה לונדון: הוראות החוק מחייבות כל מבטח לפקח על התיקון מתחילתו ועד סופו באמצעות שמאי ולהעביר את הרכב בדיקה במכון התקנים.

בתיה לונדון: האישור על בדיקת הרכב חייב להיות בתיק של חברת הביטוח ונתון לפיקוח של יחידת "אתגר".

בתיה לונדון: אני רוצה לבשר לכם ש"אתגר" עושה את עבודתה נאמנה, ורק אצלנו היו כבר שתי ביקורות של "אתגר" שבין היתר בדקו את הדבר הזה, ולשמחתי, לא היה מקרה אחד שהייתה תקלה.

אמנון כהן: אנחנו מבקשים נתונים.

בתיה לונדון: לגבי הנתונים.

בתיה לונדון: אני לא יודעת מה היה לפני שלוש שנים.

בתיה לונדון: אני לא רוצה להיכנס כרגע לשם של חברת ביטוח זאת או אחרת כי זה מקרי לגמרי שכרגע עבדו מול איילון, זה היה יכול להיות כל חברה אחרת.

בתיה לונדון: כפי שהיום כולנו יודעים – אני מבינה שגם בזכותו של אדוני – היום יש חובה על גופים רבים, ביניהם חברות הביטוח שברגע שבעל רכב או בן אדם שקנה אתמול את הרכב רוצה לדעת מה עברו של הרכב, חובתי לתת לו את כל המידע שיש לי.

בתיה לונדון: אין מצב שאני אגיד לו, "לך תחפש את החברים שלך".

בתיה לונדון: חובתי לתת לו את המידע הזה.

בתיה לונדון: דבר נוסף, אין דבר כזה שחברת ביטוח, כשהיא קובעת שהרכב הוא אבדן להלכה מתקנת את הרכב במוסך שאיננו מורשה.

בתיה לונדון: אנחנו מוודאים שלרכב יש רישיון לעשות את סוג התיקון שהוא עשה.

בתיה לונדון: מוסך של פחחות אני לא אתן לו לתקן תיקון שהוא לא מורשה לעשות אותו- -

אמנון כהן: אבל זה נמכר למגרשים.

בתיה לונדון: לא.

אמנון כהן: מה "לא"?

אמנון כהן: אחרי שהוא עבר אחוזים מסוימים כבר לא כדאי לכם.

בתיה לונדון: לא, לא.

אמנון כהן: לא כל תיקון.

אמנון כהן: אם יש לו פגיעה של 30%-20% הוא מתקן במוסכים שאתם קובעים למבוטח.

שמואל מלכיס: כל מה שבין 50% ל-60% גם הולך לתיקון.

בתיה לונדון: סליחה, אני רוצה לתקן, אדוני.

בתיה לונדון: המצב הוא שלפי החוק, כל עוד הרכב לא תוקן עם אישור של שתקנה 309 ודוח שמאי הרכב הוא שלנו, הוא לא נמכר לאף אחד.

בתיה לונדון: הוא על שמנו.

רונן לוי: את מפקחת על - - -?

בתיה לונדון: אני מפקחת על זה.

בתיה לונדון: מרגע ההחלטה שהרכב לא יעבור למוסך של המבוטח אלא יעבור לפיקוחי, הרכב עובר על שמי, לבעלותי, ורק אחרי גמר התיקון הוא עובר לסוחר.

בתיה לונדון: הסוחר לא מתקן עבורי את האוטו, אני אחראית לתיקון.

רונן לוי: אולי תגידי איך את מפקחת.

קריאות: - - -

אמנון כהן: למה אתם מפריעים?

אמנון כהן: רונן, אני מבקש ממך, אתה מפריע לי.

רונן לוי: איך מפקחים?

בתיה לונדון: הפיקוח שלי נעשה באמצעות שמאי מורשה בדיוק כמו - -

אמנון כהן: שמאי מורשה שהוא למעשה במאגר שלכם.

אינגריד הר אבן: זה לא נכון, אף שמאי לעולם לא בודק תיקונים.

אמנון כהן: לא להפריע.

אמנון כהן: לא מתפרצים.

רונן לוי: זה לא נכון.

בתיה לונדון: חברת ביטוח, לפי החוק, אינה מורשית לבדוק רכבים על-ידי שמאים שלה.

בתיה לונדון: השמאים הם שמאים מתוך רשימה, והם נבחרים על-ידי המבוטח ולא על-ידי חברת הביטוח.

רונן לוי: יש פה שמאים, הם יכולים להגיד אם הם מפקחים- -

בתיה לונדון: כאשר הרכב מתוקן עבורי, כמובן, אני רשאית לבחור איזה שמאי, והוא אחראי כלפי.

בתיה לונדון: כי אם התיקון לא יהיה תקין, ו"אתגר" תבוא אליי בטענות, אני אבוא אליו בטענות.

אמנון כהן: תודה רבה.

קריאה: - - -

אמנון כהן: אתה דיברת.

קריאה: הערה למה שהיא אמרה.

אמנון כהן: עוד מעט.

בתיה לונדון: יש לי נקודה מאוד חשובה.

אמנון כהן: אני לא יכול לתת לך שעתיים.

אמנון כהן: אחרונה.

בתיה לונדון: אמרנו שאנחנו מדברים גם על אינטרסים כלכליים וגם על אינטרסים שקשורים לביטחונו של האזרח.

בתיה לונדון: האינטרס הכלכלי שלנו הוא שהרכב יהיה מתוקן כמו שצריך כי אני מבטחת גם את נזקי הגוף של המבוטח.

בתיה לונדון: אם התיקון לא יהיה תקין אני אשלם מחר פי אלף יותר בנזקי הגוף שלו.

רונן לוי: אבל אמרת שלא יסכימו לבטח אותו.

אמנון כהן: אתה מפריע לי, רונן, אני אוציא אותך.

בתיה לונדון: דבר מאוד חשוב, וחייבים לשים גם אותו על השולחן – כמו שלאיגוד המוסכים יש אינטרסים כלכליים גם למבוטחים וגם לחברות הביטוח יש אינטרסים כלכליים.

בתיה לונדון: השוני בין המצב היום לבין ההצעה של אדוני תגרום לפער של למעלה מ-100 מיליון שקל בשנה.

בתיה לונדון: על מי זה ייפול?

בתיה לונדון: על כל המבוטחים.

בתיה לונדון: הפרמיות יעלו.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: הבהרת את הנקודה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: מי אדוני?

נמרוד הגלילי: אני משמש מנכ"ל של ארגון חברות הליסינג והשכרת הרכב.

נמרוד הגלילי: אני לא יודע עד כמה נחוצה הצעת החוק הזאת, אבל הבעיה העיקרית כיום היא בחוסר הפיקוח ויישום החוקים הקיימים.

נמרוד הגלילי: אם היו מיישמים את החוקים הקיימים לא הייתה בעיה.

נמרוד הגלילי: ליצור עוד ועוד הצעות חוק זה בסדר, אבל צריך שיהיה מי שיפקח על אותם חוקים שהכנסת הנכבדה הזאת מחוקקת.

נמרוד הגלילי: לדוגמה, חוק הגבלת הרישום בחלקי רכב משומשים ותקנות הגבלת השימוש בחלקים משומשים.

נמרוד הגלילי: אותו חוק אומר שחייב להיות מנוהל רישום בשימוש בכל חלק משומש, אבל יש גם תקנות שאומרות שמעבר לרישום אסור להשתמש בחלקים מסוימים.

נמרוד הגלילי: זאת אומרת המחוקק עצמו אומר שהוא לא סומך על הרישום, ולכן הוא אוסר שימוש בחלקים מסוימים כשהרכב הזה עד גיל שנתיים.

נמרוד הגלילי: יש היום גם הצעת חוק, שאני לא זוכר אם היא של אדוני או של מישהו אחר, על איסור תיקון רכב בשטחים- -

אמנון כהן: זה של משה כחלון, לא שלי.

נמרוד הגלילי: איסור במוסך שהוא בלתי מורשה.

עוזי יצחקי: של איתן כבל.

נמרוד הגלילי: אם יישמו את החוקים האלה ויתקנו במוסכים מורשים, ויהיה פיקוח על החוקים הקיימים זה יפתור את הכול.

אמנון כהן: אני מסכים איתך, יש לנו בעיית אכיפה במדינה לגבי הרבה מאוד דברים, לא רק זה.

אמנון כהן: אבל אני מחוקק, לא אכיפה.

אמנון כהן: גברתי, בבקשה.

אמנון כהן: תציגי את עצמך.

אינגריד הר אבן: עורכת דין הר-אבן, יועצת משפטית, איגוד המוסכים.

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: אבל הוא דיבר, הוא ייצג נאמנה.

אינגריד הר אבן: אני רוצה לדבר משפטית וחוקית.

אינגריד הר אבן: לצערי, המצג שמנסים נציגי חברות הביטוח ליצור איננו נכון חוקית, וגם לא בשטח.

אינגריד הר אבן: הם יושבים במשרדיהם, ובשטח יש לנו מגרשים מפוצצים במכוניות אחרי תאונות קשות שלא מתוקנות כמו שצריך ונמכרות הלאה לאנשים שאינם יודעים שהרכבים הללו עברו תאונות קשות.

שמואל מלכיס: - - - מחברות ביטוח או מרכב פרטי?

אינגריד הר אבן: אנחנו מדברים על המשתמש, על הרוכש הסופי ולא על המבוטח.

אמנון כהן: לא להפריע.

ניר ימין: זאת שאלה נכונה.

בתיה לונדון: השאלה היא אם הרכבים האלה- -

אמנון כהן: היא לא הפריעה לך.

אינגריד הר אבן: הצעת החוק הזאת באה לטפל באותו רוכש שרוכש את הרכב אחרי התאונה הקשה ולא באותו מבוטח שמציגים פה שהוא מתחנן בפני חברת הביטוח שתרכוש את הרכב.

אינגריד הר אבן: זה לא נכון, חברת הביטוח רוצה לרכוש אותו- -

בתיה לונדון: מאיפה את יודעת?

אמנון כהן: אני מבקש.

אינגריד הר אבן: אני חייבת להעמיד דברים על דיוקם- -

בתיה לונדון: איך היא יודעת- - -

אמנון כהן: בסדר, כל מה שאת אמרת – קפצתי פה, רציתי לדבר.

אמנון כהן: נתתי לך זכות דיבור.

אמנון כהן: אפילו אם היא לא מדברת כמו שאת רוצה, בסדר, תני לה לדבר.

בתיה לונדון: הנאמן למקור- -

אינגריד הר אבן: בניגוד למצג שנוצר פה החוק הנוכחי איננו מחייב שהשמאי שמלכתחילה הכריז על הרכב כאובדן להלכה יבדוק אותו לאחר תיקונו אצל הסוחר, זאת הטעיה גסה.

אינגריד הר אבן: זה גם לא נעשה בפועל.

אינגריד הר אבן: אלוהים יודע לבדו איפה ואיך מתקנים את זה.

אינגריד הר אבן: בפועל, שמאי לא בודק את התיקון הזה.

אינגריד הר אבן: כשגברת לונדון מדברת על שמאי היא מדברת על השמאי הראשון שהכריז עליו אובדן להלכה, ואף שמאי לא בודק את הרכב לאחר התיקון.

בתיה לונדון: זה לא נכון.

אינגריד הר אבן: זה נכון.

אינגריד הר אבן: רכבים בין 40% ל-50% אנחנו לא אומרים שאי אפשר לתקן, השאלה היא איך מתקנים אותם.

אינגריד הר אבן: אף סוחר רכב לא מתקן, לפי מה שהשמאי הראשון שהכריז על הרכב כאובדן להלכה אמר, כי אז זה לא רווחי לו למכור את זה הלאה.

