ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 332, 2011-02-02 09:00

דוד רותם: בוקר טוב.

דוד רותם: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.

דוד רותם: על סדר היום: הצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (מס' 8), התשע"א-2010 של חה"כ ישראל חסון, חה"כ שי חרמש, חה"כ אורי אריאל, חה"כ דוד רותם, חה"כ דוד רותם, חה"כ משה (מוץ) מטלון וחבר הכנסת יצחק וקנין.

דוד רותם: הצעת החוק עברה ואושרה לשנייה ושלישית.

דוד רותם: מכיוון שהיו כמה השגות לגבי שני סעיפים, החלטתי לעשות רביזיה לגבי שני סעיפים בלבד ואנחנו נעסוק אך ורק בשני הסעיפים האלה.

דוד רותם: הסעיף הראשון עוסק במספר החברים.

דוד רותם: מאחר ואנחנו מדברים על הגנת הקהילתיות, דהיינו, הרצון להגן על הישובים כאשר הם קטנים, יש הצעה להוריד את מספר החברים.

דוד רותם: בחוק היום נאמר 500 בתי אב ואנחנו מציעים להוריד את זה ל-400 בתי אב.

דוד רותם: יש למישהו הערות בנושא הזה.

אורי זליגמן: לפי התמ"א מדובר על ישובים בני 500 משפחות.

אורי זליגמן: היום יש לנו כבר ישובים שמתקרבים ל-400 ועוברים.

דוד רותם: אם הם עוברים את ה-400 אז בהם לא תהיה ועדת קבלה.

דוד רותם: מה יקרה?

אורי זליגמן: לא תהיה הרחבה.

דוד רותם: ישוב שהוא כבר יותר מ-400 אני לא צריך להגן על החוזק שלו.

דוד רותם: הוא כבר יהיה ישוב די מבוסס.

דוד רותם: לא תהיה ועדת קבלה ואם יבואו אנשים שאולי לא היו עוברים את ועדת הקבלה, לא יקרה כלום לישוב כי הישוב הוא כבר חזק, הוא עם 400 משפחות.

אורי זליגמן: אם אנחנו מדברים על ישוב מסורתי, ויש לנו מספיק ישובים כאלה, שיש שם רק אנשים מסורתיים שומרי שבת והכול.

אורי זליגמן: מה יקרה אז?

דוד רותם: יש אפשרות מסיבות אחרות שלא לאשר.

דוד רותם: קשה לי להאמין שיש כאלה אנשים שדווקא ירצו להיכנס בכוח לישוב דתי כדי לפגוע באחידות של הישוב.

דוד רותם: זה לא נראה לי.

דוד רותם: על כל פנים, יש גם הסתייגות מסוימת שהגיש חבר הכנסת בן ארי, אנחנו נראה מה יהיה איתה.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שהמספר 400 הוא מספר גבוה מידי.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שכשאנחנו מדברים על 400 משפחות אנחנו מדברים על ישוב של אלפי אנשים בפועל וכך אנחנו מאפשרים לקהילות מכל הסוגים לבצע מיונים על רקע, דת, תרבות, שייכות.

דוד רותם: לא, יש סעיף מפורש בנושא הזה שאוסר את זה.

שלי יחימוביץ': אני יודעת שיש סעיף שאוסר, אבל מנגד יש סעיף אחר שהוא מתיר כל-כך הרבה עניינים שעל פיהם אפשר לפסול חברות של אדם.

ישראל חסון: כמו מה?

ישראל חסון: תראי לי מה מתיר?

ניצן הורוביץ: יש סעיף שאומר "המועמד אינו מתאים לחיי חברה בקהילה" בעמוד 4. או בסעיף קטן 5.

שלי יחימוביץ': אפילו: "המועמד נדר אפשרות כלכלית להקים בית בישוב הקהילתי".

שלי יחימוביץ': יכולת כלכלית זה דבר שהוא יחסי.

שלי יחימוביץ': יכול להיות שלאדם יש יכולת כלכלית של מעמד ביניים רגילה ואילו הישוב יחליט שהוא צריך over יכולת כלכלית כדי להוכיח שיש לו בטוחות.

שלי יחימוביץ': "המועמד אינו מתאים לחיי החברה בקהילה", "חוסר התאמה של המועמד למרקם החברתי תרבותי של הישוב הקהילתי שיש יסוד להניח שיהיה בו כדי לפגוע במרקם זה", "מאפיינים ייחודיים".

שלי יחימוביץ': הרי כולנו יודעים שכל הדברים האלה, בסופו של דבר, הם יוכלו להיות הבסיס לאי הקבלה גם אם איש לא יגיד לאדם: אתה לא מגיע בשם השיוך האתני שלך.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, אמרת השבוע שאתה לא רואה אדם חילוני שמנסה להצטרף לישוב דתי.

שלי יחימוביץ': אתמול סיפר לי אדם שהוא איש ציבור חילוני לחלוטין, שבתו חוזרת בתשובה.

שלי יחימוביץ': מדובר בזוג חוזרים בתשובה עם 6 ילדים שמתגוררים בשכירות במושב באזור צפת.

שלי יחימוביץ': שניהם חרדים, אנשים עובדים, שירתו בצבא, אקדמאים, משפחה פרודוקטיבית עם יכולת כלכלית.

שלי יחימוביץ': הם היו בוועדת קבלה כי רצו לרכוש בית  בישוב.

שלי יחימוביץ': ועדת הקבלה פשוט פסלה אותם מכל מיני מניעים שאינם ענייניים.

שלי יחימוביץ': הישוב הוא ישוב של דתיים לאומיים חובשי כיפות סרוגות ואילו כאן מדובר בזוג חרדי.

שלי יחימוביץ': לא היתה סיבה אמיתית.

שלי יחימוביץ': היתה להם איתנות כלכלית ואז אמרו להם מכל מיני סיבות אחרות.

דוד רותם: שלי, אני מוכרח לחלוק עליך ואני אסביר לך למה.

דוד רותם: יש הבדל עצום בין חרדים לבין דתיים לאומיים.

דוד רותם: בבניין הזה, בהיותי דתי לאומי – ניצן, אני יודע שאתה רוצה להגיד "דתי לאומן".

ניצן הורוביץ: כיוונתי לדעת גדולים מבלי שאפילו יצא לי מהפה.

דוד רותם: אני רק רואה את המבט שלך, אני רואה את הכול.

שלי יחימוביץ': אני, לעומת זאת, מקבלת בכבוד את ההגדרה שתי לאומי.

דוד רותם: אני מודיע לך שאני באופן אישי סובל מאוד מהחרדים משום שמבחינתם אני יותר גרוע מחילוני.

דוד רותם: לכן, כאשר בישוב דתי לאומי באה משפחה חרדית זה יוצר בעיה.

דוד רותם: כן נאכל אצלכם או לא, הילדים שלנו ישחקו יחד או לא.

דוד רותם: במקרה הזה אני לא חושב שהפסילה היא על רקע לא נכון.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להשלים את דבריי וגם להשיב לך, אדוני היושב ראש.

שלי יחימוביץ': אנחנו חיים בחברה שהיא רב תרבותית.

שלי יחימוביץ': אנחנו ארץ קולטת עליה מכל ארצות העולם.

שלי יחימוביץ': יש לנו כאן מיעוטים אתניים, יש לנו קבוצות שמפולגות, לא רק בין דתיים לחילוניים אלא גם זרמים בדת, כפי שזה עלה עכשיו.

שלי יחימוביץ': אני לא חושבת שיש לנו את הזכות המוסרית, וגם במבט לטווח ארוך, למיין את עצמנו על-פי השתייכות לסקטורים מסוימים.

שלי יחימוביץ': אני גרה ברחוב הרב קוק בתל-אביב, סמוך לשוק הכרמל.

שלי יחימוביץ': סביבי גרים אנשים שהם מהעלייה התימנית והם שומרים על אורח חיים מאוד מסורתי ואדוק והסביבה שלי מלאה בבתי כנסת.

שלי יחימוביץ': סביבי גרים אנשים כמוני, שהם חילונים בני מעמד הביניים.

שלי יחימוביץ': סביבי גרים אנשים מאוד מאוד עניים ומאוד מאוד עשירים, אנשים שמצביעים לקשת של מפלגות.

שלי יחימוביץ': זה היופי והייחודית של החיים בחברה הישראלית.

שלי יחימוביץ': אני מסתייגת  מהמספר 400 כי אני חושבת שהוא הרבה הרבה מעבר למה שאנחנו יכולים לבקש מקהילה קטנה ומצומצמת שחיה באמת זו בתוך זו, כמעין משפחה מורחבת והיא מקיימת אורך חיים אחיד.

שלי יחימוביץ': ברגע שנקטין את המספר למאה, אז זה יהיה סביר.

דוד רותם: יש הסתייגות כזאת שתעלה למליאה.

שלי יחימוביץ': אני יודעת, אבל אני רוצה לומר לגבי 400.

שלי יחימוביץ': כשאנחנו פותחים את המספר ל-400, 400 משפחות זה מיקרוקוסמוס של החברה הישראלית.

שלי יחימוביץ': ברגע שאנחנו נאפשר לקהילות קהילות להיות אחידות, הומוגניות, לפסול אדם אחר על רקע השונות שלו, בין אם היא אתנית, גזעית, תרבותית, מצבו המשפחתי, הגדרתו העצמית או הפוליטית, אנחנו מייצרים כאן חלוקה מאוד מאוד מסוכנת של החברה הישראלית.

שלי יחימוביץ': אני מתנגדת למספר 400 כיוון שהוא לא מבטא את מה שהדבר הזה ביטא מלכתחילה עם קום המדינה, את היכולות של קהילות להיות אחידות.

שלי יחימוביץ': אני אומרת, אם אנשים רשאים לקבוע שהם ידורו אך ורק בכפיפת הזהים להם לחלוטין, אז למה רק ישובים של 400 בעצם?

שלי יחימוביץ': למה אנחנו מגנים את רבני צפת שקראו לא לאפשר לערבים לשכור דירות?

שלי יחימוביץ': למה בכרמיאל יכולים להיות 20% ערבים ובישוב אחר לא.

שלי יחימוביץ': מאיפה כאן השונות?

דוד רותם: השונות כאן היא בקהילתיות.

דוד רותם: אנחנו מדברים על ישובים קהילתיים.

דוד רותם: ישובים שבאים אנשים ואומרים: אני ואת רוצים להקים ישוב שיהיו בו כולם דתיים לאומיים, שיהיו בו כולם חילוניים.

דוד רותם: אני לא אומר לך שלא תקים לעצמך ישוב.

ניצן הורוביץ: מה זה מפריע לך אם יהיו כמה משפחות אחרות?

ישראל חסון: ניצן, למה אתה לא מאפשר לקהילה אם היא רוצה את זה או לא?

ניצן הורוביץ: יש דברים שהקהילה - - -

ישראל חסון: אתה לא סומך עליה.

ישראל חסון: תודה רבה, זאת האמירה שרציתי לשמוע.

ישראל חסון: אתם באים ואומרים לכל גוש שגב: אנחנו לא סומכים עליכם, אתם גזענים ולא תקלטו.

ניצן הורוביץ: תגיד לי, גוש שגב קבע לעצמו את החוקים גם בדברים אחרים?

ניצן הורוביץ: למה גוש שגב לא קובע לעצמו את החוקים?

ניצן הורוביץ: אין דבר כזה.

ישראל חסון: ניצן, אני רוצה שאתה פה תצהיר שכל ישובי השומר הצעיר וכל ישובי מפלגת העבודה ותנועת עבודה מפסיקים לעשות מרגע זה ועדות קבלה ותעבירו את זה.

שי חרמש: אל תדאג הוא יצהיר לך את זה.

ישראל חסון: אני רוצה לראות אתכם מעבירים את זה.

שלי יחימוביץ': אני יכולה לסיים את דבריי?

שי חרמש: ניצן הודיע לי שהוא נבחר בשנקין ולא בקיבוץ הארצי, אין לו בעיה.

שלי יחימוביץ': שאלו אותי אם אני לא סומכת על ישוב שהוא יוכל לבחור את האנשים שגרים סביבו.

שלי יחימוביץ': זה לא קשור בלסמוך או לא לסמוך.

שלי יחימוביץ': אני לא מכירה בזכות של אדם למיין את שכניו.

שלי יחימוביץ': זה נורא פשוט.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שאפשרות לתת לקהילות גדולות - 400 משפחות זאת קהילה גדולה, שהיא הרבה מעבר לקהילה קטנה והומוגנית שמקיימת אורח חיים משותף ומשפחתי, אני חושבת שיש כאן אלמנטים, ואני אגיד את זה מפורשות, גזעניים.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שלשאול אותי אם אני סומכת או לא סומכת על אנשים שימיינו את בני מינם?

שלי יחימוביץ': מה זאת אומרת?

שלי יחימוביץ': תסתכלו את הסקרים, רוב האנשים מעדיפים לגור בקרבת הדומים להם.

שלי יחימוביץ': אנשים אמידים מעדיפים לגור בסביבת אנשים אמידים.

שלי יחימוביץ': אני מכירה אשכנזים שרוצים לגור בחברת אשכנזים, שאני מגנה את זה בכל תוקף כמובן.

שלי יחימוביץ': אני מכירה פלג כזה או אחר שרוצה לגור רק בסמיכות לפלג אחר.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שמדינת ישראל, המפעל הציוני, לא יכול להרשות לעצמו לתת גושפנקא למיון הזה.

שלי יחימוביץ': אסור לנו, אסור לנו.

שלי יחימוביץ': אני בת לניצולי שואה.

שלי יחימוביץ': שני הסבים ושתי הסבתות שלי נספו בשואה.

שלי יחימוביץ': חלק מהשקפת העולם שלי הציונית, ההומניסטית וגם הסוציאליסטית, נשענת על הרקע ההיסטורי של המשפחה שלי ושל העם שלי.

שלי יחימוביץ': הורי הם אודים מוצלים מהגזענות הכי חמורה ולאפשר שבתוך מדינת ישראל, במפעל הציוני, ייכון מיון גזעני שכזה?

שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש.

שלי יחימוביץ': אני כן מכירה בזכות של קהילות קטנות, קומונות, ישובים קטנים, מושבים קטנים, קיבוצים קטנים שיתופיים, אגודות שיתופיות, כן לאפשר אורח חיים מסוים, למשל, עם השקפת עולם אידיאולוגית מסוימת.

