ועדת המשנה למאבק בסחר בנשים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 22, 2011-02-23 09:30

אורית זוארץ: אני מתכבדת לפתוח את הדיון בוועדת המשנה למאבק בסחר נשים.

אורית זוארץ: על סדר היום תקיפות מיניות של מהגרות עבודה.

אורית זוארץ: הדיון הזה מתקיים בהמשך לדיון שקיימנו בחודש יוני ביום זכויות האדם, שבו עלו שני נושאים: נושא אחד היה תקיפות מיניות של מהגרות עבודה, שמגיעות לישראל לעבוד ברשות.

אורית זוארץ: ונושא שני, תקיפות מיניות של פליטות ומבקשות מקלט.

אורית זוארץ: קבענו בדיון שיש כאן שני נושאים משמעותיים, כבדים ורציניים, והחלטנו לחלק את הטיפול בנושאים האלה והיום מתקיים הדיון הנוסף על ניצול מיני ותקיפות מיניות של מהגרות עבודה.

אורית זוארץ: בדיון הקודם נגענו בכמה סוגיות ומונח לפניכם הדו"ח של מחלקת המחקר שערכו גלעד, נתן ומריה, והם יציגו את הנתונים ואת הממצאים שעלו יותר מחצי שנה אחרי הדיון הקודם.

אורית זוארץ: הנושאים המרכזיים שעלו בדיון הקודם ואנחנו ניגע בהם גם היום, זה החוזים האחידים למהגרי העבודה.

אורית זוארץ: נושא שביקשנו להסדיר בתהליך הכניסה של העובדים לארץ כדי שניתן יהיה לפקח בצורה יותר הדוקה על החוזים שאותם עובדים מוחתמים.

אורית זוארץ: על התשלומים הגבוהים שהם משלמים לאותם מתווכים וחברות כח-האדם.

אורית זוארץ: והיו כאן מקרים רבים של ניצול של מהגרי עבודה וממש סחיטה של כספים רבים שהם נאלצו לשלם.

אורית זוארץ: הציר השני שהעלינו זה היה ראיונות בשגרירות.

אורית זוארץ: לדאוג לכך שמהגרי העבודה יעברו ראיון בשגרירות.

אורית זוארץ: מה שעולה זה רק עובדות ועובדי סיעוד עוברים ראיון בשגרירות, כשעובדים שמגיעים הנה לעסוק בתחום אחרים – לא נפגשים עם שום גורם ממלכתי.

אורית זוארץ: בנושא הזכותונים, ביקשנו שהמשרדים הרלוונטיים יפיקו זכותונים בשפות וינגישו אותם לעובדים.

אורית זוארץ: ולדעתי אפילו צריך להחתים עובד שהוא קיבל זכותון והוא מבין מהן הזכויות שלו.

אורית זוארץ: מהמידע שהתקבל כאן במחלקת המחקר, מסתבר שאין זכותונים, כרגע עובדים על זכותון ויש איזושהי טיוטא בעברית.

אורית זוארץ: והנושא עדיין הזה לא טופל.

אורית זוארץ: ציר נוסף שעלה בדיון היה ביקורי הבית של העובדים הסוציאליים.

אורית זוארץ: הנוהל מחייב בנושא הסיעוד שהעובדים הסוציאליים בלשכות הפרטיות חייבים לערוך אחת לרבעון ביקורי בית בשנה אצל בעל ההיתר, ולבדוק את מצבו של העובד ולקיים אתו שיחה.

אורית זוארץ: אז מדובר פה בארבעה ביקורים אצל כל עובד.

אורית זוארץ: ומדיווחים של עובדים לארגונים, אחרי שנעשתה פגיעה, מתברר שהביקורים לא התקיימו.

אורית זוארץ: ציר נוסף זה באמת הפיקוח והאכיפה של גורמי האכיפה בכל נושא עבירות המין.

אורית זוארץ: גם הנושא הזה חסר.