שמואל מלכיס: סוחר הרכב לא מתקן את זה, מתקנות את זה חברות הביטוח- - - האמת.

אינגריד הר אבן: הסוחר מתקן את זה, סליחה.

אינגריד הר אבן: זאת הטעיה.

אינגריד הר אבן: אם השמאי הראשון קבע שהנזק הוא 40% או 50% הסוחר לא מתקן את זה ב-40% או ב-50%, אלא ב-10%, 12% או 15%, אחרת הוא לא ירוויח כשהוא ימכור הלאה.

אינגריד הר אבן: אין מה לעשות, זאת המציאות.

אינגריד הר אבן: מי שמחולל את המציאות הזאת זה מתחיל בחברות הביטוח וזה ממשיך הלאה.

אינגריד הר אבן: יתרה מזאת, אותם סוחרים שלהם נמכרים הרכבים על-ידי חברות הביטוח מעבירים את זה הלאה לסוחרים אחרים.

אינגריד הר אבן: לא פעם ולא פעמיים הרוכש הסופי רוכש את הרכב לא מהסוחר שאליו חברת הביטוח העבירה את הרכב- -

שמואל מלכיס: כבוד היושב ראש- -

אינגריד הר אבן: - - אלא לחבר של חבר של חבר של חבר של הסוחר- -

שמואל מלכיס: כבוד היושב ראש, זה בלתי אפשרי שתשב פה עורכת דין, ותאמר- -

אמנון כהן: אבל אתה מפריע, תן לה לסיים.

אמנון כהן: תרשום.

שמואל מלכיס: - - - שחברות הביטוח עוברות על החוק.

אמנון כהן: תרשום, אני אתן לך זכות דיבור אחר כך.

אמנון כהן: בבקשה, גברתי.

אינגריד הר אבן: הטענה כאילו לחברות הביטוח יש אינטרס שהרכב יתוקן כראוי כי הן אחר כך מפצות על נזקי הגוף זה בכלל לא קשור.

אינגריד הר אבן: הרי כבר קנו מהמבוטח שלהן את הרכב, זה כבר לא קשור אליהן, אין להן שום עניין מי קונה את הרכב בסופו של תהליך.

אינגריד הר אבן: יתרה מזאת – הן מסרבות לבטח את הרכב כשהוא מגיע אליהן בשנית בטענה שהוא היה אובדן להלכה.

אמנון כהן: תודה.

אינגריד הר אבן: רגע.

אינגריד הר אבן: לגופה של הצעת החוק- -

אמנון כהן: אנחנו נגיע לגופה.

אינגריד הר אבן: הואיל וכל הסיפור מתחולל מאותה עסקה שחברת הביטוח עושה מצד אחד עם המבוטח ומצד שני עם הסוחר, האכסניה המתאימה היא כן חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), כמו שהפוליסה התקנית שוררת תחת חסותו של המפקח על הביטוח.

אינגריד הר אבן: יחד עם זאת אנחנו מציעים לא לנקוב ב-50%, אלא להגדיר את זה שאם זה פחות מ-60%, וחברת הביטוח רוצה לשלם את למבוטח את מלוא ערך הרכב, כי הם הרי טוענים שהמבוטחים מתחננים לזה – בכל מקרה לא תוכל לשקם או לתקן אותו, והאיסור על השיקום והתיקון יחול על כלי הרכב ולא על המבטח.

אינגריד הר אבן: כלומר לכל מקום שהרכב ילך אליו, גם אם המבטח ימכור אותו לצד ג', לא יהיה ניתן לשקם או לתקן אותו.

אינגריד הר אבן: תודה.

אמנון כהן: אני רוצה לשמוע את יחידת "אתגר".

אמנון כהן: בבקשה.

יהודה עטר: שלום.

יהודה עטר: ברשותך, אדוני, אני אשתדל לא לדבר לא על סמנטיקה ולא על פרקטיקה, אלא אתייחס לנתונים.

יהודה עטר: אנחנו עשינו בדיקה.

יהודה עטר: זה נכון שאנחנו מבצעים פעילות נרחבת מאוד גם ברשות הפלסטינית עד כמה שאנחנו יכולים, בנושא איסור תיקון כלי רכב בשטחים.

יהודה עטר: זה חוק מצוין שעבר, ואנחנו פחות או יותר מבצעים אכיפה כזאת או אחרת שם.

יהודה עטר: גם בתוך ישראל לגבי מגרשים, חברות ליסינג וחברות ביטוח – שם אנחנו בודקים לגבי אותם כלי רכב "שבורים" או כלי רכב "אובדן להלכה" או "total loss" שעוברים אחרי שהם עושים תאונה מחברות הביטוח ומחברות הליסינג וההשכרה לסוחרים, ונכון גם שאותם סוחרים, לצערי הרב, מטפלים ומתקנים את אותם כלי רכב בחלפים זולים – בחלק גדול, לא כולם – כדי לתקן ולהרוויח באופן משמעותי.

יהודה עטר: מכאן שהמניע המרכזי לגניבות הוא חלפים גנובים, ובזה אנחנו מטפלים.

זאב פרידמן: אלה כלי רכב של חברות ביטוח וחברות ליסינג?

יהודה עטר: גם חברות ביטוח וגם חברות ליסינג וגם אזרחים מן השורה שמחפשים תיקון זול, והתיקון הזול, מן הסתם, הוא תיקון בחלפים זולים.

זאב פרידמן: - - - כדי שהגברת הנכבדה תגיב לזה.

זאב פרידמן: כי אם לא מגיעים רכבים משם- - -

בתיה לונדון: ברצון אגיב.

יהודה עטר: אני עשיתי בדיקה- -

אמנון כהן: יהודה, אם יש לך נתונים.

יהודה עטר: בהחלט, אני אקריא את זה.

יהודה עטר: אנחנו עשינו בדיקה מול חברות הביטוח ומצאנו שככל ששנת ייצור הרכב, ככל שזה רכב חדש יותר, קיים פער בין כלי רכב שהוכרזו כ"אובדן להלכה" לעומת כלי רכב שהוכרזו כ"אובדן גמור".

יהודה עטר: מספרית בדקנו 1,934 כלי רכב משנת ייצור 2005-2000 שהוכרזו כאובדן להלכה לעומת 1,391 כלי רכב מאותה שנת ייצור שהוכרזו כאובדן גמור – פער של 28%.

יהודה עטר: בדקנו כלי רכב נוספים, מתקדמים יותר: 1,552 כלי רכב משנת 2009-2007 הוכרזו "אובדן להלכה" לעומת 1,078 כלי רכב מאותה שנת ייצור שהוכרזו כאובדן גמור – פער של 30%.

יהודה עטר: הפער הזה יוצר דרישה לחלקי רכב, ומטבע הדברים יוצר דרישה לחלקי רכב גנובים.

יהודה עטר: התופעה הזאת הולכת וגדלה.

יהודה עטר: תקנה 309.

יהודה עטר: בתקופה האחרונה החלטתי להעמיק את האכיפה שלי בעניין תקנה 309.

יהודה עטר: ככל שאנחנו בודקים יותר את יישום תקנה 309, שזאת תקנה שלהערכתי, צריכה להיות מפוקחת על-ידי עמיתיי במשרד התחבורה, אני יכול לומר לך שתקנה 309 היום היא תקנה פרוצה.

יהודה עטר: כל דיכפין שמתקן רכב מחויב לתקן את הרכב ואחר כך להביא אותו למכון מבדק מורשה, אבל לא עושה כן.

יהודה עטר: יש מאות כלי רכב במדינת ישראל- -

בתיה לונדון: אתה מדבר על חברות ביטוח?

יהודה עטר: לא, אני מדבר באופן כללי.

בתיה לונדון: אז, בבקשה, תבהיר את זה.

יהודה עטר: אני מדבר באופן כללי.

לאה ורון: הוא לא נמצא בחקירה נגדית שלך, עורכת הדין לונדון.

בתיה לונדון: הוא עלול להטעות כאן מישהו.

לאה ורון: מה לעשות?

לאה ורון: תבקשי רשות דיבור, ותאמרי את מה שאת רוצה.

יהודה עטר: אני מדבר על עשרות כלי רכב לאו דווקא מחברות ביטוח, אבל גם מחברות ביטוח וגם מחברות ליסינג והשכרה שמוכרים כלי רכב ומחויבים להחזיק את רישיון הרכב ברשותם עד שהרכב הזה יתוקן, ולהעביר את הרישיון רק לאחר שיתוקן.

יהודה עטר: לצערי הרב, אנחנו מוצאים מאות כלי רכב שהתקנה הזאת לא מיושמת, ואותם כלי רכב נעים בכבישי ישראל ללא יישום התקנה.

יהודה עטר: זאת בעיה גם בטיחותית חמורה מאוד, ובוודאי יש פה עברה על החוק.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אני רוצה לשאול את משרד התחבורה, אם הרכב עבר תאונה, שוקם וחזר לכביש – האם אפשר לסמן ברישיון הרכב שאתם מחדשים שהרכב עבר תאונה?

אמנון כהן: שהאזרח ייקח בחשבון שהרכב עבר תאונה.

עוזי יצחקי: יש לנו כוונה לעשות את זה- -

אמנון כהן: או שאתה רוצה שנתקן את זה בחקיקה.

אמנון כהן: מה שתגיד.

עוזי יצחקי: לא חייבים לעשות הכול בחקיקה.

אמנון כהן: מה שתגיד, אני מחוקק.

עוזי יצחקי: אנחנו התחלנו גם דיווחים ממוחשבים באון-ליין של השמאים – כל רכב שהוא אובדן גמור מדווח מידית, ואין טווח זמן שאפשר לשחק בו ולעשות דברים לא חוקיים.

עוזי יצחקי: הכוונה שלנו היא שגם דיווחים שדורשים תיקון רציני ידווחו, ואנחנו כן נציין אותם.

עוזי יצחקי: אנחנו השלמנו את הפעילות- -

לאה ורון: לציין ברישיון הרכב.

עוזי יצחקי: כן.

עוזי יצחקי: אנחנו הוספנו גם את נושא הקילומטרז' בעקבות חוק גילוי נאות; והשלב הבא הוא לציין את האובדן להלכה ברישיון הרכב.

יהודה עטר: זה יפתור את הבעיה.

בתיה לונדון: - - -

אמנון כהן: סליחה, שנייה.

אמנון כהן: מותר לי גם לשאול שאלות.

אמנון כהן: אגף שוק ההון.

אמנון כהן: אתם שומעים את הטיעונים, וגם יחידת "אתגר" מצביעה על דברים.

אמנון כהן: אנחנו למעשה נוגעים במשהו קטן בחקיקה, אבל יש פה תופעה שאם לא תסדירו את העניין אז אני איאלץ כמחוקק להביא עוד עשרה חוקים כדי להסדיר את הדברים.

אמנון כהן: יש פה טיעון שמרוב חקיקות אין אכיפה, אבל אני מחוקק – אתם יכולים על-ידי הוראות ופקודות כאלה ואחרות וצו, להסדיר את השוק הזה.

אמנון כהן: חשוב מצד אחד לשמור על היציבות של חברות הביטוח ומצד שני לדאוג לצרכן כי בסופו של תהליך יש פה תעשייה שלמה.

אמנון כהן: אולי יש חקיקות ותקנות, אבל צריך להעמיק בהן ולראות איך אפשר כל פעם על-ידי התופעות האלה לתקן את הדברים.

אמנון כהן: לכן אם לא נראה שהנושא מטופל ניאלץ לחוקק שוב ולשבת.

אמנון כהן: יש לכם הכלים, ואני רוצה לקבל גם תשובות לגבי מה שהעלו כאן חברים.

ניר ימין: אם אתם מכירים את התופעות שהופנו כלפי חברות הביטוח במסגרת הפיקוח שלכם.