שלי יחימוביץ': אבל איך קשורה הרחבה בקיבוץ?

שלי יחימוביץ': איך הרחבה בקיבוץ קשורה לעניין הזה.

דוד רותם: זה לא חל על הרחבה.

שי חרמש: זה חל על הרחבה בקיבוץ.

דוד רותם: סליחה, קיבוץ.

שי חרמש: לגבי הרחבה היא צודקת.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שזה לא צריך לחול.

שלי יחימוביץ': אגב, יש לי ציבור גדול של קיבוצניקים שאני בזיקה אידיאולוגית אליהם ובכל זאת, אני חושבת שלאפשר את אותו – הרי בסופו של דבר הקיבוצים קמו על רקע מצב ערכי סוציאליסטי.

דוד רותם: מה את מציעה?

שלי יחימוביץ': אני מציעה שנצביע נגד המספר 400  ונצביע בעד המספר 100.

דוד רותם: יש כבר הסתייגות שנפלה לגבי 100.

דוד רותם: אם אנחנו מצביעים נגד 400 זה נשאר 500.

שלי יחימוביץ': אני לא יכולה לתת יד למספר כזה.

חנא סוייד: אדוני היושב ראש, אולי תסביר בשביל מה עושים עוד דיון?

דוד רותם: רק על שני סעיפים.

דוד רותם: אחד, שהצעתי להוריד מ-500 ל-400 כדי להבטיח את הקהילתיות.

ניצן הורוביץ: מה ההבדל בין 400 ל-500?

דוד רותם: 100.

דוד רותם: אם אתה לא מבין את ההבדל - - -

שי חרמש: 100 יעזור לך בפריימריס, אם תהיה בחוץ או בפנים.

דוד רותם: הוא לא צריך.

דוד רותם: יש שם אדמו"ר כמו בש"ס.

חנא סוייד: אני לא משתתף בהצבעה.

ניצן הורוביץ: מה הדבר השני?

דוד רותם: פנה אלי יו"ר ראש הכנסת וביקש שנחיל את החוק הזה רק על הנגב והגליל ולא על כל הארץ.

דוד רותם: חבר הכנסת חנא סוויד אני מוכרח לומר  שלי יש עם זה בעיה קשה  ואני אגיד לך למה: כי מרבית הערבים גרים בנגב ובגליל ואז יגידו שעשיתי חוק גזעני.

דוד רותם: אתם מבינים, היו"ר רוצה - - -

חנא סוייד: זה ויכוח שלך עם היושב ראש, לא איתי.

דוד רותם: זה לא ויכוח שלי.

חנא סוייד: איתך אני אף פעם לא אהיה.

דוד רותם: אני לא ביקשתי שתהיה איתי.

חנא סוייד: אתה מנסה לחפש איזה - - -

דוד רותם: אני אשמח שאתה תגיד שאתה מצביע שזה יהיה רק בנגב ובגליל.

חנא סוייד: אני לא אצביע שום דבר.

חנא סוייד: אני לא משתתף בהצבעה הזאת, אני כבר מודיע.

חנא סוייד: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב ראש.

חנא סוייד: מבחינה אמפירית אני רוצה לשאול: אם נעשה כאן ניסיון לשנות מ-500 ל-400.

חנא סוייד: אתה בצדק הזכרת שהיתה הצעה להקטין את זה ל-50, כי אם באמת אפשר לחשוב על קהילה, אפשר לחשוב על מספר משפחות מצומצם ולא על ישוב של 2,000 או 1,500 איש.

חנא סוייד: זה לא יתכן, לא תמצא דבר כזה.

חנא סוייד: אני רוצה לשאול, האם בעשורים האחרונים הוקמו בנגב או בגליל ישובים שמתאימים לאפיון הזה של מאות משפחות?

חנא סוייד: כלומר, איזה ישובים שהוקמו בנגב ובגליל בעשורים האחרונים, החוק הזה לא יחול עליהם?

דוד רותם: אני לא יכול להגיד לך.

חנא סוייד: אני אומר לך, אפס.

דוד רותם: אתה טועה.

חנא סוייד: אז תגיד לי את הנתונים.

חנא סוייד: אין לך נתונים, יש לך רק נתון אחד של גזענות ושל אפרטהייד.

דוד רותם: הבנתי, תודה רבה.

דוד רותם: אני בכלל לא מתכוון לענות לך.

חנא סוייד: תן נתונים.

דוד רותם: לא רוצה לענות לך.

חנא סוייד: כי אני לא רוצה.

חנא סוייד: אין לך נתונים?

דוד רותם: אני לא רוצה לענות לך.

חנא סוייד: כמה ישובים - - -

דוד רותם: תגיד לי, אני חייב לענות לך?

חנא סוייד: כן.

חנא סוייד: כמציע של החוק ושחזקה עליך שתסתמך על נתונים - - -

דוד רותם: אני לא רוצה לענות לך.

חנא סוייד: אם יש ישובים שבאמת הוקמו בנגב ובגליל ובעצם יוחרגו מהחוק הזה, אז תגיד.

דוד רותם: אין לי כוונה לענות לך.

ניצן הורוביץ: איך אתה רוצה להוסיף את הסיפור של הנגב והגליל, באיזה סעיף?

סיגל קוגוט: אם מוסיפים את זה, זה בסעיף ההגדרות ובסעיף הראשון.

סיגל קוגוט: כלומר, מגדירים מה זה נגב וגליל ובסעיף הראשון אומרים שזה יחול על ישוב קהילתי בנגב ובגליל.

סיגל קוגוט: זה מבחינה פורמאלית.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, אתה לא מתכוון להוסיף סעיף כזה?

דוד רותם: זאת הבקשה של היושב ראש.

שלי יחימוביץ': אני חושב שזה רע.

שלי יחימוביץ': הרי מה אני רוצה לשמור?

שלי יחימוביץ': אני רוצה לשמור על קהילתיות אז מה איכפת לי אם הישוב בנגב, בגליל או במרכז הארץ.

קריאה: אתה מצביע להסתייגות, חנא?

חנא סוייד: אני לא מצביע.

חנא סוייד: זה חוק בכלל שלא שווה את ההצבעה עליו.

שי חרמש: תמזער את הנזק.

אחמד טיבי: גם אם תוריד ל-250 לא נצביע.

חנא סוייד: גם אם תוריד ל-2.

דוד רותם: חבר הכנסת טיבי, עם כל הכבוד, אתה לא מצביע כאן בכל מקרה, כי אתה לא חבר בוועדה.

אחמד טיבי: אז מה?

אחמד טיבי: תגיד, הגעת היום לכנסת?

אחמד טיבי: אני יושב ראש סיעת רע"מ תע"ל ואני מצביע במקום טלב אלסענא, מה דעתך?

דוד רותם: אז תודיע שאתה בא במקום טלב אלסאנע.

אחמד טיבי: אני מלמד אותך פרלמנטריזם כל 5 דקות.

דוד רותם: אין שום ספק, אתה עושה לי את זה כל היום ממילא.

אחמד טיבי: אבל דמוקרטיה אני לא יכול ללמד אותך, זה בטוח.

דוד רותם: זה נכון כי אתה לא מבין בדמוקרטיה.

דוד רותם: שמענו אותך השבוע ביפו.

חנא סוייד: אם יושב ראש ועדת חוקה חוק ומשפט כמוך, באמת, אין אף אחד שמבין בדמוקרטיה.

חנא סוייד: אתה תעשה delete או reset לדמוקרטיה.

דוד רותם: שמעתי את אחמד טיבי השבוע ביפו, מאוד דמוקרטי.

אחמד טיבי: החבר'ה שלך רוצים להיכנס - - -

דוד רותם: נכון שיהודים לא יבואו לגור ביפו כי זה ישוב ששייך לך.

דוד רותם: ואתה מדבר איתי על גזענות.

חנא סוייד: אדוני היושב ראש.

חנא סוייד: מה שקורה כאן הוא שכל קבוצה עכשיו רוצה ליהנות מהפריבילגיה של מיעוט.

חנא סוייד: כולם עכשיו רוצים להיות מיעוט, כולם נרדפים, רוצים הגנה.

חנא סוייד: אתה מבין?

חנא סוייד: כל אחד עכשיו רוצה להיות מיעוט.

חנא סוייד: מן מיעוט כזה שהמדינה תיתן לו זכויות יתר.

חנא סוייד: אני אגיד לך, אדוני היושב ראש.

חנא סוייד: בעולם מתפתחת תיאוריה שהיא א-סימטרית מבחינת זכויות בין רוב ומיעוט.

חנא סוייד: בחברה שהיא הטרוגנית, שיש בה רוב ומיעוט, יכולים להיות שתי אפשרויות של מגורים, אחת מעורבות ואחת רק של המיעוט.

חנא סוייד: זאת אומרת, חבר ברוב שרוצה להיכנס לקהילה של המיעוט אסור לו.

חנא סוייד: אבל בן מיעוט שרוצה ללכת לגור עם הרוב מותר לו כי הוא לא ישנה את הרוב.

חנא סוייד: זה מה שמתפתח בעולם ועל זה חושבים באמת דמוקרטיה וזכויות אדם.

חנא סוייד: בארצות הברית, "וולמרט" רצו לבנות כלבו בישוב שגרים בו יהודים חרדים.

חנא סוייד: היתה צעקה על זה ובסופו של דבר "וולמרט" ויתרה ואמרה: אנחנו לא נקלקל את הקהילה הקטנה הזאת.

שי חרמש: זאת מטרת החוק.

חנא סוייד: אבל, מצד שני, כשקהילת רוב לא רצתה לקבל משפחה חרדית, קם העולם עליהם.

חנא סוייד: אמרו: מה פתאום, זה בן מיעוט, מותר לו להיות בכל מקום.

חנא סוייד: כך צריך להבין את הדברים.

חנא סוייד: אדוני, אתם לא תמסמסו את העניין הזה: חד הורי, חד מיני, וחד זה וחד זה.

חנא סוייד: זה חוק נגד הערבים.

שלי יחימוביץ': זה לא מדויק.

חנא סוייד: כל מה שכתוב כאן זה כיסוי, זה צחוק בפנים.

שי חרמש: זה חוק.

חנא סוייד: זה כלום.

חנא סוייד: זה עדיין לא חוק ואני מקווה שלא יהיה חוק.

שי חרמש: מה איכפת לך?

חנא סוייד: עם אנשים כמוך וכמו יושב ראש הוועדה, זה יהיה חוק.

חנא סוייד: כששמעתי אותך מדבר על לובה אליאב וראיתי דמעות זלגו מעיניך, אמרתי איזה חסיד אומות העולם.

שי חרמש: גם לובה היה עומד - - -

חנא סוייד: אל תקשקש.

חנא סוייד: דמעות זלגו מעיניך ובאתי ואמרתי לך כל הכבוד.

חנא סוייד: עכשיו אתה בא עם חוק כזה?

חנא סוייד: זה לא לכבודך.

חנא סוייד: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד לך.

חנא סוייד: יש הרבה דברים שמתנגדים להם בטיעון של מדרון חלק.

חנא סוייד: אני לא מוצא באמת חוק להזהיר מפניו שזה מדרון חלק כמו החוק הזה.

חנא סוייד: בהרבה חוקים אחרים אפשר להגיד מה טוב ומה רע, אבל בחוק הזה, אני אומר לך זה חוק ראשון.

חנא סוייד: יש מסמך של המכון הישראלי לדמוקרטיה.

חנא סוייד: אומרים שאויבי ישראל ישתמשו בזה נגד ישראל.

חנא סוייד: אני אומר לך, לא אויבי ישראל.

חנא סוייד: אני מכיר מנהיגות יהודית מהעולם שאומרת שהחוק הזה הוא חוק מסוכן ביותר והיא משתמשת בו בפעילות שלה למען מדינת ישראל.

חנא סוייד: החוק הזה הוא באמת מכניס את ישראל בשער פתוח לעולם של אפרטהייד ושל הפרדה ושל רמיסת המיעוט ושל אפליה בעיקר נגד האוכלוסייה הערבית.

חנא סוייד: נכון שזה לא רק נגד הערבים אבל במתמטיקה יש גורם או תנאי הכרחי ותנאי מספיק.

חנא סוייד: זה לא תנאי הכרחי שאם אתה ערבי לא תיכנס לישוב קהילתי, אבל זה תנאי מספיק.

חנא סוייד: זה תנאי מספיק שאתה ערבי ואתה בחוץ.

חנא סוייד: אם אתה יהודי, אתה צריך לעבור עוד מבחן אחר.

חנא סוייד: זאת אומרת, אם אתה לא ערבי אז אתה בא בחשבון אז ימצאו לך חד הורי או חד מיני ויפסלו אותך.

חנא סוייד: אבל הסיבה שהיא מספיקה זה ערבי, ערבי יורד.

חנא סוייד: זה צבע הדם מה שקובע בחוק הזה ולא שום דבר אחר.

שי חרמש: אני רוצה להקריא קטע ואחרי זה גם להגיד מי כתב אותו.

שי חרמש: המביא דברים בשם אומרם מביא גאולה לעולם: "שונה המצב בישוב קטן.

שי חרמש: בישוב כזה התלות ההדדית בין התושבים גדולה יותר.

שי חרמש: יש להם בית ספר אחד, מתנ"ס אחד, אולי מרכז אחד המספק שירותי דת.

שי חרמש: הריחוק הפיסי ממקומות אחרים מחייב עיסוק רב יותר בבניית הקהילה המקומית חזקה ומשמעותית.

שי חרמש: צריכה להיות נכונות גדולה יותר של התושבים להשתתף בפעולות של הישוב ולתרום להם מזמנם וממרצם.

שי חרמש: בהיעדר כל אלה, הישוב ועימו הרווחה ואיכות החיים של כל התושבים עלולה להיפגע".

שי חרמש: מולה תקשיב.

שלמה מולה: לא יש הצבעה בוועדת הכנסת, עוד חוק גזעני והצעה גזענית.

ישראל חסון: שלמה מולה, בתור אחד שביקר חבר שלו, אתיופי שנמצא ביודפת, אתה תפסיק לקרוא לחברים שלך גזענים.

חנא סוייד: אחד ממאה אלף, זה כבר משנה את הכלל?

ישראל חסון: חתיכת חצוף, אתה חצוף ברמות.