אורית זוארץ: פקחי האכיפה של משרד התמ"ת ומשרד הפנים אמורים לפקח על הסוגיה הזו, ואנחנו נשמח לשמוע מהם עושים כדי להביא לכך שאותם מהגרי ומהגרות עבודה שמגיעים הנה, בחסות מדינת ישראל וברשות, זכויות האדם שלהם יישמרו.

אורית זוארץ: ולפחות מהנתונים שעלו – לא חל שיפור משמעותי גם בפעילות ההסברה למהגרות העבודה.

אורית זוארץ: ושוב, הפקת הזכותון, הנחיית עובדי שגרירות ועובדים רבים מגיעים הנה ולא ממש מודעים לזכויות שלהם ולהגנות שהחוק הישראלי ומדינת ישראל מגינה עליהם.

אורית זוארץ: אודה לנציגי המ.מ.מ.

אורית זוארץ: בהצגת הנתונים.

גלעד נתן: התייחסות למטרות העיקריות של המסמך מהישיבה האחרונה הליקויים המהותיים שעלו אז לא תוקנו.

גלעד נתן: כשאומרים לנו משרד החוץ שהם מחלקים את הזכותון של התנ"ך בשפות זרות, בראיונות בשגרירות שלתמ"ת אין זכותון בשפות זרות למעט ענף הבניין.

גלעד נתן: והראיונות בשגרירות נערכים לעובדי סיעוד בלבד, אז יש בעיה.

גלעד נתן: שלמשרד הפנים עוד אין זכותון מעודכן, ושבכלל אמורים להיות שני זכותונים שאחד מהם טיוטא ועדיין עובדים על זה.

גלעד נתן: בדיוק המצב שעמדנו ביוני, אנחנו רואים את אותה בעיה.

גלעד נתן: אין קונסול לעבודה עדיין.

גלעד נתן: לא אמורים גם להיות.

גלעד נתן: מי שעורך ראיונות בשגרירות, קציני המנהלה, ואני מניח שיש להם עוד כמה עבודות מעבר לעריכת הראיונות.

גלעד נתן: וחלק מהראיונות נערך בשיחת וידיאו כי במדינה המסוימת שממנה מביאים עובדים, אין בכלל שגרירות ישראלית.

גלעד נתן: לא סביר שמעבר לביקורים של העובדים הסוציאליים של החברות ושל הרשויות, גם גורמי האכיפה המעטים והדלים שאמונים על נושא של זכויות עובדים, ארבעה פקחים בפועל ביחסי עבודה; משרד התמ"ת – 12 פקחים בפועל.

גלעד נתן: ממשרד הפנים יקדישו את כל מרציהם לנושא ענף הסיעוד.

גלעד נתן: אבל אם לא נעשית הסברה לפני כן אם העובדים לא יודעים על זכויותיהם, אם עדיין לא מחולקים באופן סדיר זכותונים בכניסה לישראל בנתב"ג, ולא ניתנים זכותונים בשגרירות ולא נערכים ראיונות.

גלעד נתן: ונשים העובדות בחקלאות שלא עשו להן ראיון בחוץ-לארץ, אז הנשים עדיין אין להן בכלל מידע.

גלעד נתן: הן לא מבוגרות אחר-כך על-ידי גורם חיצוני.

גלעד נתן: תשובתו של משרד הפנים שהם ערכו בחצי שנה האחרונה לפחות שני ביקורים אצל כל מעסיק חדש.

גלעד נתן: אנחנו פונים לארגונים של העובדים ואומרים לנו, חלק מהעובדים לא ראו מבקר כזה, לא עובד סוציאלי, אף אחד לא שאל אותם, אף אחד לא פנה אליהם.

גלעד נתן: אז יש בעיה גם בתחום הזה.

אורית זוארץ: תודה רבה.

אורית זוארץ: אנחנו נתחיל עם הגב' מיכל רוזין, מאיגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ותקיפה מינית.

אורית זוארץ: בבקשה:

23653: בוקר טוב.