אנסטסיה מיכאלי: קודם כול, כבוד היושב ראש, אנחנו שמחים על הדיון שהבסיס שלו היא המוטיבציה של כולנו שכלי הרכב יהיו בטוחים יותר תוך הגברת רמת האכיפה.

אנסטסיה מיכאלי: אין ספק שאנחנו מזדהים עם העקרונות הבסיסיים האלה.

אנסטסיה מיכאלי: לגופה של הצעת החוק.

אנסטסיה מיכאלי: כמו שאתם יודעים, זה לא סוד – הגורם המקצועי, לגישתנו, ואני מניח שגם לגישתכם, שאחראי על קביעה של שיעור "אובדן גמור" זה משרד התחבורה.

אנסטסיה מיכאלי: עמדתו המקצועית כפי שהיא משתקפת בתקנות התעבורה מתבטאת לאחר מכן אצלנו בפוליסות שמוכרות חברות הביטוח למבוטחים שלה- -

אמנון כהן: אתה אומר שזאת החלטה של הגוף הייעודי המקצועי, וההחלטה שלכם נגזרת מתוך ההחלטה שלהם.

אנסטסיה מיכאלי: אמת ויציב.

אנסטסיה מיכאלי: אתה גם יודע שבשנת 99' הופחת שיעור "אובדן גמור" מ-75% ל-60% על-ידי הגורמים המקצועיים.

אנסטסיה מיכאלי: אנחנו, כמובן, אימצנו את זה בפוליסות שמוכרות חברות הביטוח לציבור המבוטחים מכיוון שהגורם המקצועי שאחראי על קביעה של שיעור אובדן גמור הוא משרד התחבורה.

אנסטסיה מיכאלי: משתמע מזה בצורה הברורה ביותר שהתיקון, כפי שאתה מציע אותו, צריך להתבצע במסגרת הכללים והחוקים של משרד התחבורה, קרי פקודת התעבורה, ואני מקווה שגם הנוכחים יסכימו איתי.

אמנון כהן: מה לגבי פרקטיקה וסמנטיקה, לפי הדברים של המוסכים?

ניר ימין: והטענות שהעלו חברות הביטוח והשימוש של "אובדן להלכה".

אנסטסיה מיכאלי: אני יכול לומר על קצה המזלג לומר מה זה "אובדן גמור להלכה".

אנסטסיה מיכאלי: "אובדן גמור להלכה" זה מצב שבו למבוטח קיימת האפשרות – ואני בכוונה מדגיש את זה – לבוא ולדרוש מחברת הביטוח לשלם לו את מלוא שווי הרכב כאשר הרף שנקבע נמוך מהרף- -

אינגריד הר אבן: על-פי הפוליסה התקנית זאת פררוגטיבה של חברת הביטוח ולא של המבוטח.

אינגריד הר אבן: אל תטעה.

אינגריד הר אבן: זה חוק שאתם כתבתם אותו.

אינגריד הר אבן: כתוב: "מבטח רשאי".

אמנון כהן: תודה, ההערה הושמעה.

אנסטסיה מיכאלי: זה כלי שיש בידי המבוטח לבוא לחברת הביטוח ולבקש, גם אם השיעור שקבע שמאי הרכב, נמוך מהשיעור שממליץ משרד התחבורה, קרי 60% - לדרוש מחברת הביטוח את מלוא שווי הרכב.

אנסטסיה מיכאלי: כמי שמקבל פניות ציבור שמועברות למחלקת פניות הציבור- -

אינגריד הר אבן: ולא עונה עליהן חמש שנים.

שמואל מלכיס: מה זה על כולם את מתנפלת?

דוד בוקר: מה, אתה יושב ראש הישיבה?

דוד בוקר: אל תעיר לה.

אינגריד הר אבן: כמה פניות העברנו לכם- -

אמנון כהן: לא, אני מבקש, אני אוציא אותך.

אמנון כהן: זה לא דו-שיח.

אמנון כהן: אני אתן לך להעיר הערה כי את מציגה גם אזרחים, מוסך וזה- -

אינגריד הר אבן: "מוסך וזה", "מוסך וזה".

אמנון כהן: גם אנחנו כחברי כנסת פונים ולא מקבלים תשובות.

לאה ורון: גם הפניות מוועדת הכלכלה שהועברו.

אמנון כהן: זה לא חדש, לצערנו.

אנסטסיה מיכאלי: אני שואל, האם אנחנו ערים ועדים לבעיות בכל הקשור לפרוצדורה של "אובדן גמור להלכה".

אנסטסיה מיכאלי: כמו שמשתקף אצלי, מכיוון שפניות הציבור מועברות להתייעצות במחלקה שאני אחראי עליה, אני לא זוכר שקיבלתי פנייה שעניינה "אובדן גמור להלכה".

אנסטסיה מיכאלי: אני יכול לומר לך בצורה הברורה ביותר שכאשר אנחנו נקבל פנייה של מבוטח שעניינה טיפול של חברת הביטוח בעניין של אובדן גמור להלכה שלא יהיה בהתאם לכללים שקבע המבוטח אנחנו נתייחס לזה במלוא כובד הראש בצורה חד-משמעית.

בתיה לונדון: אני רוצה להציע הצעה למשרד התחבורה.

לאה ורון: רגע אחד.

ניר ימין: תוך כדי הדברים שלךָ בדקתי, ובאמת מה שעולה מתקנות הפיקוח על עסקי הביטוח (תנאי חוזה לביטוח רכב פרטי), בפרק א' בפרט 6(ב) מדובר על כך שבאמת זה היכולת של המבטח ולא של המבוטח.

ניר ימין: השאלה היא האם יש לכם כוונה לשנות את זה כך שלפי דרישת מבוטח המבטח יהיה חייב לשלם את האובדן להלכה.

ניר ימין: אני לא יודע מה הפרקטיקה הנוהגת, אבל בהתאם לנוסח- -

שמואל מלכיס: זה לא מדויק לחלוטין.

שמואל מלכיס: זה נכון שהפוליסה התקנית משאירה את הברירה למבטח אבל רוב המבטחים נותנים בפוליסה אפשרות אפילו בשיעור נמוך יותר, לבחור באובדן גמור להלכה.

שמואל מלכיס: כך שמה שאמר פה נציג הפיקוח – כיוון שהוא רואה את זה דרך הפוליסות – זה מדויק לחלוטין.

ניר ימין: אז זה נובע מהפער בין הפוליסה התקנית לבין הפוליסות הנוהגות בחברות הביטוח.

שמואל מלכיס: כן.

שמואל מלכיס: פוליסות חברות הביטוח מיטיבות עם המבוטחים.

שמואל מלכיס: הן יכולות להיטיב עם המבוטחים בתנאים.

אמנון כהן: עוד שאלות?

ניר ימין: אני הבנתי, אבל אולי שיהיה גם בפני הוועדה: מה שאמר מר שמואל מלכיס, ונציג שוק ההון אסף הסכים איתו, שאמנם בתקנות הפיקוח על עסקי ביטוח הסמכות היא של המבטח בנזק שמעל 50% לקבוע "אובדן להלכה" ולא לתקן או לשקם, אבל בפועל בפוליסות שחברות הביטוח מנפיקות מדברות על כך שהאפשרות היא של המבוטח ולא של המבטח.

ניר ימין: לכן - - -

רונן לוי: זה לא נכון.

ניר ימין: זה מה שאומר הרגולטור שמפקח על חברות הביטוח.

רונן לוי: אבל בחוק כתוב, מה זה "הרגולטור"?

שמואל מלכיס: אתה מכיר את כל הפוליסות של חברות הביטוח?

רונן לוי: אדוני, הפוליסה התקנית זה חוק, זה תקנות במדינת ישראל.

אמנון כהן: מה כתוב בפוליסה?

אינגריד הר אבן: כתוב בפוליסה שהמבטח הוא ש- - -

שמואל מלכיס: אתם לא יודעים מה אתם אומרים.

זאב פרידמן: דרך אגב, אין סתירה בין שני הדברים.

שמואל מלכיס: נכון.

אמנון כהן: אנחנו נתחיל את הקראת החוק, ותוך כדי, אם יהיו הערות אנחנו נתייחס ונדע מה לעשות עם זה.

שמואל מלכיס: רגע, רוצים להגיד עוד כמה דברים.

אמנון כהן: בסדר, תוך כדי.

אמנון כהן: הצעת החוק הראשונית שעברה בקריאה הטרומית זאת הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), ולאחר שישבנו בדיונים בינינו דיברו על כך שנשנה את האכסניה, והיא אכן שונתה להצעת חוק פקודת התעבורה (תיקון) (איסור לשקם רכב שנגרם לו נזק מעל 50%).

אמנון כהן: זה מה שאנחנו מקריאים כרגע.

אמנון כהן: לזה יצטרכו להגיב.

אמנון כהן: ראיתי שגם איגוד המוסכים רוצים להכניס כל מיני תיקונים, אז תוך כדי כך תעלו, ונחליט מה נכניס ומה לא נכניס, מה יתקבל ומה לא יתקבל.

אמנון כהן: כך נתקדם.

אמנון כהן: תוך כדי כך אם תהיה למישהו הערה ניתן לו להביע את ההערה שלו לגבי סעיף כזה או אחר.

ניר ימין: ברשותך, אני אגיד עוד שני משפטים לפני כן:

ניר ימין: מאחר שהסיבה העיקרית להצעת החוק , כפי שאני הבנתי אותה, היא הסיבה הבטיחותית, שלא ייסעו בכבישי ישראל כלי רכב שאינם בטיחותיים ששוקמו בדרך לא דרך, אנחנו יודעים, כפי שציין נציג אתגר בדבריו שחוק איסור תיקון בשטחים לא מאפשרים היום לתקן כלי רכב בשטחים; חוק גילוי זכאות למידע וגילוי נאות מטפל בעניין אחר שצרכן או אדם שקונה רכב יוכל לקבל מידע מהמבטח, והחובות המוגברות שיש על סוחרי רכב – ולכן גם מהסיבה הזאת - -

זאב פרידמן: יש גם בארץ מוסכים לא כל כך מורשים.

ניר ימין: יש הצעת חוק שמנסה לטפל בזה, זה משהו אחר.

אמנון כהן: - - - על כל העולם.

אמנון כהן: לאט-לאט.

ניר ימין: כפי שאני מבין הצעת החוק הזאת נוגעת לעניין הבטיחותי יותר.

ניר ימין: לכן כפי שעלה מהדיונים שלך עם נציגי הממשלה, הוצע לתקן את פקודת התעבורה כדי שלא תהיה הבחנה בין כלי רכב מבוטח ששיעור הנזק שנגרם לו הוא 50% ומעלה לבין רכב שאינו מבוטח.

ניר ימין: זה מקבל משנה תוקף כאן לאור הדברים שאמר מר מלכיס שרוב כלי הרכב אינם מבוטחים- -

לאה ורון: לא מבוטחים בביטוח מקיף.

ניר ימין: בדיוק.

ניר ימין: לכן אם התיקון שלך לא יכסה גם את כלי הרכב האלה יכול להיות שיהיה פספוס של מרבית כלי הרכב.

אמנון כהן: אנחנו מכניסים את כולם.

ניר ימין: לכן ההצעה כפי שהיא מוצגת כרגע מציעה לתקן את פקודת התעבורה ולקבוע שם שאסור יהיה לכלי רכב שניזוק בנזק מעל 50% לנסוע, וכפי שציין נציג אגף שוק ההון תקנות הפיקוח על עסקי ביטוח בדבר הפוליסה התקנית יתאימו את עצמם לפקודת התעבורה.

אמנון כהן: הנגזרת מעצמה- -

ניר ימין: בתקנות התעבורה בנוגע לשיעורי נזק או ל"אובדן גמור" תקנה 266 לתקנות התעבורה מגדירה מהו רכב ב"אובדן גמור".