שי חרמש: זאת מחלוקת בתוך קדימה וזה לגיטימי.

ישראל חסון: אתה תקרא לחברים שלך במפלגה גזעניים?

שלמה מולה: אמרתי, עוד הצעה גזענית.

ישראל חסון: עוד חוק גזעני.

ישראל חסון: אתה תקרא לחברים שלך גזענים?

שלמה מולה: יש הרבה חוקים גזעניים.

ישראל חסון: מישהו עושה ביזנס מהגזענות.

שי חרמש: אני ממשיך לקרוא: "בבניית קהילה מקומית חזקה ומשמעותית צריכה להיות - - -

אחמד טיבי: זאת הצעת חוק נאורה, אדוני, והוא טועה.

שי חרמש: ד"ר טיבי, אתה סגן יושב ראש הכנסת, תקשיב.

אחמד טיבי: אתה לא ראוי לשום כבוד.

אחמד טיבי: באופן אישי, בגלל החוק הזה, אתה לא ראוי.

אחמד טיבי: אמרתי את זה לך כמה פעמים.

אחמד טיבי: מפלגה שתובעת טרנספר לתושבי בקה אל גרבייה יכולה להציג חוק כזה, תתביישו לכם, תתביישו לכם.

שי חרמש: אני מודה לך, אני בטוח שהערותיך תיקלטנה בתקשורת.

דוד רותם: חבר הכנסת טיבי אני מבקש ממך.

מיכאל בן-ארי: את יפו אתה רוצה, לך לערפאת, לרוצח, תתחבק עם קדאפי, לך.

מיכאל בן-ארי: תקרא לרוצחים.

מיכאל בן-ארי: לא מתבייש, לא מתביישים פה.

מיכאל בן-ארי: קורא לרוצחים לוחמי נופש.

דוד רותם: חבר הכנסת בן ארי אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

אחמד טיבי: זה החבר שלך.

חיים אורון: יש חוק למניעת רעש.

שי חרמש: "בהיעדר כל אלה, הישוב ועימו רווחה ואיכות החיים של כל התושבים עלולה להיפגע.

שי חרמש: בישוב כזה הרצון להבטיח במידת האפשר כי תושבי הישוב יתאימו לחיים בו ולדרישות בו מהם עשוי להיות קריטי ליכולתו של הישוב להתקיים ולפרוח".

שלי יחימוביץ': כל זה מתאים לשכונה שלי.

שלי יחימוביץ': אותו דבר בדיוק.

שי חרמש: תני לי לסיים.

ניצן הורוביץ: בקיבוץ שפיים?

דוד רותם: ניצן, אותך יהיה לי קל להוציא כי אני לא אצטרך להשאיר אותו בחוץ עד ההצבעה.

שי חרמש: אני רוצה לסיים.

שי חרמש: "יתאימו עצמם לחיים בו ולדרישות עשויים להיות קריטי ליכולתו של הישוב להתקיים ולפרוח.

שי חרמש: כך נעשה במשך שנים, חיים אורון, בקיבוצים באישור בג"צ.

שי חרמש: כך נעשה לגבי ישובים שהוקמו לכתחילה כישובים חרדים או בדואים.

שי חרמש: בית המשפט אישר מנגנונים שאפשרו לקהילת הישוב לא לקבל לשורותיו מועמדים שנתפסו ככאלה העלולים לא להשתלב במרקם החברתי של הישוב"      	לא כתב את זה גזען, לא כתב את זה ימני, לא כתב את זה פשיסט.

חנא סוייד: רות גביזון כתבה את זה בשטות גמורה.

שי חרמש: אני מודה לך על הציון שנתת לרות גביזון.

שי חרמש: דוקטור סוויד, עם כל הכבוד וההערכה שיש לי אליך, אם אני צריך להשוות אותך לשופטת בית המשפט העליון, טול קורה מבין עיניך.

ניצן הורוביץ: היא לא שופטת.

שי חרמש: כאמור, זאת רות גביזון ולא אני.

חיים אורון: אני רוצה להעיר שתי הערות לגבי ההצעות שהועלו כאן.

חיים אורון: כמי שחי באחד המקומות שיקבל פטור, אני לא מבין למה אני צריך את זה.

ניצן הורוביץ: הנה, שי, ביקשת שיאמרו בשם הקיבוץ.

שי חרמש: הוא לא יקלוט בלהב בלי ועדת קבלה.

חיים אורון: אני חושב שכל החוק הזה מיותר.

חיים אורון: הוא נולד במקרה הטוב בטעות והמשכו בחטא.

חיים אורון: יכול להיות שאלה הציעו אותו הציעו בטעות והם לא ידעו למה הם נכנסים.

חיים אורון: לכן כל החוק מיותר.

חיים אורון: אני לא מציע פה הצעות לשיפור החוק כי אני נגדו.

חיים אורון: גם אם תתקבל ההסתייגות של 150 אני נגדו.

חיים אורון: אני רוצה להעיר שתי הערות לעניין הזה.

חיים אורון: אחד, אני מבין שהיושב מחפש איכשהו לצאת מתוך הסבך הזה.

חיים אורון: עם כל הידידות, אני לא מבין מה הנגב והגליל עושים בסיפור הזה.

חיים אורון: מה הם שונים מקיבוץ גת על יד קרית גת ומה הם שונים מקיבוץ רוחמה ליד שדרות.

חיים אורון: יכול להיות שרוחמה זה גם נגב.

חיים אורון: אגב, אני מכיר פטנטים שהנגב מתחיל בקסטינה והגליל מתחיל בחדרה.

חיים אורון: הערה שנייה.

חיים אורון: מזכיר התנועה הקיבוצית אמר לי שהוא כמזכיר התנועה הקיבוצית הוא לא עומד מאחורי החוק הזה.

שי חרמש: יהיו פה 10 מכתבים שכן מסכימים.

חיים אורון: שי, אני שאלתי אותו אם אני מוסמך לומר.

חיים אורון: היות ואני שומע את הרחש בחש, התנועה הקיבוצית – אני יודע שגם קדימה מחולקת וגם קדימה מחולקת.

שי חרמש: בין וולוול'ה ובין כל היתר.

חיים אורון: אני יודע שאתה מייצג אולי אפילו רוב בתנועה הקיבוצית אבל אני מבקש ממך דבר פשוט, אל תייצג את התנועה הקיבוצית כי בעניין הזה אין בה עמדה.

חיים אורון: אני מבין שאתה מקווה שבבחירות הבאות מפלגתך תהיה בעמדה מוחלטת ואז תייצג אותה ברוב.

חיים אורון: כרגע אין לזה עמדה אבל מזכיר התנועה הקיבוצית, היחיד שנבחר על-ידי כלל חבריה אמר: אני לא מתייצב מאחורי החוק הזה והסמיך אותי לומר את זה פה.

שי חרמש: הוא מייצג בקושי את עצמו היום וגם זה בספק.

חנא סוייד: אדוני היושב ראש, יש לי הערה.

שי חרמש: אפשר לשאול את חבר הכנסת אורון, בקיבוץ להב תקבל בלי ועדת קבלה?

דוד רותם: שי חרמש אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

מיכאל בן-ארי: מקבלים חבדניקים בקיבוץ להב?

דוד רותם: אני קורא לך פעם שנייה.

חנא סוייד: אני מבקש בכל זאת רשות דיבור.

חנא סוייד: עולה כאן העניין של הקיבוצים וזה נאמר על מנת לקנטר ולהגיד שגם הקיבוצים פעלו כל הזמן במין מסננת כזאת שמנעה כניסה של ערבים ואולי עוד סוגים אחרים של אנשים.

חנא סוייד: דווקא כאן אני רוצה להגיד שזה מתחבר לשורש העניין.

חנא סוייד: יש הבדל גדול בין בחירת השותף שלך - קיבוץ זה שיתופי, יש הבדל בין בחירת השותף שלך והזכות שלך לבחור שותף שזה כן נכון, לבין הזכות לבחור שכן שלך, שאתה לא יכול לקבל את הפריבילגיה הזאת.

חנא סוייד: יש הבדל גדול בין שני הדברים.

מיכאל בן-ארי: קהילה זה שותפות.

חיים אורון: בשיעור ראשון בחינוך – ואז תבין איפה אתה נמצא.

שי חרמש: תקבל בלהב או לא תקבל בלהב?

שי חרמש: אתה רוצה שאני אאמין לך, ג'ומס?

חיים אורון: אל תאמין לי.

שי חרמש: לא מאמין לך.

מיכאל בן-ארי: - - -

ניצן הורוביץ: מגדלים שם חזירים, לא כדאי לך.

דוד רותם: בן ארי, פעם שנייה.

חנא סוייד: יש הבדל בין בחירת שותף לבין בחירת שכן.

חנא סוייד: בחירת שכן היא לוקסוס.

חנא סוייד: אני לא מכיר אנשים בעולם שבזה מגיע להם.

חנא סוייד: למה זה מתחבר לשורש העניין?

חנא סוייד: כי אנחנו צריכים להגדיר על איזה סוג של ישובים הגבלה כזאת כן יכולה להיות בתוקף.

חנא סוייד: אני לא שולל את זה מכל וכל.

חנא סוייד: שי ידידי תמיד מזכיר את העניין של אמירים.

חיים אורון: נווה שלום.

חנא סוייד: בסדר גמור, אני מוכן.

חנא סוייד: אבל שיקבלו שם צמחונים ערבים גם.

שי חרמש: אין שום מניעה.

חנא סוייד: זה לא מבטיח את זה, זה מבטיח את ההיפך.

חנא סוייד: לכן אני אומר, אם אתה רוצה לעשות רביזיה בכל העניין הזה, בוא נפתח את ההגדרה של ישובים קהילתיים.

חנא סוייד: אני מכיר הרבה אנשים מישובים קהילתיים.

חנא סוייד: הם חזקים, הם עשירים, הם מקושרים, הם יכולים לעשות מה שהם רוצים במדינה הזאת.

חנא סוייד: הם לא מיעוט ששווה לתת לו זכויות יתר.

שלי יחימוביץ': אני מתכוונת שלא להשתתף בשתי ההצבעות האלה, אני מדברת גם בשם הסיעה שלי וגם בשמו של איתן כבל שאני יושבת כאן במקומו.

שלי יחימוביץ': אני לא אצביע במקומו, הוא היה עושה כמוני.

שלי יחימוביץ': בעצם זה החרב והגרזן.

שלי יחימוביץ': בעצם אתם מאלצים אותנו לבחור בין – לא אשתמש בביטויים - - -

דוד רותם: בין כולירא לבין דבר.

שלי יחימוביץ': את זה אתה אמרת.

דוד רותם: אני יודע למה את מתכוונת, אני מכיר אתכם כל-כך הרבה שנים.

שלי יחימוביץ': אני מודה לך.

שלי יחימוביץ': אם נצביע נגד 400 ואז נקבל 500 מבחינתי זה היינו הך, מבחינת הרעה של זה.

שלי יחימוביץ': לגבי הנגב והגליל, יש טעם מסוים בהצעתו של היושב ראש כי אין דין ישובים פריפריאליים רחוקים כדינם של שכונות בפרברים שהן בפועל שכונות עשירות בלבד.

שלי יחימוביץ': אבל, בכל זאת, גם כאן, למרות שמצאתי טעם - - -

דוד רותם: הנה נכנס יו"ר הכנסת.

שלי יחימוביץ': אדוני יושב ראש הכנסת, אני בדיוק מסבירה בשם סיעתי מדוע אנחנו נימנע מהצבעה בשתי הרביזיות האלה.

שלי יחימוביץ': כרגע אמרתי, אדוני היושב ראש, שבהצעתך יש טעם מסוים.

שלי יחימוביץ': אין דין ישובים פריפריאליים בצפון ובדרום, כדינם של פרברי יוקרה במרכז ובשרון.

שלי יחימוביץ': אבל בכל זאת , המשתמע מהחלטה כזאת, שבסופו של דבר – אני מתנגדת לחוק הזה מכל וכל כי הוא מפלה כל מיעוט שהוא, אבל מה שישתמע מהצבעה על רביזיה כזאת, הוא שבסופו של דבר בדיוק יקרה מה שטוענים כאן חבריי, שזה יהיה חוק נגד ערבים, כיוון שאין ישובים ערבים באזור המרכז והם קיימים בפריפריה.

שלי יחימוביץ': לכן אני לא אצביע בשתי ההצבעות האלה.

דוד רותם: חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: תודה רבה אדוני.

דב חנין: החוק הזה הוא חוק שדנו בו - - -

דוד רותם: אנחנו דנים בשני סעיפים.

דוד רותם: אל תטען עכשיו את כל מה שטענת פעם קודמת.

דב חנין: רציתי לפתוח ולהגיד שאני לא מתכוון להגיד את מה שאמרתי בפעמים הקודמות.

דב חנין: אם ייפתח הנושא של הדיון מחדש בחלק מהיבטי החוק, אני, אדוני היושב ראש, ארצה לחדד בו את ההשלכות החברתיות מרחיקות הלכת של החוק הזה, שהן השלכות שבעצם גורמות לפירוקה של חברה הישראלית, שיש בה מקום לקבוצות שונות, יש בה מקום לשוני, יש בה מרחב לשוני ולשונים.

דב חנין: לכן אדוני היושב ראש, ככל ובמידה שתהיה רביזיה כזאת, אני ארצה שהדברים האלה יתבטאו גם בשמו של החוק ואני אנמק את ההסתייגויות שלי במידה ותהיה רביזיה.

דוד רותם: שני הדברים היחידים שיידונו היום זה בין 500 ל-400.

דוד רותם: לך יש כבר הסתייגות ל-50 ול-100.

דוד רותם: הדבר השני, האם החוק יחול על כל הארץ או רק על נגב וגליל, כפי שמציע יושב ראש הכנסת.

דב חנין: לכן בהקשר הזה אני מודיע מראש שאני אציע הסתייגויות נוספות שהן מתייחסות לנושא הזה ולהשלכות של הדבר הזה על החברה הישראלית.

חנא סוייד: אפשר להתייחס לעניין הנגב והגליל.

חנא סוייד: לא התייחסתי.

דוד רותם: היית יכול להתייחס.

דוד רותם: אתה בחרת לך על מה להתייחס.