23653: אני רוצה להתחיל בעצם ולומר משהו קצת כללי בשני משפטים.

23653: הטרדה מינית קורית במקום העבודה בכל מקום במדינת ישראל.

23653: אנחנו גם פה בבית הזה.

23653: בכל שכבות האוכלוסייה, בכל מגוון האוכלוסייה.

23653: ואנחנו כמובן פועלות למיגור התופעה הזאת ככלל.

23653: אבל מוטל עלינו שבעתיים לדאוג לקבוצות שהן מוחלשות יותר וקבוצות שיש להן פחות יכולת להגיע גם למידע לגבי הזכויות שלהן וגם ליכולות לפנות, להתלונן או להפסיק באופן כזה או אחר את הפגיעה בהן.

23653: וכאן אנחנו מגיעות לנושא של עובדות זרות שבאמת הרבה מהתופעה שסובבת אותן, היא חוסר ידע, חוסר מידע.

23653: אבל גם צריך להבין הרבה מאוד חששות, כפי שיש לרוב הנשים, גם נשים שהן אמידות, חזקות, לא מוחלשות, עם סביבה תומכת, עם משפחה עם בית, שיכולות לקום ולעזוב עבודה.

23653: לא בקלות אנחנו יודעות שנשים קמות ועוזבות את מקום העבודה בעקבות הטרדה מינית.

23653: אנחנו יודעות את שיעור הנשים שמתלוננות או פונות למעסיק בתלונה על הטרדה מינית.

23653: השיעורים הם מאוד מאוד נמוכים.

23653: גם במקומות מאוד מוסדרים כמו נציבות שירות המדינה.

23653: כך שצריך להבין שאותן נשים שנמצאות פה ללא סביבה תומכת, ללא משפחה, לבד.

23653: נשלחו על-ידי משפחתן להגיע לארץ, לפרנס, לשלוח חזרה את הכסף הביתה – נמצאות בעמדה מוחלשות מראש מכל בחינה אפשרית כאשר הן מוטרדות מינית.

23653: ואנחנו באמת מנסות לעמוד על רצף הטיפול, ההתייחסות לנושא הטרדה מינית מהרגע באמת שהן מגיעות לארץ, הן מועסקות על-ידי המשפחות ועד בעצם כאשר קורית ההטרדה מינית ובמידה ואותה נפגעת מחליטה כן לדבר על כך, עם מי היא מדברת, עם מי היא יכולה לדבר, אל מי היא יכולה לפנות.

23653: מה נעשה עם זה.

23653: כלומר, יש פה רצף של אירועים שצריך לבחון אותו מהרגע שהיא נוחתת ועד חס וחלילה שקורה באמת מקרה הפגיעה ואיך היא מטופלת.

23653: קודם כל כמובן אנחנו חושבים שזכותון זה דבר מאוד חשוב בשפה של העובדת הזרה.

23653: אבל לא רק.

23653: אנחנו חושבות שיש צורך באיזשהו אקט של חתימה או של חוזה יותר מעמיק של הלשכה הפרטית שמעסיקה אותה מול העובדת הזרה, וגם למעסיק עצמו.

23653: להחתים גם את המעסיק.

23653: כי כרגע נשמעות טענות, אנחנו מתייחסות אליהן, נגיד מילה אולי קצת לא מקובלת, "הזויות", אבל יש טענות שנשמעות, בקשות למיניהן ששמענו פה גם בוועדה על טובות מיניות או פעילות מינית כזאת או אחרת עם המטופלים.

23653: אולי הם מותרים על-פי חוק, כלומר אותו מעסיק אומר, רגע, אבל אם אבא שלי מבוגר או הבן שלי יש לו צרכים, אז היא יכולה.

23653: ולכן הדברים האלה צריכים להיות לשני הצדדים, צריך להיות חוזה חתום ברור שהם מצהירים שמבינים את הנושא הזה שאסור לבקש.

23653: שהדברים יהיו שחור על גבי לבן.