ניר ימין: מדובר על רכב ששמאי רכב קבע לגביו שהוא יצא מכלל שימוש או שהנזק הגולמי בו הוא 60% ומעלה משווי הרכב; תקנה 281 עוסקת בכך שאסור לרשות הרישוי לתת רישיון רכב או לחדש אותו לרכב שנקבע לגביו שהוא רכב באובדן גמור; תקנה 289 מדברת על החובה של בעל רכב להעביר לרשות הרישוי הודעה על כך שרכב יצא מכלל שימוש או שהוא באובדן גמור, ויש גם הוראה בעניין פטור מאגרה שנראה לי שהיא פחות רלוונטית.

דוד בוקר: נדמה לי שהחובה של השמאי היא להעביר את הרישיונות.

ניר ימין: גם של השמאי וגם של בעל הרכב.

דוד בוקר: בעל הרכב לא מתעסק עם זה.

ניר ימין: אני קורא מתקנה 289(א) אחרי הרישא במשפט השני: "חייב בעל הרכב הרשום ברישיון, בעל הרכב לפי כל דין, שמאי הרכב או מי שהרכב הועבר לו מכוח עסקי מכירה, צו של בית משפט או לפי חוק הוצאה לפועל, או מכוח פוליסת ביטוח, להודיע על כך לרשות הרישוי בטופס או באמצעים ממוחשבים שהורתה עליהם רשות הרישוי – להחזיר לה את רישיון הרכב ולהסיר מהרכב את לוחיות הזיהוי".

ניר ימין: לא רק השמאי – גם אנשים אחרים שציינתי.

אמנון כהן: מה שיש בתקנות.

ניר ימין: בתקנה 308 – יש חובה של שמאי רכב, שאם הוא הגיע למסקנה שיש ברכב נזק גולמי העולה על 60% הוא צריך למסור לנוהג בו או לבעלו הודעה על אובדן גמור ולהודיע על כך לרשות הרישוי בטופס שנקבע, ולהעביר את רישיון הרכב לרשות הרישוי.

ניר ימין: הסיבה שציינתי את ארבעת הנושאים האלה היא מאחר שהצעת החוק, כפי שראיתי אותה, עוסקת בנושא אחד, רק בהוראה שלפיה שמאי יעביר לרשות הרישוי.

ניר ימין: הוראה לא פחות חשובה צריכה לעסוק בכך שרשות הרישוי לא תיתן רישיון רכב או לא תחדש אותו לרכב שיש לו נזק של למעלה מ-50%.

ניר ימין: את ההודעות האחרות של שמאי או חובת בעל רכב אפשר, לטעמי, להשאיר לתקנות.

ניר ימין: לדעתי, זאת החובה המרכזית שאסור לרשות הרישוי לחדש או לתת רישיון רכב לרכב כזה.

בתיה לונדון: ומה עם כל הרכבים שמתקנים בלי שמאי?

בתיה לונדון: איך משרד התחבורה יידע על כך?

ניר ימין: זה יהיה לפי התקנות.

ניר ימין: מבחינתי, זה לפתחו של משרד התחבורה ולפתחך, אדוני היושב ראש, עד כמה רוצים להסדיר בחקיקה ראשית להסדיר את ההוראות האלה.

ניר ימין: אבל כי שציינתי, היום לפי התקנות, גם בעל רכב צריך להודיע לרשות הרישוי , אם הוא יודע שרכב ניזוק בשיעור כזה.

בתיה לונדון: אולי תהיה על בעלי המוסכים החובה להודיע למשרד התחבורה?

ניר ימין: אם התקנות מדברות על בעל המוסך אפשר.

ניר ימין: אני לא יודע מהי עמדת משרדי הממשלה בעניין הזה.

רונן לוי: בעל המוסך לא קובע.

יהודה עטר: צריך לזכור שחברות ליסינג והשכרה לא מבטחות את כלי הרכב שברשותן, ולכן המשמעות של דבריך היא שלא יהיה פיקוח, אלא הפיקוח יחול רק על מי שכן מחזיק שמאי.

יהודה עטר: מכיוון שחברות הליסינג וההשכרה מחזיקות היום קרוב ל-600 אלף כלי רכב מסך צי הרכב במדינת ישראל זאת נקודה שצריך להתייחס אליה.

ניר ימין: הצעת החוק מנסה לשמר את המצב הקיים ולהגיד שבמקום 60% יהיה 50% לגבי כל כלי הרכב, לא רק המבוטחים.

ניר ימין: השאלה היא אם הבעיה שאתה מעלה נוגעת למה שהצעת החוק הזאת עושה.

יהודה עטר: פה אתה מחייב את השמאי.

ניר ימין: גם היום השמאי חייב.

יהודה עטר: אז חברות הביטוח לא יחזיקו שמאי.

ניר ימין: אז למה היום הן מחזיקות שמאי?

בתיה לונדון: אבל אולי תקבע שצריך לתקן- - -

יהודה עטר: - - -

ניר ימין: אני מודה שלא הצלחתי להבין את הבעייתיות.

ניר ימין: מה ההבדל בין היום, שיש חובת דיווח של שמאי על 60% לבין מחר שהוא יהיה חייב לדווח על 50%?

יהודה עטר: כיוון שחלק מכלי הרכב לא מפוקחים ומטופלים באופן בלתי מפוקח.

יהודה עטר: אין שמאי שילווה את התהליך של הבדיקה עצמה, כפי שקיים בחלק גדול מחברות הביטוח.

שמואל מלכיס: אבל זאת חובה גם על הבעלים.

שמואל מלכיס: אם יטילו את זה על בעל מוסך זה עוד יותר טוב.

רונן לוי: אבל אם אתה משאיר את זה בפקודת התעבורה אין לזה שום משמעות.

רונן לוי: המשמעות העיקרית היא שזה קיים, ואז אפשר פרקטיקות.

רונן לוי: לכן אם מחליפים אכסניה אין לזה משמעות.

רונן לוי: עדיף שלא יהיה חוק אם עושים החלפת אכסניה.

רונן לוי: היושב ראש, אנחנו מבקשים לעצור כרגע את הדיון.

רונן לוי: אם החלפת האכסניה היא דבר שהוא הבסיס פה- -

ניר ימין: החלפת האכסניה רק מדברת על כך שזה לא יחול רק על כלי רכב מבוטחים- - -

קריאות: - - -

אינגריד הר אבן: לא, הצעת החוק מדברת על משהו שונה לגמרי.

אינגריד הר אבן: הצעת החוק בנוסחה החדש שהגשתם בכלל לא מדברת על אובדן להלכה.

אמנון כהן: סליחה, לא כולם יחד.

אמנון כהן: אני רוצה להבין את הסוגיה של האכסניה.

שמואל מלכיס: - - -

אמנון כהן: שמואל, אתה מפריע לי.

אמנון כהן: תן לי לשמוע, תן לי ללמוד את הסוגיה.

אמנון כהן: אני לא רוצה לעשות חוק לא טוב.

רונן לוי: אפשר לסגור איתו שהוא רוצה לבטח, ואנחנו רוצים לתקן.

לאה ורון: תאפשרו לעורכת הדין הר-אבן לדבר.

אמנון כהן: אני רוצה להבין מה הבעיה באכסניה.

אינגריד הר אבן: הבעיה היא גם באכסניה וגם במהות של הצעת החוק בנוסחה החדש שקיבלנו עכשיו.

אינגריד הר אבן: במקור, מה שיושב ראש הוועדה התכוון לעשות הוא, אם אני מבינה נכון, זה לפתור בעיה של ציבור שלם שרוכש רכבים שלא תוקנו כראוי אחרי תאונות קשות.

אינגריד הר אבן: התופעה הזאת נקראת "אובדן להלכה".

אינגריד הר אבן: הצעת החוק החדשה עם פקודת התעבורה בכלל לא מתייחסת לזה, היא מתייחסת למשהו אחר – היא מתייחסת לאובדן גמור ורכבים שהולכים לפירוק.

אינגריד הר אבן: אין שום קשר בין רכבים שהולכים לפירוק - -

בתיה לונדון: יש קשר חזק.

אינגריד הר אבן: - - לבין רכבים שנקראים "אובדן להלכה" ומתוקנים שלא כראוי ומוחזרים לכביש.

אינגריד הר אבן: למעשה, הצעת החוק החדשה הזאת, אין בה שום דבר שמבטל אף אחת מהרעות החולות שהצעת החוק המקורית באה לטפל בהן.

אינגריד הר אבן: כל מה שהיא עושה, היא מורידה את ה-total loss מ-60% ל-50%, ועכשיו יעשו אובדן להלכה בין 40% ל-50%.

אינגריד הר אבן: אז מה עשינו בזה?

אינגריד הר אבן: זה עוד יותר גרוע ממה שהיה קודם.

שמואל מלכיס: אבל פתרת את הבעיה- -

אמנון כהן: אל תפריע, שמואל, אתה מחמיר את העניין.

אמנון כהן: תן לי ללמוד את זה קודם, בעצמי עוד לא הבנתי את השינוי באכסניה.

אמנון כהן: רק אתמול בלילה ישבו איתי.

אמנון כהן: אני רוצה ללמוד את הסוגיה.

אינגריד הר אבן: יש הבדל מהותי.

אינגריד הר אבן: "אובדן גמור" זה רכב לפירוק שרק השרידים שלו נמכרים; "אובדן להלכה" זה רכב שכאילו עובר את התיקון, וכל מה שאנחנו מדברים עליו – כל העוולות לציבור – זה אובדן להלכה.

אינגריד הר אבן: הצעת החוק הזאת בפקודת התעבורה מטפלת באובדן גמור בלבד ולא באובדן להלכה, והיא גם מחמירה את המצב כי היא מורידה את אחוז הנזק- -

בתיה לונדון: אני רוצה להגיד- -

אמנון כהן: אני עוד לא הבנתי.

אמנון כהן: כשאני אבין, תגידי.

בתיה לונדון: אני רוצה להתייחס.

לאה ורון: אנחנו נאפשר לך, תחכי רגע.

אינגריד הר אבן: להצעת החוק החדשה אין שום קשר לאובדן להלכה, וכל מה שהיא עושה זה להוריד את אחוז הנזק להכרזה על רכב כ"אובדן גמור" מ-60% ל-50%.

אינגריד הר אבן: וזה באמת נכון שבעלי רכב רבים שהנזק שלהם הוא 50%, 52%, 55% לא יוכלו לתקן אותו, בשביל מה?

אינגריד הר אבן: לא בזה באנו לטפל מלכתחילה.

אינגריד הר אבן: לא אמרנו שרכב ב-50% איננו ניתן לתיקון.

אינגריד הר אבן: אמרנו שבצורה שבה זה נעשה בשיטת האובדן להלכה הוא איננו מתוקן כראוי.

ניר ימין: אז גם הצעת החוק המקורית לא טיפלה בזה, כי היא אמרה שמבטח לא יהיה רשאי לתקן רכב בשיעור של 50% ומעלה.

ניר ימין: זה מה שאמרה הצעת החוק המקורית.

אינגריד הר אבן: אם הוא קונה אותו מהמבוטח אסור לו לתקן, זה לא שאסור לו לתקן.

אינגריד הר אבן: תראה את הניסוח.

אינגריד הר אבן: הניסוח היה מאוד נכון.

אינגריד הר אבן: הניסוח מתחיל במילים שאם חברת הביטוח קנתה את הרכב מהמבוטח אז אסור לה לתקן.

אינגריד הר אבן: היא לא חייבת לקנות את הרכב מלכתחילה.

בתיה לונדון: זה האינטרס שלהם.

שמואל מלכיס: זה האינטרס שלהם.

אמנון כהן: אני רוצה להבין.