דוד רותם: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, בבקשה.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב ראש, אני מבין את ההיגיון של יושב ראש הכנסת שהתערב פה והציע להוריד את זה מ-500 ל-400 כדי להדגיש את ההיבט של הקהילתיות.

ניצן הורוביץ: אבל אני רוצה לומר גם ליושב ראש הכנסת שמכבד אותנו כאן.

ניצן הורוביץ: ש-400 בתי אב או משקי בית, מדובר עדיין על ישוב שמונה לפחות 20,00 נפשות ואף יותר וזה לא ישוב קטן או קהילתי.

מיכאל בן-ארי: מה רע בבית אב?

דוד רותם: שנייה אחת ואתה בחוץ.

ניצן הורוביץ: ישוב שבו באמת יש איזו תלות הדדית, איזה יחסים קהילתיים.

ניצן הורוביץ: זה ישוב גדול שאין צורך לעשות בו את הסלקציה הזאת שהחוק מציע.

ניצן הורוביץ: גם לנושא הנגב והגליל, אני מבין את הרעיון הפריפריאלי שחברתי חברת הכנסת יחימוביץ ציינה אותו.

ניצן הורוביץ: אני גם בזה מבין לאן חותר יושב ראש הכנסת, אבל עדיין, ברגע שמקבלים את זה, זה אומר שבנגב ובגליל מותר לעשות את הסלקציה הזאת, שאני חושב שאין לה מקום בספר החוקים בישראל.

ניצן הורוביץ: הסעיף הזה, ותסלחו לי כולכם, כשכתוב "חוסר התאמה של המועמד למרקם חברתי תרבותי", זה אומר שאפשר להפלות כל בן קבוצה.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד לך משהו.

ניצן הורוביץ: החוגים שמסתובבים סביבי אלה בדרך-כלל אוכלוסיות חילוניות די מבוססות.

ניצן הורוביץ: חלקם היו שמחים על החוק הזה כי למשל, היו יכולים - - -

דוד רותם: בעיקר ברמת אביב, נכון?

דוד רותם: אבל שם אתה תומך במאבק.

דוד רותם: למה?

דוד רותם: ברמת אביב אתה תומך במאבק.

ניצן הורוביץ: להפריך את השקר הזה שאתה מפיץ, כאילו אני נגד חרדים ברמת אביב.

ניצן הורוביץ: אני באתי לרמת אביב ואמרתי להם שחלילה לנו למנוע כניסה של מישהו אחר לשכונה.

דוד רותם: אבל אם זה מאורגן אז אתה מתנגד.

ניצן הורוביץ: לא. אם זה עמותות, כמו שבאות היום ביפו או באות לרמת אביב עמותות מאורגנות בכוונת מכוון ונוקטות בדרכים של פרובוקציה ומציקות לשכנים, זה לא לגיטימי.

ניצן הורוביץ: אבל אם היית רואה כמה חרדים - - -

דוד רותם: כשקעדן בא בפני עצמו לא עמדו אחריו גופים.

ניצן הורוביץ: הרבה חרדים ודתיים גרים ברמת אביב ואין בזה שום בעיה.

ניצן הורוביץ: אמרתי לתושבים ברמת אביב, שהעלו כל מיני הצעות לפעול נגדם, שאסור לנו לעשות דבר כזה.

ניצן הורוביץ: אני אומר את זה בכל מקום שאני מגיע אז אל תטיח בי את העניין הזה.

ניצן הורוביץ: לכן אני אומר לך שפה בארץ הקטנה שלנו צריכים לחיות ביחד.

ניצן הורוביץ: אי-אפשר עם החומות והגטאות האלה.

ניצן הורוביץ: זה לא יחזיק, הארץ קטנה מידי בשביל דברים כאלה, בשביל סלקציות כאלה.

ניצן הורוביץ: לכן החוק הזה צריך לזרוק אותו מפה.

חנא סוייד: אדוני היושב ראש, יש לי הערה.

דוד רותם: אני לא אתן לך.

חנא סוייד: זה לא יכול להיות.

דוד רותם: זה יכול להיות.

דוד רותם: אדוני היושב ראש, בבקשה.

חנא סוייד: בשביל היושב ראש, בוודאי שאני מוותר.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: רבותיי, חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן ארי, חבר הכנסת חנא סוויד.

ראובן ריבלין: אני מאמין באמונה שלמה שעתידה של מדינת ישראל, שהיא מדינה יהודית ודמוקרטית למרות ההטחות כלפי הדמוקרטיה שלה, ולמרות הרצונות לערער על היותה מדינה של העם היהודי ששב לארצו.

ראובן ריבלין: היא מולדת של עם ומולדת של אנשים שנולדו בה המגדירים את עצמם היום כעם.

ראובן ריבלין: הדבר שהוא בעיני רבים מאיתנו, משני הצדדים, גזירה, צריך שיהפוך להיות דבר שהוא בתודעה, ייעוד, שאנחנו כולנו נאמין שנועדנו לחיות אלה עם אלה ולא נגזר עלינו לחיות אלה עם אלה.

ראובן ריבלין: כמובן שיגיעו אותם ימים שבהם נוכל להגדיר את מדינת ישראל ללא כחל וסרק כמדינה יהודית ודמוקרטית.

ראובן ריבלין: נדמה לי היום שההתפרצויות הן מרחיקות אותנו מהיעד הזה ולא מקרבות אותנו ולכן אנחנו צריכים להיות זהירים.

ראובן ריבלין: באופן טבעי, יתכן מאוד שאיש לא היה שם לב לחוק הזה ויתכן שבלי משים היא היתה עוברת בכנסת ולאחר מכן היו מתעוררים חברי כנסת רבים, המצביעים פעמים רבות מבלי שהם יודעים על מה הם מדברים, אם לא היתה הנמקה לגבי החוק עצמו.

ראובן ריבלין: כל חבר כנסת נבחר על-פי שליחותו, כל חבר כנסת מייצג את צאן מרעיתו או את האנשים אשר שלחו אותו.

ראובן ריבלין: כל אחד מביע את דבריו, כל עוד הדבר אינו נוגד לסעיף 7א שפירושו פגיעה במדינת ישראל, או הכחשה, או איזו אמירה שמתנגדת לסעיף 7א, בכל מה שקשור במדינת ישראל כמדינה יהודית ובכל מה שקשור למדינת ישראל כמדינה דמוקרטית, הוא רשאי לומר.

ראובן ריבלין: לפעמים אומרים דברים שהם קשים מנשוא באוזני השומע מכאן ומכאן.

ראובן ריבלין: כאשר ראיתי את החוק הזה, עוד בטרם התחילו הטלפונים להגיע אלי, דווקא מאנשים המאוד מקורבים לרעיון של המדינה היהודית ולאו דווקא המדינה הדמוקרטית, אבל הם חיים במחוזותיהם במדינות דמוקרטיות לעילא ולעילא ופעמים רבות הם רואים בהצעות חוק כאלה דבר שנותן לגיטימציה לפגוע בהם במחוזותיהם הדמוקרטיים.

ראובן ריבלין: לאמור: זאת הצעה שאנחנו מגישים, אנחנו לא נגענו בה.

ראובן ריבלין: זאת הצעה שהוגשה על ידי כנסת ישראל ובעיקר על-ידי היהודים בה, אז אל תטענו נגדנו שאנחנו מייצרים איזה חוקים אשר מדברים על קהילות ובסופו של דבר יש בהם נימות כאלה ואחרות של הדרת יהודים ממקומות מושבם בארצות הברית או במדינות אחרות.

ראובן ריבלין: אני באמת פניתי גם לחבר הכנסת חרמש וגם לחבר הכנסת ישראל חסון, איתם הייתי בקשר רב עוד מהכנסת הקודמת בשבתנו בוועדות אחרות, בשיתוף פעולה מלא או בהתנגדות.

ראובן ריבלין: גם עם יושב ראש הוועדה שעמדותיו הן ברורות.

ראובן ריבלין: פעמים אני תומך בהם בכל מה שקשור למדינה יהודית, פעמים אני מתנגד להן בכל מה שקשור לאופייה הדמוקרטי של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: יש בינינו בהחלט פער דעות רציני ביותר.

ראובן ריבלין: יש היכולים לפרש את זה משום שאני רוצה ללכת ולהיות אחר-כך יושב ראש בית"ר ירושלים - - -

דוד רותם: לא יקבלו אותך, אל תדאג.

חיים אורון: הפועל באר שבע התפנה.

ראובן ריבלין: דרך אגב, יקבלו אותי שם לפני כל אחד אחר.

ראובן ריבלין: אפילו קרמניצר לא יוכל לקחת ממני את התפקיד.

ראובן ריבלין: עכשיו אני אומר לכם.

ראובן ריבלין: מתוך דאגה וחרדה למדינתנו, שאני מאמין באמונה שלמה שהיא מדינה יהודית דמוקרטית ואין צורך להמציא איזה קשרים וירטואליים בשביל לקיים את הגשר הזה.

ראובן ריבלין: אני גם מאמין באמונה שלמה שאם לא יהיה גשר בין יהודים וערבים במדינת ישראל לא יהיה בכלל מקום לחלום על שלום במזרח התיכון.

חנא סוייד: זה יוצר גשר, אדוני?

חנא סוייד: זה יוצר גשר?

ראובן ריבלין: חכה רגע.

ראובן ריבלין: יחד עם זה אני גם נולדתי לארץ הזאת בדור כזה ואחר, במקומות שבו היו מתגוררים יהודים וערבים בירושלים כדבר מובן מאליו.

ראובן ריבלין: אבל מפעם לפעם היו דברים שהם זעזעו את אמות הסיפים ושפכו דם רע.

ראובן ריבלין: אולם היתה תנועה פוליטית, כי אנחנו הגענו 100 שנה לפני הציונות הפוליטית.

ראובן ריבלין: היתה תנועה פוליטית ציונית שהיא ראתה בחזרתו של עם ישראל למחוז חפצו ולמולדתו כיעוד.

ראובן ריבלין: היה איזה יעוד לאומי – אני לא מדבר על אותם אלה שעוד הספיקו לראות את קופות הקרן הקיימת ואת גאולות הקרקע וכל מיני דברי אחרים.

ראובן ריבלין: כשראיתי את החוק הזה ואני יודע שהוא גם בצילו של פסק דין של קעדן, אשר במידה רבה יצר איזה מצב שבו אמות הסיפים של הציונות זועזעו משום שיש מקומות שעדיין צריכה הציונות לקיים את הרעיון שיהודי צריך להתיישב.

ראובן ריבלין: אני מדבר על גבולות ישראל ולא על גבולות ארץ ישראל שגם על זה יש ויכוחים.

ראובן ריבלין: ואז באתי ורציתי לראות איך מונעים מכנסת ישראל, לאחר שהחוק הונח לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: אני מצטער שחברי כנסת שנמצאו באולם לא היפנו את תשומת לבם של חברים אחרים לבוא ולראות במה מדובר ובמה יכול הדבר להתפרש.

ראובן ריבלין: רק כשזה הגיע לקריאה שנייה ושלישית והיה מונח כבר על שולחן הכנסת - רק עם הסכמת יושב ראש הוועדה אני יכול להחזיר את זה לדיון כזה.

ראובן ריבלין: את סעיף 124 יכול להפעיל רק יו"ר הוועדה.

ראובן ריבלין: החוק אינו יותר חוק של איש אלא של הוועדה עצמה.

ראובן ריבלין: לא במאמץ קל ניסיתי וגם הצלחתי לשכנע.

ראובן ריבלין: היה לי קל מאוד לשכנע את היוזמים, את שני השלישים של היוזמים, חבר הכנסת חסון וחבר הכנסת חרמש, לא בקלות רבה, שיש דברים שיש בהם יעוד או שיש בהם איזו מטרה שאינה מטרת אפליה אלא מטרה לא להפלות צד אלא לאפשר לצד אחר לבסס את קיומו ואת נוכחותו במקומות מסוימות.

ראובן ריבלין: נגיד שיש צורך ויש לנו חברה ערבית גדולה שיושבת בנגב ובגליל.

ראובן ריבלין: מדוע שלא נייחד חוק למשימות לאומיות ונעשה אותו כחוק אשר לא בא להפלות, לפחות בכותרת, אלא בא לאפשר איזו העדפה כדי לקיים איזה צורך לאומי.

ראובן ריבלין: מכאן אני מצטט את חבר הכנסת שי חרמש.

ראובן ריבלין: אני חושב שאנחנו חיים בארץ הזאת.

ראובן ריבלין: הערבים חיים במקומותיהם והיהודים חיים במקומותיהם.

ראובן ריבלין: בין היהודים החרדים חיים במקומותיהם.

ראובן ריבלין: אנחנו יצרנו לעצמנו לא גטאות אלא קהילות קהילות וגם בלי החוק הזה היינו מסתדרים טוב מאוד.

ראובן ריבלין: אבל החוק הזה הוא עובדה קיימת ואני ביקשתי לקיים את הדיון בשני נושאים אלה כי הבנתי כי אחרת צריך להביא אותו כמות שהוא להצבעה.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שבעצה אחת עם חבריי הסכמנו להביא את הדיון.

ראובן ריבלין: אני יודע שאותם אלה שהתנגדו לחוק, חברת הכנסת יחימוביץ, בוודאי לפירוש שניתן לו על-ידי יוזמי החוק, הוא דבר שלא יתקבל על דעתם של רבים מחבריי וכל אדם באמונתו יחיה.

ראובן ריבלין: אני רק ביקשתי להפוך את החוק לצורך של משימה.

ראובן ריבלין: יש, למשל, אזורי עדיפות לאומית.

ראובן ריבלין: להשאיר אותם בעדיפות לאומית.

ראובן ריבלין: נדמה לי שהמפה או הגדרה של עדיפות לאומית היא פרובלמאטית.

ראובן ריבלין: יש לנו את חוק הנגב ויש לנו את חוק הגליל.

ראובן ריבלין: אני מציע פשוט להקהות מעט כי החוק הזה יבוא לקריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: יש אפשרות החוק, החוק כפי שהיה, נצביע ואנחנו יכולים למצוא עצמנו במצב שלאחר ההצבעה נימצא עם חוק כזה בספרי חוקי מדינת ישראל .

ראובן ריבלין: אני מבקש להציע הצעת פשרה, שאולי מורי ורבי זאב ז'בוטינסקי היה אומר: או לי מייצרי ואוי לי מיוצרי.