23653: למדנו כבר שהתחומים האפורים בנושאים האלה.

אורית זוארץ: גם היה מקרה למיטב ידיעתי, של חוזה שהחתימו מהגרת עבודה שחלק מהשירותים שהיא צריכה לתת – גם שירותי מין.

אורית זוארץ: פשוט החתימו על חוזה שכזה.

23653: או-קיי.

23653: גם הלשכות הפרטיות, גם המעסיק יבין שעל-פי החוק במדינת ישראל, חלה עליו האחריות גם לדאוג שגם המעסיק וגם העובדת ידעו על הזכויות שלהם ועל החוק, חוק למניעת הטרדה מינית.

אורית זוארץ: ונכון להיום, מיכל, זה לא מתקיים?

23653: לא, כזה חוזה לא קיים.

אורית זוארץ: אין שום יידוע, לפי מה שאת יודעת?

23653: יש את החוק.

23653: סומכים על זה שאנשים מכירים את החוק.

23653: אנחנו לא סומכים על זה כפי שאנחנו תולים תקנון במקומות עבודה; כפי שאנחנו דורשים הכשרות במקום העבודה; כפי שאנחנו דורשים שהממונה תהיה ממונה על-פי חוק ותעבור הכשרה.

23653: למרות שזה לא על-פי חוק.

23653: אז אותו דבר צריך לדרוש במקומות האלה.

23653: הלשכה הפרטית צריכה לדעת שהיא חשופה להליכים שונים: פליליים, אזרחיים, מינהליים, שעשויים לגרור בין היתר התליית זכאותו לאישור העסקה.

23653: הדבר הנוסף וזה עלה פה במ.מ.מ.

23653: על-ידי גלעד, שהעובדים הסוציאליים שמגיעים לפקח, לבדוק, להיות בקשר עם המשפחה, אנחנו באמת שמענו גם מארגוני הסיוע וגם מהעובדות הזרות, שבעצם אין התייחסות לעובדות הזרות.

23653: הם באים הביתה, הם בודקים את מצב הבית, את מצב המטופל, האם דואגים לו, האם הוא מקולח כמו שצריך.

23653: האם הוא מרוצה מהטיפול בו.

23653: אבל בעצם אין התייחסות, לא פונים בכלל לעובדת הזרה, לא מדברים אתה.

23653: ואנחנו גם חושבות: אל"ף, שחייבים לדבר אתה, צריך להיות שאלון ברור מה שואלים אותה.

23653: לא לשאול אותה "האם הוטרד מינית".

23653: כפי שאנחנו יודעות, על השאלה הזאת רובנו נענה "לא", אוטומטית נגיד "לא".

23653: גם כאשר אנחנו בשידור חי מטרידים אותנו מינית, ראו "האח הגדול", אנחנו עדיין נגיד "לא, לא הוטרדתי, לא נפגעתי".

23653: זה טבעי לנשים להגיד "לא הוטרדתי".

23653: ולכן צריך לדעת לשאול את השאלות בצורה כזאת שהתשובה תבוא מעצמה ולא בתשובה ישירה של "כן".

23653: אותם עובדים סוציאליים שמגיעים לבית – הם צריכים להיות רגישים, הם צריכים לקחת את העובדת הזרה הצידה, לדבר אתה בצד, יכול להיות אפילו מחוץ לבית.

23653: צריך לחשוב על זה אבל סביר להניח שיהיה לה יותר קושי לדבר בחופשיות ליד בני המשפחה.

23653: והדבר הכי חשוב, רננה אחר-כך באמת תתייחס לזה, כי אנחנו התחלנו באיזשהו שיתוף פעולה בעניין.

23653: זה הכשרות לעובדים ולעובדות הסוציאליים.

23653: מי שלא מקבל הכשרה להבין מה זו הטרדה מינית - מה זו פגיעה מינית, איך מתנהגת מישהי שנפגעה.