אמנון כהן: לכם יש אינטרס, להם יש אינטרס – אני רוצה להסתכל על הצרכן כרגע.

אמנון כהן: אבל בשביל להגיע להחלטה הסופית- -

בתיה לונדון: הם לא רוצים את האינטרס- -

אמנון כהן: בסדר, תני לי להחליט, בסדר?

אמנון כהן: אני מכיר את האינטרס שלך טוב.

אמנון כהן: גם את האינטרס שלהם.

בתיה לונדון: אני לפחות שמה אותו על שולחן.

אמנון כהן: אבל אני רוצה לדעת בסוף מה יהיה.

אמנון כהן: אני המחוקק.

אמנון כהן: אני רוצה להוציא חוק טוב, לכן אני צריך להיות שלם עם עצמי קודם כול.

ניר ימין: אם אני מבין נכון ממה שעולה במהלך הדיון יש לי שתי שאלות.

ניר ימין: ראשית השאלה שרק במהלך הדיון הבנתי אותה – אני חשבתי בהתחלה שהבעיה היא עם כלי רכב שנגרם להם נזק בשיעור של 50% ומעלה, והם, לפי הטענה לפני הדיון, לא בטיחותיים, ולכן אין הצדקה לעשות הבחנה בין רכב מבוטח או לא מבוטח – כל כלי הרכב האלה, לא ראוי שייסעו בכבישי ישראל.

ניר ימין: במהלך הדיון עלתה טענה אחרת: לא שלא ראוי שכלי הרכב האלה ייסעו בכבישי ישראל, אלא אם ברכב שלא מבוטח בביטוח מקיף נגרם נזק בשיעור של 50% עדיף שאני אתקן אותו בעצמי, לכאורה, לפי מה שאומר איגוד המוסכים, על-פני אדם שהרכב שלו מבוטח ותוקן לפי כל ההליך בחברת הביטוח.

ניר ימין: השאלה היא האם זה נכון או לא נכון – אני לא יודע.

אינגריד הר אבן: זה בכלל לא היסוד להצעה.

רונן לוי: הוא קנה את הרכב מהסוחר שקנה את הרכב, לא חברת הביטוח תיקנה אותו.

בתיה לונדון: זה בדיוק כמו שאמרת.

שמואל מלכיס: אתה טועה, כי חברת הביטוח היא שמתקנת אותו.

אמנון כהן: עוזי, מה אני עושה?

אמנון כהן: משרד המשפטים, לא נשאיר את זה באכסניה שלו?

רונן לוי: המצג הוא שאני מחזיר אותו לסוחר, והסוחר כבר מתעסק - - - הוא קנה את הרכב מהסוחר בלי קשר לאיגוד המוסכים.

אמנון כהן: משרד המשפטים, אתם הבנתם?

ניר ימין: אבל לסוחר יש חובות אחרות.

רונן לוי: אין לו שום חובות.

ניר ימין: בטח שיש חובות.

אמנון כהן: אתם מפריעים לי לנהל את הדיון.

שמואל מלכיס: אתה לא נותן לנו- -

אמנון כהן: יש יותר מדי אינטרסים פה.

שמואל מלכיס: אנחנו שמים את האינטרס שלנו על השולחן.

אמנון כהן: אתה תציג.

אמנון כהן: אני לא רוצה שתציג כרגע.

אמנון כהן: אני רוצה לשמוע את משרד המשפטים.

אמנון כהן: המחוקק התכוון ל-א'; הגופים הרגולטוריים אומרים שזה צריך להיות במקום.

אמנון כהן: האם זה נשאר במטרת המחוקק או שזה שונה לגמרי?

אמנון כהן: את שומעת אינטרסים בריאים – כל אחד דואג לאינטרסים שלו, אין לי בעיה עם זה.

אמנון כהן: אני כמחוקק צריך לדעת אם הזיזו את זה מהמקום או שזה בכלל לא רלוונטי עכשיו.

הילה דוידוביץ': כל המטרה, כפי שאנחנו הבנו מהצעת החוק המקורית, שזה כפי שאני מבינה הבין עורך דין ימין, אנחנו חושבים שהאכסניה המתאימה היא לא כנוסחה המקורית.

הילה דוידוביץ': זה מעורר בעיה שאנחנו לא הצלחנו למצוא לה הצדקה, לפחות לאור המטרות של הצעת החוק, מדוע לא להבחין בין רכב מבוטח לבין רכב - -

אמנון כהן: את זה פתרנו, אנחנו כבר מסכימים.

הילה דוידוביץ': אבל לאור כך אנחנו חושבים שהמקום המתאים הוא פקודת התעבורה.

הילה דוידוביץ': יחד עם זאת עד אתמול בערב הממשלה הייתה חלוקה, אז אני אשמח לשמוע מה משרד התחבורה חושב.

הילה דוידוביץ': לדעתנו, המקום המתאים הוא פקודת התעבורה בגלל הרציונל שלא ברורה לנו ההבחנה בין רכבים מבוטחים ללא מבוטחים.

שרית זוכוביצקי: "אובדן גמור" מושג בתקנות התעבורה; לעומת זאת "אובדן להלכה" לא מושג לפי תקנות התעבורה.

שרית זוכוביצקי: השאלה היא מה מבקשת הצעת החוק לעשות.

שרית זוכוביצקי: אם המטרה היא לקבוע שכל רכב שעבר נזק מעל 50% הוא רכב שלא ראוי לתיקון, צריך לתקן את הגדרת אובדן גמור.

שרית זוכוביצקי: היום זה מוסדר בתקנה 266 לתקנות התעבורה.

שרית זוכוביצקי: אם רוצים לשנות את זה באמצעות חקיקה ראשית, זה מה שעושה הצעת החוק המוצע.

שרית זוכוביצקי: אם המטרה היא לפקח על התיקון שעושה חברת הביטוח כאשר שיעור הנזק הוא בין 50% ל-60%, זאת אומרת לא לאסור את התיקון, אלא לפקח עליו או לקבוע שהוא יהיה בסטנדרט כזה או אחר או בליווי שמאי, צריך לקבוע במנגנון שקובע "אובדן להלכה".

שרית זוכוביצקי: המנגנון לא קבוע בתקנות.

שרית זוכוביצקי: אנחנו תומכים בהצעת החוק כפי שהיא, אבל אם הרעיון הוא לפקח על מנגנון התיקון ולא לאסור את התיקון- -

לאה ורון: איפה מופיע המנגנון של "אובדן להלכה"?

אינגריד הר אבן: בפוליסה התקנית.

אינגריד הר אבן: זאת בעיה שנוגעת אך ורק לרכבים מבוטחים.

הילה דוידוביץ': למה?

הילה דוידוביץ': זה לא נכון מה שאת אומרת.

אינגריד הר אבן: כי אובדן להלכה מוגדר בפוליסה התקנית.

שרית זוכוביצקי: לגבי אובדן גמור – זה לא רק נזק ששמאי קבע לגביו 60%, אלא גם רכב שיצא מכלל שימוש.

שרית זוכוביצקי: יכול להיות שגם בשיעור נזק נמוך יותר אם שמאי קבע שאי אפשר לתקן את הרכב אז אי אפשר לתקן את הרכב.

שרית זוכוביצקי: גם זה חשוב להגיד.

שרית זוכוביצקי: אם שיעור הנזק הוא 60% אין שיקול דעת – שמאי חייב לדווח ולהוריד את הרכב מהכביש; אבל עדיין יש לו שיקול דעת להוריד את הרכב מהכביש גם כששיעור הנזק הוא נמוך, אם הוא חושב שהרכב יצא מכלל שימוש ואי אפשר לתקן אותו.

אמנון כהן: נכון, אם הוא נפגע במקומות מסוימים של בטיחות, לפעמים גם ב-40% הוא יכול לפסול אותו.

שרית זוכוביצקי: לעניין הנזק שנגרם מבחינה בטיחותית יש תקנה 309 שהיא ה"שלייקס" שבא להבטיח שגם אם הרכב תוקן במוסך מורשה עדיין אנחנו עושים פיקוח באמצעות מוסך שהורשה לכך לעשות בדיקה שאכן הרכב ראוי לשימוש.

שרית זוכוביצקי: השאלה מה אדוני מבקש לעשות.

אמנון כהן: אני מבקש שהחוק ייצא הכי טוב.

שרית זוכוביצקי: אז אני שואלת, מה המטרה: אם הוא רוצה לקבוע דיכוטומית שרכב בעל שיעור נזק מעל 50% לא ראוי לתיקון, ואז באמת הצעת החוק- -

הילה דוידוביץ': ככה אנחנו הבנו.

רונן לוי: אבל זאת לא הייתה המטרה.

אמנון כהן: לא להפריע.

אמנון כהן: מטרות אני קובע, לא אתם.

שרית זוכוביצקי: אם רק לפקח על התיקון כיוון שאדוני זיהה בעיה שרכב- -

אמנון כהן: שיתוקן במקומות הראויים.

שרית זוכוביצקי: ולא לא לאפשר את התיקון.

שרית זוכוביצקי: שים לב שיכול להיות שהורדת שיעור הנזק יפגע דווקא באוכלוסיות חלשות כיוון שזה מוריד את שיעור הנזק שמאפשר תיקון, ואז זה מחייב קניית רכב חדש.

שרית זוכוביצקי: זה מקבל משנה תוקף כשמחיר הרכב הוא נמוך.

שרית זוכוביצקי: שים לב ששיעור הנזק הוא בעצם משווי הרכב.

שרית זוכוביצקי: ככל ששווי הרכב נמוך יותר, ועלות התיקון גבוהה יותר – בדרך כלל עלויות התיקון לא משתנות אם הרכב שווה יותר או פחות – הסיכוי להגיע ל-60% הוא הרבה יותר גבוה.

ניר ימין: אני רוצה לשאול את משרד התחבורה: אתם או הרגולטור שמפקח על חברות הביטוח ועל ההפעלה של אובדן להלכה – אתם מוצאים טעם לעשות את ההבחנה הזאת שרכב שנגרם לו נזק בשיעור של 55%, והוא מבוטח, אסור יהיה לשקם אותו, אבל רכב שנגרם לו נזק בשיעור של 55%, והוא לא מבוטח – אפשר יהיה לתקן ולשקם אותו?

קריאות: - - -

שרית זוכוביצקי: אם הקושי הוא בהליך התיקון צריך לגעת שם ולא להוריד את האחוזים.

ניר ימין: גם למבוטחים וגם ללא מבוטחים או רק למבוטחים?

ניר ימין: זאת השאלה.

קריאות: - - -

אמנון כהן: תנו לנו ללמוד עכשיו.

אמנון כהן: עכשיו זה לא אתם, זה אנחנו.

אמנון כהן: אני צריך שהאסימון ייפול.

אינגריד הר אבן: יש פה שמאי, הוא יכול להסביר מה ההבדל בין שני הסוגים.

אמנון כהן: את מפריעה לי.

שרית זוכוביצקי: צריך לשים לב שכל העניין של "אובדן גמור" ו"אובדן להלכה" זה רק כשיש שמאי בתמונה, ואין חובה שיהיה שמאי בתמונה תמיד – אפשר פשוט לתקן את הרכב.

שרית זוכוביצקי: אם הנזק הוא בין הסרנים, לפי תקנה 309, יש חובה לעשות פיקוח על התיקון, זה הכול.

אמנון כהן: איך אפשר לעשות את הפיקוח על התיקון, שזה באמת יתוקן?

שרית זוכוביצקי: תקנה 309.

שרית זוכוביצקי: זה הכלי שיש בתקנות התעבורה.

שרית זוכוביצקי: זה פיקוח על תיקון.

שמואל מלכיס: זה קיים היום.

שרית זוכוביצקי: זה היום מנגנון הפיקוח.