ראובן ריבלין: אני רוצה להציע הצעה לכנסת על-מנת שנוכל להסביר שחוק זה בא באמת לצורך משימות לאומיות מבלי רצון לקפח אחרים.

ראובן ריבלין: דיברתי עם מנהל מקרקעי ישראל שיש איזה דבר שמקצים ליהודים ומקצים לערבים.

ראובן ריבלין: זה דבר שבעיניי הוא הזוי אבל הוא דבר שקיים היום במערכת.

ראובן ריבלין: דרך אגב, הרבה מהקהילות הערביות שמחות בכך, כי הן לא היה שמחות כל-כך אם היה הדבר מביא לצורך עירוב.

ראובן ריבלין: אני יודע גם את כל אותן בעיות הקיימות עם הקרקעות המוקצבות שהן היו קרקעות מופקעות וכל הדברים האלה.

ראובן ריבלין: אני מדבר כרגע על חוק זה ומבקש מהכנסת.

ראובן ריבלין: אמרתי לחברים, אם אתם תסכימו לאותם שינויים שלא יעקרו את אותה ביקורת שקיימת אבל לפחות יסבירו אותה בצורה כזאת או אחרת ויתנו פנים, אני אפילו מוכן להסכים ולהצביע בעד חוק זה, שברמה העקרונית חשבתי שאין בו צורך בכלל, אין בו צורך.

חיים אורון: איך זה משפיע על הנגב?

ראובן ריבלין: אני מוכן לומר לך שאם אתה תוכל לענות על השאלה ששאלתי, אודה לך מאוד.

שי חרמש: הוא יודע את התשובה.

ראובן ריבלין: קודם כל, אני רוצה לבוא ולומר שלא יכול להיות שבארץ ישראל יהיה חוק כזה על כל ארץ ישראל.

אחמד טיבי: אדוני, אמרת שתצביע בעד החוק?

ראובן ריבלין: אמרתי שאם יתקנו אותו, לפחות יסירו ממנו סטיגמה שהיא קשה.

ראובן ריבלין: גם ההפחתה ל-400 היא חשובה.

ראובן ריבלין: היה לנו ויכוח - - -

אחמד טיבי: אגב, אנחנו נצביע נגד ההסתייגות הזאת.

ראובן ריבלין: אני יודע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, אם הייתי שתגיע 5 דקות מאוחר יותר, הייתי ממתין.

ראובן ריבלין: אני כבר אמרתי 7 דקות קודם לכן כמה דברים שאתה עכשיו מעורר אותם.

ראובן ריבלין: אני אומר ששני התיקונים האלה הם תיקונים מינימאליים שאנחנו חייבים כדי באמת לשוות לפניה של מדינת ישראל את מגמתנו האמיתית והעיקרית, אני מאמין של רוב אזרחי ישראל.

ראובן ריבלין: אני לא בטוח של כולם אבל של רוב אזרחי ישראל הבאים ואומרים שלא נגזר עלינו לחיות יחד אלא נועדנו.

ראובן ריבלין: יש לנו קשיים גדולים, משני הצדדים, שלא תהיינה אי הבנות.

ראובן ריבלין: יש כאלה אשר לא מוכנים בכלל להכיר בכלל ברעיון שמדינת ישראל תהיה מדינה יהודית.

ראובן ריבלין: בצד האחר, לא פחות חמור, שיש כאלה שחושבים שאנחנו יכולים לקיים מדינה יהודית ושהיא תהיה דמוקרטית.

ראובן ריבלין: לא באתי לשטוח את בקשתי בפניכם ולא להתחנן עליה.

ראובן ריבלין: אני חושב ששני הדברים האלה, בעזרתם של היועצים המשפטיים, לא נמשכו שעה ולא שעתיים אלא ימים ושבועות.

ראובן ריבלין: נמצאים פה שלושת חבריי.

ראובן ריבלין: היו לנו הרבה דיונים יחד.

ראובן ריבלין: בסופו של דבר שאלו אותי שאלה אחת: ואם נסכים לשינויים האלה, האם תתמוך?

ראובן ריבלין: ברמה האישית, אני לא מחייב אף אחד, אמרתי מתוך ההתלבטויות הגדולות והקשות, במבחן הרע במיעוטו, אני אתמוך בחוק אם אכן יקבלו את בקשתי.

ישראל חסון: אדוני היושב ראש, אדוני יושב ראש הכנסת.

ישראל חסון: הדיון פה הוא על שני סעיפים בחוק.

ישראל חסון: אני מצטער מאוד שאדוני לא השתתף איתנו מהתחלה ואני מצטער ששלי הולכת כי אני רוצה לענות לה על כמה דברים שהיא אמרה.

שלי יחימוביץ': אני מתנצלת, אני צריכה להיות במקום אחר.

שלי יחימוביץ': הודעתי שאני לא משתתפת בהצבעות באופן עקרוני.

ישראל חסון: הצעת החוק במתכונתה המקורית היתה נגב גליל.

ישראל חסון: כשהיא הונחה היא היתה נגב גליל.

ישראל חסון: אדוני היושב ראש, זאת היתה הצעת החוק במתכונתה הראשונית.

ישראל חסון: מי שביקש לשנות את זה מטעמים משפטיים חוקתיים וכדומה, זה היה משרד המשפטים, לא אנחנו.

ישראל חסון: זה נכפה עלינו.

ישראל חסון: זאת אומרת שפה בעצם אנחנו כיוונו לאותה כוונה.

ישראל חסון: עכשיו אני רוצה לומר משהו לחבריי, שאני שומע אותם כבר הרבה זמן מדברים על החוק הגזעני.

ישראל חסון: דרך אגב, ניצן, אני מוכרח להגיד לך, שהטרמינולוגיה שאתה השתמשת מזעזעת אותי.

דב חנין: החוק מזעזע.

ישראל חסון: דב, יכול להיות שהחוק הוא לא לרוחך, אבל בוא לא נחלק ציונים אחד לשני, בסדר?

ישראל חסון: אני לא חושד בך שאתה נוטה לכאן.

ישראל חסון: אני חושב שאתה מתכוון לדברים טובים.

חנא סוייד: אז להגיד שהחוק הוא מהולל?

ישראל חסון: השימוש במונחים של סלקציה וגטו.

ישראל חסון: רבותיי, ג'ומס, כל ההתיישבות בנגב ובגליל, כולל הישוב שאתה גר בו, מקיים את ועדות הקבלה האלה.

חיים אורון: אין ויכוח על ועדות קבלה.

חיים אורון: על פי איזה קריטריונים?

שי חרמש: באותם קריטריונים של החוק.

ישראל חסון: אני רוצה לדבר עכשיו על כל ההתחסדות.

ישראל חסון: אדוני יושב ראש הכנסת.

ישראל חסון: בדיון הראשון שהתקיים פה ישבתי עם חבריי חברי הכנסת הערביים.

ישראל חסון: אמרתי להם שאין מקום אחד במזרח התיכון שמתקיים בו קיום הדדי, עם כבוד הדדי עם שמירה כמו בגליל.

ישראל חסון: אין מקום אחד כזה.

ישראל חסון: איך הגענו לזה?

ישראל חסון: איך זה נוצר?

ישראל חסון: דרך איזה כלים זה נוצר?

ישראל חסון: הרי הם יודעים דרך איזה כלים הדבר הזה נוצר.

ישראל חסון: מה קרה?

ישראל חסון: פתאום קמים אנשים, שהם לא בהכרח רוחשי טוב ומנסים לקרקע את הכלים האלה.

ישראל חסון: בגלל זה החוק הזה נוצר.

ישראל חסון: החוק הזה לא נוצר בכדי ליצור כלים חדשים כדי ש "יענו אותם".

ישראל חסון: החוק הזה נוצר בכדי להגן על הכלים שממילא קיימים, שממילא משתמשים בהם.

דב חנין: כדי לעקוף את החלטות בג"צ.

שי חרמש: בג"צ אמר שהוא משאיר את זה לכנסת.

חנא סוייד: חבר הכנסת חסון, אתה מתאר דיבורים שלא היו ושאני לא זוכר אותם.

דוד רותם: אני קורא לך לסדר פעם שנייה.

ישראל חסון: הדיון היה פה.

חנא סוייד: אני לא זוכר.

דוד רותם: חבר הכנסת סוויד, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.

ישראל חסון: אתה לא זוכר?

ישראל חסון: תבדוק.

חנא סוייד: למה?

דוד רותם: למה?

דוד רותם: כי אתה לא מפסיק להשתולל.

דב חנין: להשתולל?

דב חנין: חבר הכנסת סוויד האחרון בכנסת.

חנא סוייד: אתה עשית תקדים היום.

חנא סוייד: תמיד כדרכך אתה עושה תקדים.

ישראל חסון: דב, אני מתעקש שהכנסת הזאת ואני מצטער על חלק מהדברים שהיושב ראש אמר.

ישראל חסון: אני מתעקש שהכנסת הזאת תתנצל התנצלות רבתי בפני הגליל והנגב.

ישראל חסון: תתנצל על-כך שבעצם שאנחנו בכנסת הזאת אומרים להתיישבות: אתם נקטתם עד היום בקווים גזעניים.

ישראל חסון: זה מה שהם עשו.

ישראל חסון: החוק הזה מצלם את המצב.

ישראל חסון: אתה יודע מה, אדוני היושב ראש?

ישראל חסון: החוק הזה מחשק אותם יותר.

ישראל חסון: עד היום הם יכלו לעשות את זה  בדרכים אחרות והחוק הזה מחשק אותם.

חיים אורון: ישראל, לכן משנים היום תקנונים בגליל כדי להתאים אותם לחוק הזה?

חיים אורון: אני אספר לכם איפה.

חיים אורון: אנשים שאני מכיר אותם אישית משנים את התקנונים הזה עכשיו.

שי חרמש: הם מחכים לחוק.

שי חרמש: כל אחד מכיר אנשים אחרים.

ישראל חסון: ג'ומס, אנשים ניסו לשנות תקנונים.

ישראל חסון: כל התקנונים הגיעו לעיונו ולשולחנו של היועץ המשפטי לממשלה והוא אישר אותם.

חיים אורון: לא, אתה לא מבין מה אני אומר.

ישראל חסון: אני מבין מאוד, אני חושב שאתה לא מכיר את הדברים.

דוד רותם: חבר הכנסת חיים אורון, רצית להצהיר איזו הצהרה?

חיים אורון: אני רוצה לומר באופן ברור לגמרי.

חיים אורון: בקיבוצי ישנה ועדת קבלה.

חיים אורון: הויכוח הוא לא על קיומן של ועדות קבלה בישובים שיש להם מאפיינים של שותפות ביניהם.

חיים אורון: בקיבוצי מתנהל עכשיו ויכוח גדול איך קיבוץ להב יגדל.

חיים אורון: ציר המחלוקת הוא כזה: ככל שיהיו יותר שותפים, החברים החדשים, גם בהרחבה, כולל בנכסים שנצברו במשך 60 שנה, ככל שזה יותר, יש יותר הצדקה לבוא ולומר אנחנו רוצים לדעת מי השותפים שלנו.

חיים אורון: לא המצאתי את זה עכשיו.

חיים אורון: ככל שזה יהיה פחות, עד לקצה שאין שום דבר, אין לנו יכולת להגיד מי יהיה השותף שלנו.

שי חרמש: ואז לא תקלוט אף אחד.

חיים אורון: ככל שיש בקיבוצים שנשאר רק המרכיב של השכן, כך להב צריך להיות כמו להבים.

חיים אורון: ככל שיש יותר מרכיבים, למשל, כמו שאני חי עד היום, שכל הנכסים שלי כולל הבית שלי, אני שותף עם השכן שלי, יש לי זכות עם מי אני רוצה להתחלק בבית.

חיים אורון: אל תעבירו את זה משם.

חיים אורון: אתם יודעים שהיום בישובים קהילתיים רבים משנים תקנונים ונופלים בהצבעות.

חיים אורון: כמה רוב צריך?

אורי זליגמן: 75%.

חיים אורון: צריך רוב של 75% ונופלים ברוב קטן כי לא מצליחים.

חיים אורון: הישוב הקהילתי עם 300 נפשות, 20 שנים אחרי שהוא קיים, יהודי ציוני, דמוקרטי ועוד משהו בשביל ליצור את הגדר.

חיים אורון: אל תגידו שאני נגד.

חיים אורון: זכותו של ישוב, גם באמירים וגם בנווה שלום.

חיים אורון: הייתי עם חנא סוויד בנווה שלום.

חיים אורון: כשאמרו לי שבנווה שלום אם יש יותר שתי משפחות יהודיות או ערביות, לא קולטים עד שיישאר האיזון כי זה התקנון שלהם, אני חושב שזה תנקן נכון מבחינתם וראוי לאפשר להם לקיים אותו.

ישראל חסון: למה זה לא נכון לצד השני?

מיכאל בן-ארי: שבכל מקום יסכימו.

דוד רותם: תודה.

מיכאל בן-ארי: אתה לא נתת לי לדבר פעם אחת, כולם מדברים 14 פעמים.

דוד רותם: תפנה בבקשה לוועדת האתיקה ותגיד שאני מפלה אותך.

מיכאל בן-ארי: זה שאני יושב מימינך זה לא אומר שאתה צריך להפלות אותי.

חיים אורון: אמרתי את זה לפרוטוקול בפעם הקודמת ואני אומר את זה גם היום.

חיים אורון: למרות שאין לי פה זכות הצבעה, אני יודע שאני נציג לא רק של עצמי.

חיים אורון: אני חושב שזכותו של ישוב לקיים מאפיינים ייחודיים אמיתיים.

חיים אורון: אם המילה אמיתיים איננה – זאת אומרת, טבעוניים, ערבים-יהודים, הומוסקסואלים וגם קיבוצניקים.

חיים אורון: דתיים על אחת כמה וכמה.

חיים אורון: אם בסוף מתברר שלא נשאר שום דבר חוץ מהרצון להקים גדרות על-פי נוחיותי, אם זה כלפי ערבים, אם זה כלפי נכים, אז אני מתנגד לזה.

חיים אורון: זה מה שיש בחוק הזה.

דוד רותם: אחרון הדוברים, מרדכי קרמניצר.

אחמד טיבי: תקשיב, אתה לא יכול לנהל את הישיבה כמו שאתה רוצה.