23653: או איך לקבל פניה של נפגשת אומרת לעובד סוציאלי שהוא עושה לי ככה וככה, היא לא תדע איך להכיל את זה בעצמה ואיך להתמודד עם זה.

23653: וגם לגבי המפקחים ממשרד הפנים.

23653: אין ספק שצריך שכל המפקחים יעברו איזושהי הכשרה בנושא הזה.

23653: נקודה אחרונה.

23653: מה קורה בתחילת התהליך בעצם כאשר עובדת מחליטה כן לספר לאותה עובדת סוציאלית שהיא נפגעה, מה עושים אז.

23653: האם מוציאים אותה מיד מהבית, שאנחנו נדאג לכך כמובן.

23653: מה עושים עם אותו מעסיק, עם אותה משפחה.

23653: יש סיבות נוספות שהן לא קמות ועוזבות ולא רק כמובן שמישהו מחזיק אותם בכוח, אנחנו לא מדברים פה על כפיה שנועלים אותן בבית, אבל יש דרכים אחרות שאישה נשארת במקום העבודה, ואז האישה הישראלית במקום עבודה נשארת למרות ההטרדה המינית והיא מרגישה כבולה ואסירה במקום עבודתה מסיבות סוציאליות ואחרות.

23653: אנחנו לא נפרט פה אבל כמובן שיש לזה תיאוריה שלמה.

23653: לכן צריך ללמוד מהי פגיעה מינית ואיך מתנהגים תחת פגיעה מינית.

23653: העובדת הזרה מספרת לעובדת הסוציאלית או לנציג מהלשכה הפרטית שאכן יש פגיעה, מה קורה לגבי המעסיק.

23653: מה קורה לגביה.

23653: האם היא מיד מסודרת לעבודה אחרת.

23653: כמה נשים כאלה אכן עזבו.

23653: זה חשוב מאוד לקבל נתונים, כמה מיד כשעזבו הועסקו בעבודה מיידית, או שנשארו פה לא חוקיות או נאלצו לעזוב.

23653: ואכן מה קורה לאותו מעסיק.

23653: האם יש דלת מסתובבת.

23653: כלומר, ברור לנו שצריך לדאוג לאותו מטופל.

23653: אם זה מטופלת אישה והבן הטריד או הבעל; או אם מי מטופל גבר שמטריד.

23653: האם שוב נותנים לו אישה חדשה יומיים אחרי זה וגם אותה הוא מטריד.

23653: האם דואגים לדברים האלה.

23653: האם זה נעשה – מדיאלוג שלנו הדברים האלה ידועים ומטופלים.

23653: חשוב לשמוע את זה פה בוועדה.

אורית זוארץ: תודה רבה.

אורית זוארץ: עו"ד גרשוני, את רוצה להתייחס?

רחל גרשוני: בסוף.

אורית זוארץ: או-קיי.

אורית זוארץ: אנחנו נעבור לרננה לוי.

אורית זוארץ: רננה, עובדת סוציאלית, מרכזת את קורסי העובדות הסוציאליות בלשכות הפרטיות.

אורית זוארץ: בדיון הקודם הגעת כמה דקות אחרי תחילת הדיון.

אורית זוארץ: עלו כמה וכמה נושאים.

אורית זוארץ: ביניהם ההסברה לעובדות על הזכויות שלהן; הזכות ונים; הביקורות והפיקוח שאתן עושות בבתים; השיחות שלכן עם העובדות; השאלונים שדיברנו עליהם, השאלונים שתפיצו, שאלות על תנאי העסקתן.

אורית זוארץ: אני אודה לך אם תשתפו אותנו מה נעשה מאז.

רננה לוי: בעצם הייתי רוצה להתחיל דווקא עם אמירה מאוד סובייקטיבית שלי כבן-אדם ולהציג את תפיסת העולם שלי כעובדת סוציאלית.

רננה לוי: כעובדת סוציאלית אני למדתי, אני מונחית על-פי ערכים מאוד אנושיים, מאוד מוסריים.