שרית זוכוביצקי: הכלל הוא החובה לתקן במוסך מורשה כשאנחנו עושים פיקוח על המוסכים, וצריך לשים לב שיש אחריות על המוסך לתקן במקצועיות; ואנחנו עוד הוספנו פיקוח על התיקון באמצעות 309, וזה מפקח על טיב התיקון כשמידת הנזק שנגרם לרכב גבוהה.

שרית זוכוביצקי: לא באחוזים, דרך אגב.

לאה ורון: ומי מפקח על זה?

שרית זוכוביצקי: על 309?

לאה ורון: כן.

שרית זוכוביצקי: משרד הרישוי.

קריאות: - - -

יהודה עטר: רבותיי, אף אחד לא מפקח.

יהודה עטר: צריך להודות על האמת.

עוזי יצחקי: אתה תדאג לדברים שלך, ואני אדאג לשלי, בסדר?

עוזי יצחקי: אל תגיד שאף אחד לא מפקח, ולא נפתח פה דיונים, ניצב משנה עטר.

שמואל מלכיס: כבוד היושב ראש, אפשר?

אמנון כהן: שנייה.

שמואל מלכיס: זה לא הוגן, אתה נותן לאחרים לדבר כמה שהם רוצים.

אמנון כהן: אבל יש תור.

שמואל מלכיס: אתה מונע מחברות הביטוח לדבר.

אמנון כהן: מה זה, אתה חושב דבר כזה?

שמואל מלכיס: כן, עובדה.

אמנון כהן: איך אני אדאג שאתה לא תמכור את הרכב לסוחרים?

שמואל מלכיס: קודם כול אסור לי למכור רכב לסוחרים, אלא לסוחרים מורשים.

שמואל מלכיס: ברגע שהוא נועד לפירוק זה לא רלוונטי.

אמנון כהן: תענה לי, שמואל.

שמואל מלכיס: אני אענה לך.

שמואל מלכיס: קודם כול אני רוצה לומר שמה שהחברים- -

אמנון כהן: לא, קודם כול, תענה לי.

שמואל מלכיס: חברות ביטוח בתיקון רכב שהוכרז עליו אובדן להלכה, הן היחידות שיש פיקוח הדוק על הטיפול שלהן.

שמואל מלכיס: נוצר פה מצב אבסורד כי על חברות ביטוח יש פיקוח הדוק בחוק בכל מקרה שיש אובדן גמור להלכה, והתיקון חייב להתבצע אך ורק במוסך מורשה.

שמואל מלכיס: חברת הביטוח אחראית על התיקון; היא מפקחת על התיקון, מחזיקה את רישיון הרכב ולא מוסרת אותו אלא אם כן התבצעו שני דברים: תוקן במוסך מורשה, התיקון בוצע בהלכה על-פי תקנה 309, והשתמשו אך ורק - -

אמנון כהן: ואם לא היה ההליך הזה?

אמנון כהן: איך קורה שרכבים באים למגרשים?

שמואל מלכיס: יש מפעם לפעם עבריינים.

שמואל מלכיס: תענישו את העבריינים.

שמואל מלכיס: תאכפו את החוק, אבל מה אתם ממציאים חוקים חדשים שהם לא רלוונטיים?

שמואל מלכיס: מה שאומר החבר הנכבד כאן הוא שאם חברת הביטוח החליטה שהיא מוכנה לשלם את מלוא ערך הרכב למבוטח אסור לה לתקן את הרכב.

שמואל מלכיס: אבל אם חברת הביטוח שילמה על אותו רכב תגמולי ביטוח למבוטח, המבוטח יכול לתקן אותו איפה שהוא רוצה בלי פיקוח, בלי להחזיק את הרישיונות ולא במוסך מורשה ולא בחלפים שאינם גנובים.

אמנון כהן: הם לא אמרו את זה.

שמואל מלכיס: זאת המשמעות של מה שהם אומרים- -

רונן לוי: זאת פרשנות צינית שלך.

שמואל מלכיס: - - ואתם אומרים שזאת חקיקה צודקת?

שמואל מלכיס: אם אתם אומרים שזאת חקיקה צודקת שמשרתת את - - -

לאה ורון: מר מלכיס, מה אתם מציעים?

שמואל מלכיס: אנחנו מציעים שהמצב יישאר כמו שהוא.

שמואל מלכיס: אם אתם שואלים אותי העדיפות שלנו, כמובן, שהחוק יחול על כולם ואז זה חייב להיות, כמובן, בפקודות התעבורה.

שמואל מלכיס: אבל צריך לעשות רגע חושבים ולהגיד, האם הנטל הכלכלי שמוטל על הציבור ועל כלכלת מדינת ישראל בהורדת שיעור ה-total loss מ-60% ל-50% הוא מוצדק.

שמואל מלכיס: לנו לא יקרה שום דבר, תאמינו לי.

שמואל מלכיס: מה שיקרה בסך הכול הוא שהפרמיה תעלה בהתאם, והנטל ייפול על המבוטחים – שום דבר לא יקרה לחברות הביטוח.

שמואל מלכיס: המלחמה שלנו היא לא בעד חברות הביטוח במקרה הזה.

שמואל מלכיס: אבל לדעתי, כלכלת ישראל לא יכולה לשאת את הנטל.

שמואל מלכיס: הרי חוקקתם כל כך הרבה חוקים כדי למנוע גניבות רכב, שימוש בחלפים, תיקון רכב רק במוסך מורשה, פירוק רכב רק במגרשים מורשים; זה שמפעם לפעם מוצאים חברת ביטוח עבריינית – אז תענישו אותה.

שמואל מלכיס: אני מוכן להעיד שחברות ביטוח שומרות על החוק בקפדנות.

שמואל מלכיס: גם הבדיקות של "אתגר" מוכיחות את זה.

שמואל מלכיס: שמפעם לפעם יש מישהו שלא שומר על החוק – תענישו אותו.

שמואל מלכיס: החוקים הקיימים שומרים על המצב בהתאם.

אמנון כהן: שוק ההון, תענה לי, לגבי "אובדן להלכה".

רונן לוי: זה קיים רק אצל חברות הביטוח, הוא מדבר על חוק כללי.

רונן לוי: אובדן להלכה- - -

אמנון כהן: אתה מפריע עכשיו.

אמנון כהן: שוק ההון, בבקשה.

אנסטסיה מיכאלי: שאל את השאלה.

אמנון כהן: ההבחנה בין "אובדן להלכה" לבין "אובדן גמור" – איך המושגים האלה מפוקחים אצלכם?

אמנון כהן: איך אנחנו גורמים לכך שהאזרחים לא ייפלו בין הכיסאות?

אמנון כהן: אני רואה פה כל מיני אינטרסים, ואני לא רואה בסוף אם אני מחוקק חוק טוב שהוא לטובת העניין.

אמנון כהן: אני, כמובן, לא רוצה לעשות נזק, גם לא לצרכן.

אמנון כהן: גם תעלה לו הפרמיה, הוא גם ישלם יותר, ואלה שיש להם הרכבים הזולים יותר, שהם האוכלוסייה החלשה ביותר, עוד 10% שאין להם ביטוח, זה בוודאי- -

לאה ורון: זאת לא מטרת המחוקק – לא לשנות מ-60% ל-50%.

לאה ורון: מטרת המחוקק הייתה למנוע את המצב שעל הכבישים נעים כלי רכב שחוברו בחיבור לא-חיבור, הפיקוח לא נעשה וכדומה.

לאה ורון: זאת הייתה המטרה.

לאה ורון: יכול להיות שזה לא מגולם בנוסח פה, השאלה היא איך עושים את זה.

לאה ורון: מהדקים את הפיקוח.

אנסטסיה מיכאלי: אני מסכים עם עורכת הדין זוכוביצקי.

אנסטסיה מיכאלי: אנחנו באמת צריכים לשאול את עצמנו מה התכלית.

אנסטסיה מיכאלי: אם התכלית היא העלאת הרף שממנו רכב נחשב לא בטיחותי בהורדה מ-60% ל-50% – אכן הצעת החוק עונה לסוגיה הזאת.

אנסטסיה מיכאלי: לכן אמרתי מה שאמרתי.

אנסטסיה מיכאלי: כל העניין של קביעת רף בטיחות שממנו אנחנו לא רוצים לתקן רכבים הוא בסמכות משרד התחבורה, ואכן הצעת החוק באמת מתייחסת לזה.

אנסטסיה מיכאלי: משמעות הצעת החוק היא לקבוע רף גבוה יותר שמגדיר מהו רכב בטוח שיכול לנוע על הכביש.

אנסטסיה מיכאלי: אם זאת המטרה, וזה מה שמשתקף אני מסכים מה שאמר עורך הדין.

אנסטסיה מיכאלי: אם זה מה שרצה כבודו בהצעת החוק, עושה רושם שהצעת החוק עונה על זה.

אנסטסיה מיכאלי: לכן אמרנו שקביעת הרף הוא בסמכותם, ואנחנו נאמץ את הקביעה.

אנסטסיה מיכאלי: אם הנושא הוא איכות התיקונים, סוגיה של מוסכים מורשים ואחרים – אז אנחנו באמת הולכים כאן לנושא אכיפתי.

אנסטסיה מיכאלי: אנחנו דיברנו עם כבודו אתמול על נושא האכיפה וגם הזדהינו עם הצורך להגביר את האכיפה.

אנסטסיה מיכאלי: אחריותנו היא ברורה, אבל הפן האכיפתי הוא, כמובן, באחריות משרד התחבורה.

אנסטסיה מיכאלי: אנחנו נסייע בצד האכיפה בכל מה שקשור לקשר בין המבוטח לבין חברת הביטוח.

אנסטסיה מיכאלי: כמו שאמרתי קודם לכן, הקשר בין המבוטח לבין חברת הביטוח כאשר לטענת מבוטח חברת הביטוח לא פועלת כפי שנדרש ממנה, פניות כאלה יגיעו למשרד המפקח ויטופלו במלוא החומרה.

שמואל מלכיס: עד עכשיו לא הגיעו תלונות כאלה.

בתיה לונדון: אני רק רוצה לדעת אם הרכבים לא מבוטחים.

אמנון כהן: לא, לא.

אמנון כהן: אני הבנתי את הסוגיה פחות או יותר.

אמנון כהן: אני מציע, עורך הדין ימין שתקרא את החוק.

אמנון כהן: אנחנו נכין אותו לקריאה ראשונה, ואנחנו נמשיך להידיין לקראת הקריאה שנייה ושלישית כדי ללמוד את הסוגיה ולחזור חזרה.

אמנון כהן: מה שחשוב הוא שאנחנו צריכים עוד להידבר כי המטרה שלנו היא מכל הכיוונים.

אמנון כהן: יכול להיות שזה פותר חלק מהבעיה, ויכול להיות שנרחיב גם בנושא האכיפה.

אמנון כהן: אנחנו נרצה ללמוד גם את הנושא הזה.

ניר ימין: אדוני, אפשר להשאיר דברים אחרי הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית כשיש נושאים יחסית קטנים, שוליים או מינוריים בהצעת החוק ורוצים לתקן או לחשוב עליהם ולבחון אותם.

ניר ימין: כשמדובר על המהות של הצעת החוק, האם מצד אחד זה יחול על כלל כלי הרכב, ומצד שני האם ראוי להוריד את הרף מ-60% ל-50% ולהוריד יותר כלי רכב מהכביש, האם יש הצדקה, כפי שעלה במהלך הדיון, להתייחס באכיפה או בפיקוח על יישום המנגנון של "אובדן גמור להלכה", ואותו לתקן – נושאים מהותיים מאוד, ואני לא ממליץ לוועדה לאשר אותם תוך כדי מחשבה שיכול להיות שבקריאה השנייה והשלישית יהיה שינוי של 180 מעלות כמעט.