אחמד טיבי: הערתי הערת ביניים אבל ביקשתי רשות דיבור.

דוד רותם: חבר הכנסת אחמד טיבי, סגן יושב ראש הכנסת.

דוד רותם: אני למדתי פעם מיושב ראש הכנסת, שהיושב ראש קובע את אופן ניהול הישיבה.

אחמד טיבי: מה, אתה יכול באופן שרירותי למנוע ממני לדבר?

דוד רותם: כך אמר לי היושב ראש.

אחמד טיבי: לא, לא אמר לך את זה.

דוד רותם: אמר לי.

דוד רותם: בבקשה, מרדכי קרמניצר.

אחמד טיבי: אני לא אמשיך, אתה צריך להוציא אותי.

אחמד טיבי: אתה יכול למנוע ממני זכות דיבור בחוק גזעני נגד ערבים.

דוד רותם: אני לא יכול?

אחמד טיבי: אם הייתם מציעים - - -

חנא סוייד: אתם אתה לא נותן לנו זכות דיבור - - -

מיכאל בן-ארי: לך לערפאת, לך לערפאת.

דוד רותם: אני קורא לך לסדר פעם שנייה.

מיכאל בן-ארי: לך לרוצחים שלך, לך לרוצחים שלך.

אחמד טיבי: אתה לא רוצה לתת לי לדבר?

דוד רותם: פעם שלישית, תצא החוצה, בבקשה.

דוד רותם: אני מבקש שתצא החוצה.

חנא סוייד: אדוני היושב ראש, אם אתה לא - - -

אחמד טיבי: על הגב שלנו.

דוד רותם: חבר הכנסת טיבי, פעם ראשונה, פעם שנייה, פעם שלישית, נא לצאת.

אחמד טיבי: לא רוצה לתת לי זכות דיבור על-מנת להביע את דעתי.

מיכאל בן-ארי: 5 פעמים דיברת פה.

אחמד טיבי: סתום את הפה, פרחח.

דוד רותם: בן ארי, אתה יוצא החוצה גם.

דב חנין: הוא העיר הערות ביניים, הוא לא דיבר בדיון.

דוד רותם: הוא דיבר בדיון.

אחמד טיבי: לא דיברתי.

דב חנין: אני מציע לך לשנות את החלטתך, הוא לא דיבר בדיון.

אחמד טיבי: לא דיברתי בדיון.

דוד רותם: חבר הכנסת טיבי, אתה דיברת בדיון יותר מפעם אחת.

דב חנין: הוא קרא קריאת ביניים.

אחמד טיבי: אתה משקר ביודעין, אתה משקר.

אחמד טיבי: יש הערות ביניים ויש זכות דיבור.

דוד רותם: אדוני ייצא בבקשה החוצה.

דוד רותם: אדוני ייצא בבקשה החוצה.

אחמד טיבי: יש כאלה שמהגרים ויש כאלה שיוצאים כדי לחזור.

דוד רותם: אדוני יחזור להצבעה.

אחמד טיבי: אגב, הייתי מצפה מיושב ראש הכנסת שיגיד מילה על ההתנהגות שהיא לא פרלמנטארית.

דוד רותם: תודה רבה חבר הכנסת טיבי.

מרדכי קרמניצר: זה מצער.

מרדכי קרמניצר: התיקון של הפחתת המספר מ-500 בתי אב ל-400 הוא תיקון קוסמטי שלא מתמודד עם הבעייתיות העיקרית של החוק.

מרדכי קרמניצר: הבעיה היא לא בישובים שיש מאפיינים מיוחדים.

מרדכי קרמניצר: יש סעיף מפורש שמדבר על מאפיינים ייחודיים, לכן כל ישוב שיש לו מאפיין ייחודי, הישובים האלה יכולים לקיים ועדות קבלה ולשמור על האפיון הייחודי.

מרדכי קרמניצר: לא על זה הויכוח.

מרדכי קרמניצר: אני לא טענתי אף פעם נגד ישובים עם מאפיינים ייחודיים.

מרדכי קרמניצר: הויכוח הוא על סעיפים  אחרים כגון הסעיף הזה שאומר: "חוסר התאמה של המועמד למרקם החברתי תרבותי של הישוב הקהילתי", שזה פותח פתח למנוע, קודם כל, הצטרפותם של ערבים ובשנית הצטרפותם של יהודים שהם לא יחסנים והם שייכים לכל מיני קבוצות שלא נחשבות למיוחסות בחברה הישראלית.

מרדכי קרמניצר: זאת המשמעות האמיתית.

שי חרמש: אני גר בקהילה, אני לא יחסן.

דוד רותם: שי חרמש, אני קורא לך לסדר פעם שלישית.

קריאה: אתה הרבה יותר גרוע מיחסן, אתה גזען ופשיסט.

שי חרמש: אתה חצוף.

דוד רותם: אדוני, נא לצאת החוצה.

קריאה: אני מצטער.

דוד רותם: אתה יוצא החוצה.

קריאה: אני לא יוצא.

דוד רותם: צא החוצה אחרת הסדרים יוציאו אותך, נא לצאת.

שי חרמש: לקרוא לי יחסן בכפר עזה?

שי חרמש: חצוף אתה.

דוד רותם: נא לצאת החוצה.

מרדכי קרמניצר: דבר אחד לא צריך לעשות וזה להיתמם.

מרדכי קרמניצר: הצטברה פרקטיקה במשך שנים של עבודה של ועדות קבלה.

מרדכי קרמניצר: אנחנו יודעים שוועדות הקבלה הן מחסום בעיקר משום שערבים לא פונים וקליטתם של אתיופים, של מזרחיים, של פגועי נפש, של אימהות חד הוריות, של אנשים מבוגרים מידי ושל כל מיני קבוצות כאלה.

מרדכי קרמניצר: אם זאת לא יחסנות אני לא יודע מהי יחסנות.

מרדכי קרמניצר: כך פועלות ועדות הקבלה.

מרדכי קרמניצר: החוק הזה בא לתת להן הכשר.

מרדכי קרמניצר: על פי ההיגיון של החוק הזה, גם שכונה קטנה בעיר יכולה לבוא ולומר: גם לי מותר לשמור על האופי התרבותי המיוחד שלי, שכונה יהודית חילונית.

מרדכי קרמניצר: אנחנו לא רוצים שיבוא לכאן ערבי.

מרדכי קרמניצר: זה לא יותר טוב ממכתב הרבנים.

מרדכי קרמניצר: זה גרוע שהכנסת נותנת לזה גושפנקא, שיושב ראש הוועדה אומר בראיון לגלי צה"ל: אני רוצה לאפשר לישוב יהודי ציוני, שמה שמייחד אותו זה שהוא מציין את יום השואה, את יום הזיכרון ואת יום העצמאות, למנוע מערבי שלא שירת בצבא ולא שירת שירות לאומי לבוא ולהצטרף לישוב כזה, אני טוען שזה דבר אנטי יהודי, לא דמוקרטי, במובן הכי עמוק.

דוד רותם: מוטקה קרמניצר, בתור האדמו"ר של הרשימה החדשה לא ביקשתי ממך להטיף לי מוסר.

מרדכי קרמניצר: אני לא מטיף לך מוסר.

דוד רותם: אני רוצה להבין, אתה מדבר פה בשם עצמך.

דב חנין: איזה אדמו"ר?

דוד רותם: האדמו"ר של הרשימה החדשה.

דב חנין: איזה אדמו"ר?

דב חנין: איזה אדמו"ר?

דב חנין: באמת למה להוריד את הדיון.

חיים אורון: נכון שלאורחים יש פחות זכויות מחברי כנסת אבל אפשר לשמור על כבודם.

דוד רותם: אני לא מוכן שאף אחד לא יטיף לי מוסר, מה אני אגיד ומה אני לא אגיד.

דב חנין: אתה פוגע בכבודם של אורחי הכנסת.

דב חנין: אין שום מקום  להערות אישיות.

שי חרמש: הם פוגעים בכבודנו.

דוד רותם: אף אחד לא יטיף לי מוסר על דברים שאני אמרתי.

דב חנין: הוא לא הטיף לך מוסר, הוא התווכח לגופו של עניין.

דוד רותם: לא נכון, הוא אמר שאני אמרתי דברים כאלה וכאלה.

דב חנין: הוא התווכח לגופו של עניין.

דב חנין: זה לא מכובד.

דוד רותם: אני לא מוכן שאורח בוועדה יטיף לי מוסר.

דוד רותם: הוא בא לדבר על החוק.

חיים אורון: זכותו המלאה לבוא לכנסת ולהגיד לנו, כמו שאומרים לי מהבוקר עד הערב.

חיים אורון: עכשיו אני נגד לתת תקציבים לירושלים אז אומרים לי: אתה בוגד בירושלים.

חיים אורון: ביקשתי לסתום את הפה למישהו?

חיים אורון: מהבוקר עד הערב אומרים לי.

חיים אורון: אז מה?

חיים אורון: הוא מתווכח איתך בסדר גמור, זאת זכותו.

דוד רותם: אין לו זכות להגיד לי.

חנא סוייד: הם רוצים שזה יגיע כמו שקרה בטוסון אריזונה, שמישהו קיבל כדור.

שי חרמש: מישהו קורא לנו יחסנים, תסלח לנו.

שי חרמש: זה לא קומפלימנט, אורון.

קריאה: הצעת החוק - - -

שי חרמש: תעברי את מה שאני עובר ותקראי לי יחסן, חצופה.

דני דנון: לא שמעת?

דני דנון: קראו לך גזען ופשיסט.

דני דנון: זה המכובדות של האורחים.

מרדכי קרמניצר: אני מבקש לומר שגם אם המספר יורד ל-400 וגם אם הוא יצומצם אזורית בנימוק שזה נועד לאפשר העדפה לרוב באזורים האלה, שזה קונספט מאוד מוזר במדינה דמוקרטית, הוא יישאר חוק שלא מתיישב לחלוטין עם ההיסטוריה היהודית, שעומד בניגוד גמור לכך שאנחנו היינו מיעוט שרדפו אותנו בתחום הדיור.

מרדכי קרמניצר: הוא לא מתיישב עם היותנו מדינה יהודית שיש לנו אחריות כלפי יהודי העולם.

מרדכי קרמניצר: זה יהיה מודל פעולה לאנטישמים בעולם כלפי הדרת יהודים ממקומות ישוב שונים.

שי חרמש: הם לא זקוקים לזה.

דוד רותם: עוד מילה אחת ואתה בחוץ.

מרדכי קרמניצר: לכן זה חוק שנועד לפגוע בנשמת אפו של המשטר דמוקרטי שהיא הזכות לשוויון.

מרדכי קרמניצר: השאלה כאן היא לא מה קהילה רשאית והאם אדם רשאי לבחון את שכנו.

מרדכי קרמניצר: השאלה היא למה המדינה רשאית, כשהיא מקצה קרקע ונותנת טובות הנאה כלכליות?

מרדכי קרמניצר: מדינה איננה רשאית להקצות קרקע תוך פגיעה בשוויון.

מרדכי קרמניצר: זה חוק שנועד לאפשר פגיעה בשוויון ולכן הוא חוק אנטי דמוקרטי ואנטי יהודי במהות שלו והשינויים האלה לא משנים דבר.

חנא סוייד: אני באמת מבקש להתייחס לדברים - - -

מיכאל בן-ארי: סליחה, אני מוחה.

מיכאל בן-ארי: הוא דיבר 6 פעמים ואני עדיין לא דיברתי, אני מבקש למחות.

דוד רותם: אני אתן לך לדבר אחרון.

חנא סוייד: אני רוצה להתייחס לדברי הטעם שהיושב ראש אמר כאן.

חנא סוייד: ראשית, לגבי ההקדמה, לגבי הרגע.

חנא סוייד: כאילו שאנחנו צריכים בארץ הזאת דברים שמאחדים אוכלוסיות, שמאחדים קהילות ביחד.

חנא סוייד: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב ראש, זה בדיוק ההיפך הגמור ממה שצריך.

חנא סוייד: דבר שני שהוא במטרות.

חנא סוייד: אני מבין שהיושב ראש רוצה להכין איזו הגנה לחוק הזה, שהפריבילגיות שהחוק הזה נותן לקבוצה מסוימת הם למטרה ראויה, הם למטרה לאומית.

חנא סוייד: המטרה הלאומית במקרה הזה, כפי שדובר כאן קודם, זה ביזור אוכלוסיה.

חנא סוייד: צריך לעודד אוכלוסיה לעבור לגור או לעבור לנגב או לגליל ולכן כאן ההוספה של הנגב והגליל.

חנא סוייד: אני אומר לך אדוני היושב ראש, זה לא לוגי, זה לא הגיוני לחלוטין.

חנא סוייד: למה?

חנא סוייד: כי החוק הזה יוצר עכבות, יוצר בעיות, יוצר יותר תנאים, מקשה על מי שרוצה לגור בישוב מסוים.

חנא סוייד: הוא לא פותח שערים.

חנא סוייד: להיפך, הוא סוגר שערים.

חנא סוייד: לכן אם אתה מביא אותו בקונטקסט של לעודד ביזור אוכלוסייה, אתה יוצר בדיוק את ההיפך הגמור.

ישראל חסון: אתה טועה.

חנא סוייד: אני חושב כך, זה ההיגיון שלי.

חנא סוייד: עם הלוגיקה שלי אני אומר שאתה לא יכול לטעון מצד אחד שאתה מעודד ביזור של אוכלוסייה, ומצד שני אתה יוצר עכבות, אתה יוצר מכשולים בפני הביזור של האוכלוסייה.

חנא סוייד: לכן שני הדברים האלה הם ממש מנוגדים לרצון הטוב שהיושב ראש השמיע כאן.

חנא סוייד: אני רוצה להגיד שכל הישובים שהוקמו בנגב ובגליל בעשורים האחרונים, החוק הזה, גם אם זה 400 וגם אם זה 500, לא מחריג אותם.

חנא סוייד: כל הישובים מלבד הישובים ההיסטוריים כמו בית שאן, טבריה, צפת.

חנא סוייד: כל הישובים שהוקמו משנת 1980 ועד היום, החוק הזה תופס לגביהם.

חנא סוייד: לכן בעצם כל התיקונים האלה הם רק קוסמטיקה ריקה שלא מוסיפה שום דבר לחוק.

טלב אלסאנע: אני מבקש להירשם.

דוד רותם: אני סגרתי את הרשימה.

דוד רותם: אי-אפשר להגיע בדקה האחרונה ולהגיד אני רוצה לדבר.

טלב אלסאנע: זכותי להירשם ואני מבקש רשות דיבור.

דוד רותם: חבר הכנסת בן-ארי, בבקשה.

טלב אלסאנע: אתה לא יכול לעשות סתימת פיות.

מיכאל בן-ארי: אני שומע פה את הצדקנות של אנשי דו הקיום.

מיכאל בן-ארי: חבר הכנסת חנא סוויד אמר שמאחדים קהילות יחד.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה לעשות קצת תזכורת גם לבחור שקודם צעק פה לחבר כנסת נכבד כמו שי חרמש.

מיכאל בן-ארי: מי כאן פשיסט ומי זה גזען?

טלב אלסאנע: תראו מי מדבר?

מיכאל בן-ארי: אני לא מרים טלפון להנייה, יה חתיכת מחבל.

מיכאל בן-ארי: אני לא מרים טלפון להנייה.

טלב אלסאנע: לפי פסקי ההלכה של הרבנים.

טלב אלסאנע: בוועדה ה זאת, שאתה יושב בראשה.

טלב אלסאנע: איזה חוקים אתה מביא לכנסת.

דוד רותם: תודה רבה.

מיכאל בן-ארי: אני אזכיר פה לכולם.

מיכאל בן-ארי: לפני 4 שנים ישוב שנקרא פקיעין, התנכלות לתושבים היהודים שם.

מיכאל בן-ארי: פרעות, פוגרומים.

מיכאל בן-ארי: היום פקיעין היא נקייה מיהודים.

מיכאל בן-ארי: לא שמענו פה את כל הצדקנים האלה שבאים ואומרים גזענות ופשיזם.

מיכאל בן-ארי: לפני שלושה ארבעה שבועות ראש המועצה המקומית מוחמד ח'ייר אמר שיהודים לא יכנסו לפקיעין.

קריאה: יהודים כמוך, יש שם עדיין יהודים.

מיכאל בן-ארי: זרקו משם את כל היהודים.

מיכאל בן-ארי: עומד פה חבר הכנסת הורוביץ שמצדיק את הגזענות של אנשי מר"צ, שבשבת הפגינו עם דגלי אשף ביפו נגד – הם קוראים לזה התנחלות של יהודים, התנחלות של יהודים.

מיכאל בן-ארי: למה?

מיכאל בן-ארי: כי הם באים בעמותה אז הם מתנכלים.

מיכאל בן-ארי: אז אם אלה המדדים, אז בואו נבדוק את העמותות שמממנות.

מיכאל בן-ארי: אתם מתנגדים לבדוק את העמותות האלה שמממנות את ההשתלטות על הגליל והנגב.

מיכאל בן-ארי: אם אתה לא יודע מספיק, תשאל את חבר הכנסת הזה שנותן טלפון להנייה הוא יספר לך על הרצון שלו.

מיכאל בן-ארי: הוא קורא לאדמות שלך אדמות הבדואים.

מיכאל בן-ארי: גם לבית שלך הוא קורא אדמות הבדואים, שלא תתבלבל.

חיים אורון: המקצוע שלך זה לשלם כסף למשתמטים.

חיים אורון: זה המקצוע שלך, אתה מתפרנס מזה.

מיכאל בן-ארי: אילן גילון לימד אותך סיסמה.

מיכאל בן-ארי: אבל אני לא מפגין עם דגלי אש"ף.

מיכאל בן-ארי: עם דגלים של רוצחים אני לא מפגין.

מיכאל בן-ארי: רבותיי, הצדקנות הזאת לא יכולה להיות מאותם אנשים שמפגינים נגד התיישבות של יהודים שחזרו לבתיהם בשמעון הצדיק, עם גזענות, שבאים ומפגינים נגדם.

מיכאל בן-ארי: פתאום כשיהודים או ישובים רוצים להגן על עצמם מפני השתלטות מכוונת - אדוני ניצן הורוביץ, מכוונת על ידי עמותות .

מיכאל בן-ארי: תשאל את "עדאללה" איך הם עומדים מאחורי המגמה הזאת להפוך ישובים ובתים בגליל וקיבוצים ומקומות אחרים בעצם להפוך את אופיים, להפוך אותם לעוד שטח נקי מיהודים.

מיכאל בן-ארי: זאת המגמה.

מיכאל בן-ארי: פתאום שמעתי צדקנות, נווה שלום זה בסדר שהם עושים איזון של יהודים וערבים.

מיכאל בן-ארי: זאת לא גזענות?

מיכאל בן-ארי: אז אם מישהו רוצה שהישוב שלו רוצה שהישוב שלו יהיה אך ורק בעל אופי מסוים,  למה רק נווה שלום זה מותר?

מיכאל בן-ארי: רבותיי, אני אומר לכם.

מיכאל בן-ארי: הצדקנות והצביעות שלכם חשופים פה לעיניי כל.

מיכאל בן-ארי: הגזענות והפשיזם הם שלכם בלבד וזה מוכח פעם אחר פעם.

מיכאל בן-ארי: פקיעין, יפו, שמעון הצדיק, נווה שלום.

מיכאל בן-ארי: צריך עוד הוכחות לגזענות שלכם?

מיכאל בן-ארי: העם היהודי חזר לארצו.

מיכאל בן-ארי: זה לא יעזור לכם.

מיכאל בן-ארי: אנחנו נשמור על הארץ הזאת מפני כל המילים האלה, מפני כל הסיסמאות הריקות האלה שבאות לחסל את המדינה היהודית היחידה שיש לנו.

מיכאל בן-ארי: כל הקללות והחירופים והגידופים שלכם, תחזירו אותם כלפי עצמכם.

חבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

טלב אלסאנע: אני מודה לך, היושב ראש.

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין שזה אחד החוקים שמהווים פרשת דרכים לכל ההתייחסות ליחסים של אזרחים ערבים ויהודים במדינה.

טלב אלסאנע: הסוגיה של המגורים היא סוגיה מהותית.

טלב אלסאנע: לא יכול להיות שאנחנו נצא בקריאה נגד רבנים שמוציאים פסק הלכה נגד מגורים של ערבים או יהודים ומצד שני, אנחנו נחוקק חוק, לא אינדיבידואלי, אלא לגבי ישובים שיהיו נקיים, ישובים יהודים או ערביים.

טלב אלסאנע: אני חושב שהמגמה הזאת היא מסוכנת.

טלב אלסאנע: מדינת ישראל הסתדרה מצוין במצבים הכי קשים ללא החוק האומלל הזה.

טלב אלסאנע: החוק הזה הוא חוק של קבוצה מסוימת שרוצה להסית והפכה את השנאה לאג'נדה  ומזינה את התופעות השליליות.

טלב אלסאנע: אנחנו לא צריכים להתפלא שבכל הסקרים יש לנו נטייה גזענית ופסולה בקרב הצעירים במדינה שלא רוצים לגור עם ערבים, שרוצים לרסס ערבים.

טלב אלסאנע: צריכים לשאול מי האחראי לתופעה הזאת.

טלב אלסאנע: האחראי לתופעה זאת הוא זה שמעביר מסר כאן של דה לגיטימציה אזרחית למי שאיננו יהודי.

טלב אלסאנע: אנחנו כאן נושאים באחריות.

טלב אלסאנע: החוק הזה הוא מעבר למימדיו, החוק הזה הוא מעבר לאותם ישובים קהילתיים.

טלב אלסאנע: החוק הזה מהווה מסר לכלל האזרחים, לכלל האוכלוסייה, איך להתייחס למי שאיננו יהודי, איך להתייחס לאזרחים הערביים.

טלב אלסאנע: האיום כאן, לא הערבים שהם אזרחים כאן שמבקשים שוויון זכויות.

טלב אלסאנע: הרוב הדורסני שאין לו שום מחויבות לדמוקרטיה הוא זה שמאיים על הדמוקרטיה שבמסגרתה אנחנו יכולים לחיות.

טלב אלסאנע: רק אתמול נשיאת בית המשפט העליון התייחסה לזוג צעירים מזבידת שרצו לגור בישוב רקפת ופסלו אותם.

טלב אלסאנע: נשיאת בית המשפט העליון היא לא ערביה ולא פלסטינית.

טלב אלסאנע: היא  אומרת: "לא מצאתי שום דבר שאיננו מתיישב".

טלב אלסאנע: זה עצם העובדה שהם לא ערבים, זה כבר פוסל אותם?

שי חרמש: מה היא אמרה על ועדות הקבלה?

טלב אלסאנע: ועדות הקבלה פסלו אותם.

שי חרמש: לא, היא אמרה שזה עניין של הכנסת.

טלב אלסאנע: תארו לעצמכם מה יהיה אחרי החוק הזה.

טלב אלסאנע: זה ייתן לגיטימציה, ייתן כוח, ייתן עוצמה לאותן נפשות גזעניות.

טלב אלסאנע: זה החוק שייתן לגיטימציה לכל תפיסת העולם הכהניסטית של מיכאל בן ארי.

טלב אלסאנע: אתם נותנים לו את הלגיטימציה בשל החוק המפוקפק הזה.

טלב אלסאנע: לכן אני מבקש לחשוב עוד פעם.

טלב אלסאנע: זה דבר שהוא מסוכן.

טלב אלסאנע: אני לא רואה את הערבים עומדים בתור לגור בישובים היהודים.

טלב אלסאנע: אני באמת לא רואה אותם.

טלב אלסאנע: האיום הזה שמהלכים אימים באמת לא קיים.

טלב אלסאנע: החוק הזה פוגע לא רק בערבים, זה פוגע  בדמוקרטיה.

טלב אלסאנע: זה מעביר מסר רע לבני הנוער, זה מעביר מסר רע לתפישה ולערים הדמוקרטיים.

טלב אלסאנע: לכן תחשבו עוד פעם איזה נזק אתם גורמים.

דוד רותם: חבר הכנסת שלמה מולה, אחרון הדוברים ואחריו נציג משרד המשפטים.

שלמה מולה: תודה אדוני היושב ראש.

שלמה מולה: לפני שעזבתי להצבעה בוועדת הכנסת נאמר שיש הרבה יוצאי אתיופיה בישובים.

ישראל חסון: זה לא נאמר.

שלמה מולה: ישראל, לא הפרעתי לך.

ישראל חסון: הוא מצטט אותי, כי אני אמרתי.

שלמה מולה: אמרת שיש אתיופים ביודפת.

שלמה מולה: נכון שיש בחור אחד.

שלמה מולה: מה לעשות, הוא נשוי עם מי שאינה יוצאת אתיופיה.

שלמה מולה: הייתי רוצה לראות, אם הוא היה מגיע לבד אם הוא היה מתקבל.

שלמה מולה: על פי החוק המוצע, אף יוצא אתיופיה לא יוכל להתקבל בישובים, לא בגלל יכולתו הכלכלית, לא בגלל המרקם החברתי כפי שמצוין כאן.

שלמה מולה: יתרה מזאת, מי שעוצם את עיניו בכלל שלגבי קליטתם של עולי אתיופיה בישראל בבתי הספר, במקומות העבודה, מכאן עד הודעה חדשה ועל הרבה מאוד נושאים שהם מתקבלים.

שלמה מולה: לכן חוק שכזה הוא מכשיר ונותן הכשר בהחלט כדי שלא יתקבלו.

שלמה מולה: טלב אלסאנע אמר שלא הרבה ערבים עומדים בתור אבל הייתי רוצה שהרבה יוצאי אתיופיה כן יעמדו בתור ויתקבלו אבל לצערי הגדול החוק הזה - עד עכשיו היתה עצימת עיניים ועכשיו החוק הזה אומר שסגרנו  לכם את הדלתות.

דוד רותם: אדוני היושב ראש, בבקשה.

ראובן ריבלין: אני חייב לצאת כי יש לי מחויבות אחרת.

ראובן ריבלין: באתי על מנת לומר את דבריי.

ראובן ריבלין: שמעתי גם את החברים.

ראובן ריבלין: החוק כפי שהונח על שולחן הכנסת לקריאה שנייה ושלישית היה עלול להיות חוק שבו יש בשורה חדשה.

ראובן ריבלין: בעוד שאם יתקבלו שני התיקונים האלמנטאריים והמינימאליים שפרופסור קרמניצר חושב שהם רק איזה כסות ואינם יורדים למהות, - כמובן שלגבי המהות כל אחד יכול לחשוב כפי שהוא חושב ולהצביע כפי שהוא רוצה אבל לפי דעתי, בקבלת שני התיקונים אנחנו משקפים משימה לאומית לסדר עדיפויות בנגב ובגליל מבלי לפגוע בתושבים ובאוכלוסיה המתגוררת שם.

ראובן ריבלין: אם ההצעה תתוקן, היא לא פוגעת במכרזים שמפרסם המנהל תדיר של קרקעות לאוכלוסיות ערביות באזורים אלה.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר, חבר הכנסת חרמש, שכאשר ישבנו עם הייעוץ המשפטי, וגם אתה היית עד לכך, הדברים לקוחים גם, מבחינת סדרי עדיפויות לאומיות, מחוק אזורי פיתוח וחוק מס הכנסה וכרגע הדברים משקפים בדיוק את אותה רוח שקבועה בחוק זה.

ראובן ריבלין: הדבר יכול גם להביא לידי הסבר ברור לתכליתו של חוק זה, אם כי אני מוכרח לומר שלהשקפת עולמי האישית זה הרע במיעוטו.

ראובן ריבלין: כל עוד נשמה באפי, כדי שנוכל לפחות להגיע למצב שבו לא יהיה חוק שיחול על כל הארץ ושהפרשנות שלו יכולה להיות כפי שגם פורסמה כלפי העולם כולו וכלפי הציבור בישראל.

ראובן ריבלין: אני חושב שהתיקונים האלה מאפשרים לנו, בכל זאת, להבין איזה היגיון שהוא בבחינת סדרי עדיפויות שהם היו במשך מאה השנים האחרונות סדרי עדיפויות שחיינו איתם מתוך כורח.

ראובן ריבלין: אם צריך לחיות איתן גם במדינתנו אנו, יש שאלות רבות.

ראובן ריבלין: כמובן לכך ייתן דעתו כל אדם כאשר הוא יבוא להצביע.