ניר ימין: זה אפילו לא בנוסח, זה במהות ובנושא הצעת החוק.

ניר ימין: לכן אני מבקש לא לעשות את זה מכיוון שקודם צריך להחליט על התכלית העיקרית של ההצעה, ולאחר מכן נתאים את הנוסח ונגבש אותו.

טירן עשור: אדוני היושב ראש, כנציגם של אזרחי ישראל- -

אמנון כהן: למה?

אמנון כהן: את מי אני מייצג?

טירן עשור: נכון.

אמנון כהן: לא, אתה לא מדבר.

טירן עשור: חצי משפט, כבוד היושב ראש.

דוד בוקר: אני חושב שיש לי הצעה לפתרון.

דוד בוקר: לא משנה אם הבן אדם מבוטח או לא מבוטח.

דוד בוקר: צריכה לצאת תקנה או הוראה שרכב שהולכים להשבית אותו או מקבל "אובדן להלכה", זה ייעשה רק על-ידי שמאי.

דוד בוקר: מרגע שהשמאי משבית אוטו הוא לוקח את הרישיונות למשרד הרישוי, והאוטו הזה לא חוזר יותר לכביש.

דוד בוקר: יש לנו בעיה עם תקנה 309.

דוד בוקר: ברגע ששמאי קבע שצריך 309, הרישיון הולך למשרד הרישוי, רק כשמתקנים את תקנה 309 ומביאים אישור ממוסך מוסמך שהרכב תוקן – רק אז הוא יקבל חזרה את הרישיון בכך שהשמאי יבדוק את הנושא הזה.

דוד בוקר: זה הפתרון של כל העניין הזה, לדעתי.

אמנון כהן: אדוני, בבקשה.

אמנון כהן: משפט אחד.

טירן עשור: ממש משפט כי אני יוצא מפה, לצערי הרב, לא אופטימי בכלל, ואני בטוח שמה שעשו לי לפני שלוש שנים, לאור מה שאני שומע כאן, יכול לחזור על עצמו שוב.

טירן עשור: לכן אני מבקש להציע הצעה, אדוני היושב ראש.

טירן עשור: אני עצמי משפטן, ולדעתי יש לי הצעה מספיק טובה.

טירן עשור: אני רק רוצה להגיד בחצי משפט שאם היה לי זמן לספר את מה שאני עברתי- - -

קריאות: כבר שמענו.

אמנון כהן: מה ההצעה?

טירן עשור: תסמכו על האינטליגנציה שלי- -

אמנון כהן: ההצעה.

טירן עשור: תסמכו על האינטליגנציה שלי כאזרח, ותרשמו לי ברישיון של הרכב אם הרכב הזה עבר תאונה ויש לו נזק של 50%.

טירן עשור: אני אוסיף עוד 500-400 שקל לשמאי פרטי, והוא יגיד לי אם כדאי לי לקנות את הרכב הזה או לא.

טירן עשור: על כל השאר אני לא סומך.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: איגוד השמאים פה?

מאיר ויצמן: כן.

אמנון כהן: תגיד משפט.

אמנון כהן: מה אתה יושב בשקט?

מאיר ויצמן: אנחנו שומעים את הכול, אנחנו מפנימים את הכול.

אמנון כהן: דבר חופשי, אל תסתכל ימינה ושמאלה.

לאה ורון: מי אתה?

מאיר ויצמן: אני מאיר ויצמן, סגן יושב ראש ועד איגוד השמאים.

מאיר ויצמן: מה שאמרה עורכת הדין אינגריד זה נכון.

מאיר ויצמן: היא ביטאה הכול.

מאיר ויצמן: יש בעיה בין "אובדן גמור", מ-60% ומעלה, לבין רכב ששוקם ב-60%-50% או אפילו 60%-40% - לא חשוב, חברת הביטוח מחליטה אם היא רוצה לקחת את האוטו לשיקום או היא רוצה לתקן את האוטו.

אמנון כהן: על פי הערכה שלכם.

מאיר ויצמן: ההערכה שלנו אומרת מה הנזק.

אמנון כהן: אתה איש מקצוע.

אמנון כהן: יכול להיות שהפגיעה ברכב מבחינת השווי שלו היא 20%, אבל הוא נפגע במקום כזה שמבחינה בטיחותית הוא מאוד כבד, ולכן אתה יכול להגיד- -

מאיר ויצמן: נכון.

מאיר ויצמן: אני יכול להמליץ לחברת הביטוח שהנזק הוא כבד ולא בטיחותי, והם ישקלו - -

שמואל מלכיס: לפי החוק, אתה יכול- -

אמנון כהן: אל תפריע, שמואל.

אמנון כהן: אל תכניס לו מילים לפה, אל תפריע.

שמואל מלכיס: - - -

אמנון כהן: תן לי לשמוע אותו.

אמנון כהן: אתה משתלט פה על הדיון, שמואל, יש גבול.

אמנון כהן: שאלתי שאלה: אתה איש מקצוע.

אמנון כהן: בחנת את הרכב, לא הגעת לאחוזים שאפשר להשבית אותו, אבל אתה אומר שיש מכה בשאסי - -

מאיר ויצמן: אם אני חושב שיש נזק לא בטיחותי ברכב אני אשבית אותו גם ב-40%.

קריאות: או.

שמואל מלכיס: סוף-סוף אמרת.

אמנון כהן: יום האישה הבינלאומי.

אמנון כהן: כל הכבוד, חבר הכנסת טיבייב.

רוברט טיבייב: אני מתנצל, אדוני היושב ראש.

אמנון כהן: חבר הכנסת טיבייב, אם למישהי לא יהיו פרחים אתה מביא דברים אחרים?

לאה ורון: תודה רבה.

אמנון כהן: בזכותכן אנחנו חיים, ואין לנו זכות קיום בלעדיכן.

מאיר ויצמן: אני מבין שהדיון פה הוא איך פותרים את הבעיה של אובדן להלכה, כי עם כל השאר אין לנו בעיה – יש מעל 60% רכב לפירוק – רכב לשיקום, איך אנחנו עוקבים אחריו ויודעים שהתיקון הוא סביר וטוב ולא עולה רכב לא טוב על הכביש.

מאיר ויצמן: לנו, השמאים, אין שליטה על זה.

מאיר ויצמן: ברגע שזה אובדן להלכה חברת הביטוח לקחה את האוטו, היא מעבירה למגרש, ובמגרש או מתקנים או מעבירים את האוטו, אבל הרישיונות בידי חברת הביטוח, והם לא ייתנו את הרישיון, לפי התקנה, עד שהם יבדקו שהרכב תקין.

זאב פרידמן: אתה לא רואה - -

מאיר ויצמן: אני בדקתי את האוטו, ואני לא רואה אותו הלאה.

מאיר ויצמן: מי שרואה אותו בהמשך זה השמאי של חברת הביטוח.

מאיר ויצמן: הוא בודק אותו במגרש, והוא נותן את הרישיון אחרי שהוא בדק את האוטו במגרש.

מאיר ויצמן: אני יודע שזה מה שהם צריכים לעשות – לתת לשמאי שלהם לבדוק את האוטו, ואז לתת את הרישיון.

אמנון כהן: החשש שלי הוא שבתהליכים יש משהו לא מפוקח, ולכן יכולים ללכת לכל מיני מקומות.

אמנון כהן: איך אני יכול לגרום למצב שאתה כשמאי תלווה את הרכב הזה מיום הפגיעה אחרי שאבחנת מה שאבחנת?

אמנון כהן: זה הולך לתיקון אחרי שהוחלט שהוא הולך לתיקון – שאני יודע שהתיקון היה לפי ההמלצה שלך איפה צריך לתקן ואיך צריך לתקן, והוא אחר כך עבר רישוי נוסף לאחר בדיקה שלך, ואז זה חוזר לכביש, ואני יודע שהוא קיבל את הביטוח מהתחלה.

אמנון כהן: תענה רק לי, אל תסתכל על חברות הביטוח.

אמנון כהן: אל תתייחס לאף אחד.

בתיה לונדון: - - -

אמנון כהן: את מפריעה לי.

אמנון כהן: אני מדבר גם על אחד שלא מבוטח.

בתיה לונדון: אהה- - -

אמנון כהן: גם, גם, כל אחד.

קריאה: זה מה שהצעתי, אדוני.

אמנון כהן: תן לי ללמוד, תן לי להוציא חוק טוב בסוף.

שמואל מלכיס: אתה מחפש מתחת לפנס.

אמנון כהן: תענה גם לגבי אחד שאין לו ביטוח מקיף.

מאיר ויצמן: אני אביע את דעתי האישית.

מאיר ויצמן: לדעתי, יש שתי אפשרויות- -

אמנון כהן: אולי אני דואג לפרנסה הנרחבת לכל הענף שלך, אבל המטרה שלי היא שרכב בטיחותי יגיע לכביש.

מאיר ויצמן: אולי גם אני חושב על זה.

מאיר ויצמן: אחרי שסיימתי את התיק וקבעתי שזה אובדן להלכה, והרכב עבר למגרש לתיקון, או שהרישיון יישאר אצלי עד לבדיקה נוספת שלי של הרכב אחרי שהוא תוקן או שיהיה רשום במשרד הרישוי שהרכב עבר אובדן להלכה.

שמואל מלכיס: זה נזק בלתי הפיך ל- - -

אמנון כהן: אני רוצה לדאוג- - -

רונן לוי: עכשיו כשיש ויכוח זה בלתי הפיך.

אמנון כהן: אתה רוצה להגיד עוד משהו?

לאה ורון: מה זה "נזק בלתי הפיך"?

בתיה לונדון: אדוני, אני רק רוצה לשאול שאלה.

אמנון כהן: את מי?

בתיה לונדון: את אדוני.

בתיה לונדון: איך אדוני מתכוון לפקח על התיקון של כל הרכבים שלא מבוטחים?

אמנון כהן: את שואלת אותי?

אמנון כהן: אני רוצה להכניס את זה לחקיקה.

בתיה לונדון: איך?

בתיה לונדון: איך?

אמנון כהן: אני מחוקק.

בתיה לונדון: איך?

אמנון כהן: אני לומד.

בתיה לונדון: מי הסמכות שתבוא מחר – הרי אין סמכות שמפקחת על האזרח- -

קריאה: השמאי.

בתיה לונדון: איך ייעשה הפיקוח?

אמנון כהן: אני מבין את השאלה שלך, זאת הדילמה שלי כרגע.

אמנון כהן: לכן אני מתלבט איך להתקדם עם החוק.

קריאה: רק השמאים.

עודד ברוק: חברות הליסינג - - - פוטר את רוב השוק.

שמואל מלכיס: למה?

שמואל מלכיס: יש המון רכבים שלא מבוטחים.

שמואל מלכיס: אם אתה שואל אותי, מבחינה בטיחותית, רק רכב ישן שלא מבוטח שנפגע אפילו ב-20% יכול להגיע למצב - - -

אמנון כהן: איך אני אגיע לאזרח הפשוט?

עודד ברוק: זה שקבע 20% גם ייתן רשות לעלות על הכביש.

אמנון כהן: עוד מישהו רוצה להתבטא בנושא?

רונן לוי: מהות החוק, כמו שהבנו אותו וכמו שרצינו מבחינת האינטרסים היא שכשחברת ביטוח מחליטה לרכוש את הרכב – 40% או 50% - לא ל-total loss, אלא לצרכים של הפרקטיקה, אזי האוטו הזה ייחשב total loss.

רונן לוי: זאת הייתה הכוונה שלנו, ולדעתנו, זה יצמצם הרבה מהפרקטיקה הנהוגה.

רונן לוי: אמרתי שוב, יש עוד הרבה דברים בשוק הזה שהם חולים, ויש הרבה דברים שצריכים לבוא לידי תיקון.