ראובן ריבלין: אני חושב שכאשר נקבל את שני התיקונים האלה, אנחנו נהיה באותה מערכת של חוקים רבים הנמצאים בישראל והמדברים על סדרי עדיפויות לאומיות והמדברים על אזורי פיתוח ובכך אני מסיים את דבריי.

ראובן ריבלין: אני מאוד מודה לכם.

ראובן ריבלין: קודם כל מודה לך שהסכמת להחזיר את הדיון.

ראובן ריבלין: אני יודע שהדברים האלה לא תמיד מספקים כי יש כאלה שבאים ואומרים – יש אומר כולה שלי ויש אומר חציה שלי.

ראובן ריבלין: אלה הם הדברים.

דוד רותם: אל תטעה אדוני היושב ראש, כולה שלי.

ראובן ריבלין: אני שמח לשמוע את זה ממך.

ראובן ריבלין: נדמה לי ששמעתי את זה עוד לפני שנולדת.

דוד רותם: אני לא בטוח.

ראובן ריבלין: אני בטוח.

חיים אורון: אל תסמוך על האמירות האלה, כבר נכוות מספר פעמים.

חיים אורון: מה אני חושב אתה יודע, מה הוא בסוף יעשה אתה לא יודע.

ראובן ריבלין: אני אף פעם לא מפחד מהאויבים שלי.

דוד רותם: נציג משרד המשפטים, בבקשה.

אריאל צבי: אני רוצה להתייחס למה שנאמר פה על תקנונים של אגודות שיתופיות.

אריאל צבי: באמת הגיעו פניות ליועץ.

אריאל צבי: הנושא נבדק על ידנו והעברנו לרשם הסתייגויות מחלק מהתקנונים.

אריאל צבי: בשום שלב הם לא אושרו אצל היועץ המשפטי לממשלה.

דוד רותם: גברתי היועצת המשפטית.

סיגל קוגוט: החוק הוחזר למען שלושה דברים.

סיגל קוגוט: אתה הזכרת שניים מהם והשלישי הוא סעיף השוויון.

סיגל קוגוט: מאחר והוא פתוח רק לשלושה הדברים האלה אני אתייחס רק אליהם, אם כי עיקר הדיון ועיקר הביקורת היתה על סעיפים שלא פתוחים עכשיו לדיון.

סיגל קוגוט: מתוך כל הסעיפים שכן חזרו לוועדה לדיון, הראשון שבהם יש לו קשר רלוונטי הדוק למטרה של החוק.

סיגל קוגוט: הנושא של מספר בתי האב קשור לתכלית.

סיגל קוגוט: התכלית היתה קהילתיות.

סיגל קוגוט: אף אחד לא דיבר על כך שלאדם יש זכות כלשהי לבחור את שכנו.

סיגל קוגוט: דיברו על קהילתיות בישובים קטנים ולכן התיקונים שהציעו המציעים הם מאוד רלוונטיים.

סיגל קוגוט: הממ"מ העביר לנו נתונים.

סיגל קוגוט: בגליל ובנגב יש 470  ישובים.

סיגל קוגוט: אם יתקבל התיקון לגבי ה-400 – נכון שבין 400 ל-500 זה לא הבדל גדול אבל אם יתקבל התיקון לגבי 400 הוא יחול בערך  על 315 ישובים.

סיגל קוגוט: זה כן הבדל בין 475 ל-315.

סיגל קוגוט: לגבי יתר הארץ, כל הישובים שהחוק יכול היה בכלל לחול עליהם, אם זה היה 500 אז מדובר בעוד 140 ישובים.

סיגל קוגוט: לגבי יתר הארץ, אם יתקבל התיקון לגבי ה-400 החוק יחול על 55 ישובים.

סיגל קוגוט: זה הבדל גדול.

סיגל קוגוט: זה נכון שבגליל ובנגב זה עיקר הישובים,  זה נכון שביתר הארץ זה פחות ישובים וכשזה יהיה 400 זה יהיה עוד פחות ישובים.

סיגל קוגוט: לכן, א', התכלית והמספר יש לו קשר רלוונטי.

סיגל קוגוט: ב', האבחנה השנייה לגבי הגליל והנגב בלבד, מעבר לכל ההסתייגויות שהובעו כאן, מתחזקת נוכח הנתונים.

סיגל קוגוט: סעיף השוויון, שזה הדבר השלישי.

סיגל קוגוט: אני אקריא אותו בנוסחו כפי שכרגע הוא נמצא.

סיגל קוגוט: סעיף השוויון זה בעמוד החמישי.

סיגל קוגוט: כרגע כתוב: שוועדת הקבלה לא תסרב לקבל מועמד מטעמי גזע, דת, מין, לאום או מוגבלות.

סיגל קוגוט: ברור שגם בלי הסעיף הזה אסור היה להפלות מהטעמים האלה.

סיגל קוגוט: ברור שאם כתובים הטעמים האלה זה לא אומר שמותר להפלות מטעמים אחרים.

סיגל קוגוט: יחד עם זאת, החליטו המציעים לקבל את ההסתייגות של חבר הכנסת אורון ולהוסיף פרמטרים חשובים אחרים: מעמד אישי, גיל, פורות, נטייה מינית, ארץ מוצא, השקפה או השתייכות מפלגתית פוליטית .

סיגל קוגוט: זה יתווסף לסעיף לפי ההצעה של המציעים.

דוד רותם: לא, זה היה לפי ההצעה של חיים אורון.

קריאה: זה הפך להיות חלק מהסעיף?

סיגל קוגוט: כן.

שי חרמש: עכשיו זה לא ימנע את תמיכתו של חיים אורון בחוק.

חיים אורון: בשום פנים ואופן לא.

טלב אלסאנע: אם מדברים על שיוויון, זה חלק מהמהות של השוויון.

סיגל קוגוט: כמובן שגם בלי הסעיף.

סיגל קוגוט: מאחר ובחוק יש מסרים, זה נועד לכתוב עלי ספר גם את המסר הזה.

שי חרמש: תקריאי עוד פעם.

סיגל קוגוט: מעמד אישי, גיל, הורות, נטייה מינית, ארץ מוצא השקפה או שייכות מפלגתית פוליטית.

סיגל קוגוט: לכן האבחנה השלישית לגבי גליל ונגב, שמכוונת בעיקרה כלפי אוכלוסיה שאחד מסעיפים השוויון האלה נועדו דווקא למנוע את אפלייתה, יכולה להביא את האמירה כאילו החוק נועד דווקא להדיר את האוכלוסייה הזאת במיוחד.

סיגל קוגוט: זאת אבחנה בעייתית.

סיגל קוגוט: האבחנה צריכה להיות לפי אפיונו של הישוב.

סיגל קוגוט: יש כל מיני אפיונים: מספר בתי אב זה אחד מהם.

סיגל קוגוט: האפיון של האזור הגיאוגרפי הוא הרבה יותר בעייתי בהקשר הזה ולכן גם הסכמנו עם משרד המשפטים בשעתו שיש כאן בעיה שיכולה לעלות כדי בעיה חוקתית, מעבר לדברים אחרים שדיברנו עליהם בעבר.

סיגל קוגוט: לכן הסעיף הראשון על מספר בתי האב והסעיף האחרון על השוויון כן הולכים עם המגמה.

סיגל קוגוט: לעומת זאת, האבחנה לפי אזורי הגליל והנגב, שגם אם כוונתה טובה תוצאתה יכולה להביא להדרה מסוימת בלבד, פחות טובה.

דוד רותם: קיבלתי הסתייגויות של חבר הכנסת דב חנין, חנא סויד, מוחמד ברכה ועפו אגבאריה.

סיגל קוגוט: יש כאן הסתייגויות לשם החוק.

סיגל קוגוט: לא חייבים להצביע אחת אחת.

סיגל קוגוט: כל מי שחושב ששם החוק צריך להיות אחרת, אם זה יתקבל, נצביע אחת אחת על ההסתייגויות האלה.

סיגל קוגוט: כל יתר ההסתייגויות עומדות ונמצאות.

סיגל קוגוט: נוספו עוד שתיים.

דוד רותם: אני מעלה להצבעה, האם צריך לשנות את שם החוק.

דב חנין: אני מחליף את ד"ר סוויד.

אמנון כהן: אני מחליף את מיכאלי.

דוד רותם: אני עובר להצבעה.

דוד רותם: מי בעד שינוי שם החוק?

דוד רותם: הצבעה     בעד – 3 נגד – 7 נמנעים - אין

דוד רותם: ההסתייגויות נפלו.

סיגל קוגוט: הן עולות למליאה.

דוד רותם: יש הסתייגות נוספת של חבר הכנסת בן-ארי שאומר כך: ישוב חקלאי אשר חברי האגודה שלו קיבלו החלטה ברוב מיוחס על פיהם הם נשמעים לקריאותיה של דמות סמכותית דתית אשר נשמעת לחוקי מדינת ישראל, ובלבד שהדמות מתגוררת באותו ישוב ונושאת בתפקיד רשמי מטעם המדינה, תהיה רשאית, כדוגמת רב, כומר ואימאם, תהיה רשאית במידה ותתקבל החלטה ברוב מיוחס של חברי האגודה - - -

חיים אורון: גם מוטה, הוא הרי אדמו"ר?

דוד רותם: "תהיה רשאית במידה ותתקבל ההחלטה ברוב מיוחס של חברי האגודה"...

דוד רותם: – תעשו לי טובה, אני את מוטה מכיר יותר שנים מכם.

דוד רותם: אל תשמרו על מוטה מפניי.

טלב אלסאנע: באמת הוא זקוק לשמירה מפניך.

דוד רותם: "להודיע למנהל מקרקעי ישראל ולמשרד הבינוי והשיכון כי מועמדים למגורים לישוב יתקבלו אך ורק לאחר קבלת המלצת ועדת הקבלה של הישוב".

דוד רותם: מי בעד ההסתייגות נא להרים את היד?

דוד רותם: רבותיי, הכוונה של ההסתייגות הזאת היא שכאשר יש דמות רוחנית שהיא מנהלת את הישוב והיא קובעת את ההלכות בהם, בין אם זה רב, בין אם זה כומר, בין אם זה אימאם, אז באותו ישוב תהיה ועדת קבלה כדי לבדוק התאמה.

דוד רותם: אני יכול להבין את הכוונה פה.

דוד רותם: קחו לדוגמה ישוב כמו כפר חב"ד.

סיגל קוגוט: זה לא מאפיינים ייחודיים.

סיגל קוגוט: אם זה מאפיינים ייחודיים אז יש את העילה של מאפיינים מיוחדים.

סיגל קוגוט: זאת עילה לא מוגדרת.

סיגל קוגוט: מה זה?

דוד רותם: זה מה שמציע חבר הכנסת בן ארי.

דוד רותם: אפשר להצביע בעד, אפשר להצביע נגד.

דוד רותם: אני מעלה את זה להצבעה.

דוד רותם: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת בן-ארי?

דוד רותם: הצבעה     בעד – 5 נגד – 1 נמנעים - אין

דוד רותם: ההסתייגות נתקבלה.

סיגל קוגוט: ההסתייגות לא יכולה להתקבל בנוסח הזה.

סיגל קוגוט: אי-אפשר להבין מה כתוב כאן.

דוד רותם: משרד המשפטים, בבקשה.

אריאל צבי: הממשלה לא תומכת בהסתייגות הזאת.

אריאל צבי: זה לא היה בהסכמת הממשלה, אנחנו מתנגדים לזה.

דני דנון: אם בקיבוץ מחליטים כל החברים לא לקבל חברים ממקום מסוים, זאת לא מדינת הלכה?

סיגל קוגוט: אבל זה מאפיינים ייחודיים.

דוד רותם: רבותיי, אני מצביע על 400 במקום 500 בסעיף 2(1) לחוק.

חיים אורון: לדעתי צריך להצביע גם על 100.

דב חנין: לא, על כל המספרים.

דוד רותם: סליחה רבותיי היקרים, זה לא נכון.

דוד רותם: אני רק מצביע על - - -

דב חנין: לא אדוני.

דוד רותם: לא אדוני?

דוד רותם: אז אני החלטתי.

סיגל קוגוט: רק אם יש עוד הסתייגות.

סיגל קוגוט: על ההסתייגויות שכבר עברו אנחנו הצבענו.

סיגל קוגוט: על 300 אין הסתייגות.

סיגל קוגוט: על 240, על 100.

חיים אורון: אני רוצה על 72.

דוד רותם: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אורון במקום 500, 72.

דוד רותם: הצבעה         בעד – 3 נגד - 7 נמנעים - אין

דוד רותם: ההסתייגות נפלה.

דוד רותם: מי בעד 400 במקום 500?

דוד רותם: הצבעה         בעד –רוב  נגד - מיעוט נמנעים - אין

דוד רותם: זה עובר להיות 400 במקום 500.

דוד רותם: הסעיף הבא גליל ונגב.

דוד רותם: נא לקרוא את הנוסח של הסעיף.

סיגל קוגוט: ניסחנו את זה לפי מה שהיושב ראש דיבר פה.

סיגל קוגוט: תיווסף להגדרות הגדרה מה זה "גליל" כמשמעותו בחוק הרשות לפיתוח הגליל.

סיגל קוגוט: מה זה "הנגב" כמשמעותו בחוק הרשות לפיתוח הנגב.

סיגל קוגוט: בהגדרה של ישוב קהילתי ייאמר: "ישוב בגליל או בנגב המאוגד".

שלמה מולה: אתה מצביע על כל החוק בסוף?

דוד רותם: החוק כבר עבר.

דוד רותם: מי בעד תוספת ההגדרה של הגליל והנגב?

דוד רותם: הצבעה         בעד – 8 נגד - 3 נמנעים - אין

ישראל חסון: אדוני היושב ראש, אני מבקש רביזיה על ההסתייגות של מיכאל בן ארי.

דוד רותם: אני אקבע מועד לרביזיה הזאת.

סיגל קוגוט: סעיף השוויון זה הסעיף האחרון.

דוד רותם: סעיף השוויון לפי הצעתו של חבר הכנסת אורון.

דוד רותם: מי בעד סעיף השוויון?

דוד רותם: הצבעה         בעד – 7 נגד - 1 נמנעים - אין

דוד רותם: תודה רבה, הסתייגות התקבלה והיא תיכנס לחוק.

דוד רותם: תודה רבה רבותיי, הישיבה נעולה.