רונן לוי: אבל בפרקטיקה של הביטוח שהמקום היחידי שיש הפרקטיקה של אובדן להלכה זה בחוק חוזה הביטוח ולא בשום מקום אחר, אובדן ההלכה, הפרקטיקה הזאת, שהיא היום הפכה לפרקטיקה במקומות אחרים, אותה אנחנו רוצים לתקן.

רונן לוי: לכן בשביל לתקן את הפרקטיקה צריך להשאיר אותו באכסניה.

לאה ורון: אבל מה אתה מציע?

רונן לוי: אמרתי.

לאה ורון: מעבר לאכסניה שבמקום בפקודת התעבורה זה יהיה בחוק הביטוח - -

רונן לוי: אני אמרתי את זה, ואני אגיד את זה שוב.

לאה ורון: אנחנו לא מצליחים להבין.

רונן לוי: אם חברת הביטוח רוצה לרכוש את הרכב שהוא מתחת ל-60%, האוטו הזה ייחשב total loss וילך לפירוק.

אמנון כהן: מה עם אזרח שלא ביטח?

רונן לוי: האזרח לא קונה את זה.

רונן לוי: הוא קנה אוטו מהסוחר.

רונן לוי: האוטו הזה הולך לפירוק.

רונן לוי: האוטו הזה יוצא מהמשחק, אין איתו בעיה.

אמנון כהן: הוא לא יוצא מהמשחק.

אמנון כהן: הייתי מעורב בתאונה, ואני אומר לבעל מגרש, שהייתי בתאונה ואני לא רוצה לנסוע ברכב הזה יותר, עושה איתו עסקה ומכרתי לו ב-30% מערך האוטו.

אמנון כהן: הוא בא אליך לתיקון ורוצה שתדווח שהרכב היה אצלך, איך אתה מדווח?

רונן לוי: החקיקה הזאת מוסדרת.

רונן לוי: ברגע שמגיע אליי אותו שאסור לשימוש אני חייב לדווח עליו- -

אמנון כהן: לא עשו בו שימוש, הוא בא לתקן.

רונן לוי: אם הוא בא לתקן אין לי שום בעיה לתקן.

בתיה לונדון: אהה.

בתיה לונדון: אבל חברת הביטוח לא.

רונן לוי: אסור לי לתקן נזק של רכב שהוא מעל 60% מהנזק שלו- -

שמואל מלכיס: בסדר.

שמואל מלכיס: גם לחברת ביטוח אסור.

אמנון כהן: שמואל, רגע.

רונן לוי: אתה שם לב שהוא מנסה לטשטש את מה שאנחנו מדברים?

אמנון כהן: עזוב אותו, תענה לי.

רונן לוי: לא, הניסיון לטשטוש שלו.

רונן לוי: פקודת התעבורה חלה על כולם: על השמאי, על חברת הביטוח, על חברת ליסינג, עלינו.

רונן לוי: היא חלה על כולם.

רונן לוי: אין בעיה עם פקודת התעבורה; הבעיה היא במקום שהשמאי נכנס ומאלצים אותו.

רונן לוי: אם האוטו נפגע ב-62% ובפרקטיקות שונות הוא יכול לרשום אותו ב-58%, ובמקום שהאוטו הזה יירד מהכביש ויצא מהמשחק, ואז הוא כבר לא מסתכן כי הוא כבר לא יכול לקנות אוטו כזה שיצא מהמשחק – הבעיה היא שהאוטו הזה חוזר למשחק והוא מתוקן.

רונן לוי: הוא נמכר לסוחר, והסוחר מעביר אותו בדרך כלל – ויש לנו הרבה תיקים כאלה.

רונן לוי: זה המשחק – היד השנייה.

רונן לוי: הפרקטיקה מתחילה, הם מניעים את התהליך.

רונן לוי: היד השנייה – הוא בעצם זה שאוכל אותה.

אמנון כהן: עורך הדין של הוועדה, אני מבקש ממך – רצינו לכוון לנושא מסוים, ואנחנו נכנסים לתהליך שמרוב אינטרסים הנושא החשוב לא בא לידי ביטוי.

אמנון כהן: כוונתי כמחוקק היא למצוא את הנוסחה המתאימה ואת ההגדרות המתאימות ואפילו גם את האכסניה המתאימה.

אמנון כהן: כרגע הכול פתוח מבחינתנו.

אמנון כהן: המטרה שלנו היא שרכב לא בטיחותי לא יחזור לכביש.

אמנון כהן: יכול להיות שהרכב הזה היה מבוטח בביטוח מקיף; יכול להיות שהרכב הזה לא היה מבוטח בביטוח מקיף של רכב פרטי, לכן הוא היה מעורב בתאונה.

אמנון כהן: מכיוון שזה רכב פרטי אני לא יודע אם הוא מחויב לשמאי, או אם הוא מחויב בכלל לדווח.

אמנון כהן: אולי הוא בכלל יכול לעשות עסקה עם המוסך ולמכור את זה למוסך.

אמנון כהן: אני רוצה שהרכב הזה שהיה מעורב בתאונה קשה, שלא יחזור לכביש בלי פיקוח כזה או אחר.

אמנון כהן: כלומר מתחילתו הוא צריך להיות בפיקוח בליווי המוסך, וגם ברגע שהוא יוצא מהמוסך הוא חייב לעבור תהליך של רישוי מחדש.

אמנון כהן: פה צריך גם שברישיון הרכב יהיה כתוב שהרכב היה מעורב בתאונה כזאת וכזאת באופן קשה.

אמנון כהן: אם נראה עד הדיון הבא כבר שהנושא הוסדר במשרד התחבורה ייצאו נהלים; אם לא – תמצא אכסניה בחוק הזה לתקן, כך שברישיון הרכב יהיה כתוב אם הוא היה מעורב בתאונה, גם אם היה מבוטח או לא

ניר ימין: בשיעור של 50%.

קריאה: אל תפספס את השמאי, אדוני.

אמנון כהן: אני לא מפספס אף אחד.

אמנון כהן: אם אפשר להכניס לחקיקה שכל רכב יעבור בדיקה של שמאי- -

ניר ימין: מעל 50%.

רונן לוי: אם הגענו לתוצאה הזאת אנחנו הולכים עם זה.

רונן לוי: אם הגענו לרישיון רכב כמו שהוא הציע- -

שמואל מלכיס: שמאי לא בודק אותו בהתחלה.

בתיה לונדון: - - - צריך שמאי מהרגע הראשון.

אמנון כהן: ששמאי רכב יבדוק את הרכב מלכתחילה וילווה אותו גם עד שהרישיון יוחזר ויעבור את כל התהליכים.

אמנון כהן: שזה יהיה בתיאום עם השמאי שיקבע הלקוח.

אמנון כהן: הלקוח ייקח שמאי ויבקש ממנו לעשות הערכה, יכניס את הרכב למוסך.

אמנון כהן: השמאי הזה מלווה אותו בכל התהליך עד שהוא חוזר, אם צריך.

לאה ורון: זה לא פשוט, זה להטיל על הציבור להיות בידיים של השמאים.

קריאות: - - -

רונן לוי: אנחנו תומכים.

לאה ורון: ברגע שתעגן את המעמד שלהם בחקיקה ונחייב בדיקה- -

קריאה: מתי הדיון הבא, אדוני?

קריאה: אתם נכנסים לפגרה.

קריאות: - - -

זאב פרידמן: צריך לקבוע את הרף.

זאב פרידמן: על כל תאונה קטנה- - -

ניר ימין: היושב ראש דיבר על שיעור נזק של למעלה מ-50%.

בתיה לונדון: איך השמאי יידע?

זאב פרידמן: השמאי קבע - - -

אמנון כהן: אני משלב בנושא השמאים את הנושא של חברות הליסינג וחברות ההשכרה.

ניר ימין: זה כל כלי רכב, גם לא מבוטח.

אמנון כהן: כל כלי רכב, גם לא מבוטח.

אמנון כהן: השיעורים – הכול זה הצעות.

אמנון כהן: המטרה שלי בסופו של תהליך היא לפקח על הרכב, שאם היה מעורב בתאונה קשה ונכנס למוסך ורוצים לשקם אותו שזה ייצא בטיחותי וטוב.

זאב פרידמן: שהצרכן יידע על זה.

לאה ורון: חברות הביטוח, אתם יודעים להגיד כמה מכלל הציבור, ולא הליסינג וחברות ההשכרה, לא מבטחים בביטוח מקיף את כלי הרכב שלהם?

בתיה לונדון: בערך 40%-30%.

קריאה: רכב ישן לא כדאי לבטח.

שמואל מלכיס: הליסינג זה בערך 10%, אולי קצת יותר – 12%, 13%.

קריאות: - - -

אמנון כהן: כל אחד מהמשתתפים כאן בדיון יכול להעביר את הערותיו- -

לאה ורון: תעבירו הצעות למזכירות הוועדה.

אמנון כהן: - - למזכירות הוועדה.

אמנון כהן: אנחנו נלמד את הסוגיה וחלקכם אולי תוזמנו לטרום דיון, לא ישר לפה.

אמנון כהן: המטרה שלי היא להוציא בסופו של תהליך חוק טוב שדואג לבטיחות האזרחים, מונע פעילויות פליליות בכל מיני תחומים אחרים וזליגה לכל מיני דברים.

אמנון כהן: זה חוק קטן, ויכול להיות שנרחיב אותו קצת.

אמנון כהן: נושא האכיפה – אנחנו לא מחליפים כרגע.

אמנון כהן: אני גם רוצה שהאוצר יבדוק את הפעילות של "אתגר", אם אפשר להרחיב את הפעילות שלהם כי הבנתי שהפעילות שלהם מבורכת מאוד.

אמנון כהן: אני הבנתי שיש הגבלה של חברות ביטוח עד גובה מסוים שיכולים להשתתף במאצ'ינג כזה או אחר – לא הבנתי עד כמה ולמה, אבל כל גוף שיכול להירתם לנושא הזה, זה גם ימנע מהשוק של חלפים מיד שנייה שמסתובבים, להתקיים.

אמנון כהן: הכול פתוח, תשלחו הצעות וכל מיני דברים שדיברנו עליהם בסוגיות האלה.

זאב פרידמן: יש עוד נקודה אחת שאני מבקש:

זאב פרידמן: שהוועדה תקרא לגופים שהיו כאן כיוון שאנחנו העברנו תלונות קונקרטיות למשרד התחבורה.

זאב פרידמן: המפקח על הביטוח לא שומע עליהן.

זאב פרידמן: לשלוח את הצרכנים למשטרה זה לא הבעיה.

זאב פרידמן: אני מבקש שהוועדה תקרא למשרד התחבורה שכשמתגלים כאלה מקרים שהם בעצמם - - -

עוזי יצחקי: זה לא נכון, כל מקרה מטופל.

עוזי יצחקי: באותו מקרה שציינת המכון נסגר אחרי שבוע.

עוזי יצחקי: אז באמת.

זאב פרידמן: הסוחר ממשיך למכור רכבים.

עוזי יצחקי: המכון נסגר- -

אמנון כהן: אני מבקש להעביר את הפנייה למציע החוק כדי לבדוק את הסוגיה לגופו של עניין.

אמנון כהן: בוועדה ודאי יש כל מיני כשלים, ובשביל זה אנחנו נמצאים כאן.

אמנון כהן: או נחוקק או נטפל או נסדיר בתקנות.

אמנון כהן: אני מודה לכל אחד שישב כאן היום, הדיון היה חשוב ביותר.

אמנון כהן: אני גם שמח שלא קידמתי אותו כיוון שבאמת התגלו כאן נושאים חשובים ומהותיים, והמטרה היא לא עוד חוק, אלא המטרה היא שיצא חוק טוב בסוף ונסדיר את השוק הזה לאט-לאט.

אמנון כהן: תודה רבה לכולם.