רננה לוי: ואני חושבת שמהיום שהגעתי לעבודה שלי, אחד הנושאים הכי משמעותיים בעיניי היה להתייחס אל העובדים הזרים קודם כאל בני-אדם, בעלי זכויות.

רננה לוי: והאמונה הגדולה שמנחה בעבודה הזאת היא אחת, שככל שהעובדים הזרים יהיו יותר מרוצים בעבודתם – כך יהיה טוב יותר למעסיקים שמקבלים את השירות.

רננה לוי: ולצורך העניין, כדי להשיג את המטרה הזאת – הדבר הראשון שעשינו זה היה הידברות עם קבוצות בעלות ידע בתחום של עובדים זרים כגון הג'וינט, כדי לבנות איזשהו מערך הדרכה שיבוא ובעצם יעזור לעובדים הסוציאליים להפנים מתודיקה, שיטה חדשה שלא מוכרת בישראל.

רננה לוי: דהיינו, היכרות מעמיקה עם העובד הזר, על כל הצרכים שלו, על כל המאוויים שלו, על כל הרצונות שלו, על התרבות שלו, תאפשר להפנים את דפוסי ההתנהגות שלהם ולקבל שירות הרבה יותר איכותי יעיל ומועיל, לטובת המעסיק שהוא הקשיש והנכה.

רננה לוי: לצורך העניין, בדיונים שערכנו עם הג'וינט, בנינו תכנית הדרכה מאוד משמעותית בתחום הזה כדי לקדם את הנושא.

רננה לוי: עשינו פיילוט יחד עם קבוצה מאוד רצינית של עובדים סוציאליים מהשטח.

רננה לוי: ללמוד את הנושאים שעולים מהשטח, לראות איפה הקשיים, איפה המצוקות, איפה הבעיות ואיך אפשר לתת להם מענה מאוד מלומד ומאוד מקצועי, כדי לשפר את איכות השירות בשטח.

אורית זוארץ: כמה עובדים סוציאליים יש בארץ וכמה עובדים עברו את ההכשרה בפיילוט הזה?

רננה לוי: בפיילוט, עברו בערך 23 עובדים סוציאליים.

רננה לוי: אני הבנתי כדרך אגב שגלעד נתן ציין שבעצם בחצי שנה האחרונה היו אנשים שטענו שלא נעשה אצלם בקרות לעובדים הסוציאליים.

אורית זוארץ: כמה פעמים עובד סוציאלי צריך להגיע למשפחה?

רננה לוי: אני אסביר הכל.

רננה לוי: לצורך העניין רק לסבר את האוזן.

רננה לוי: ב-22.2.2011 אני פניתי למרכז לשכות הפרטיות בסיעוד, נסים שמעוני, וביקשתי ממנו בעצם, לאור העבודה שלו, לתת לנו פולו-אפ על כל אותן בקרות שנעשו בחצי השנה האחרונה.

רננה לוי: נסים שמעוני שלח את המכתב למרכז המחקר בכנסת ישראל והוא כותב כך: "קראתי את דו"ח ההטרדות המיניות אשר נכתב על-ידי מרכז המחקר של הכנסת.

רננה לוי: הנני מבקש להגיב על-כך בתוקף תפקידי כמרכז לשכות פרטיות בסיעוד.

רננה לוי: חלק מההגדרות תפקידי הינן לפקח ולרכז את כל ביקורי הבית אשר מתבצעים על-ידי הלשכות הפרטיות.

רננה לוי: ולהקפיד על ביצוע ביקורים על-פי הנוהל, נוהל לשכות פרטית, יוני 2010.

רננה לוי: לשכות פרטיות בסיעוד נדרשו על-פי הנוהל לדווח לי בסוף שנת 2010 על דיווח חצי שנתי, על סך כל הביקורים שעשתה כל לשכה בהתאם למספר המעסיקים העובדים הרשומים בלשכתה.

רננה לוי: בבדיקה שערכתי וממצאים שעולים בהתאם לדיווחים, נמצא כל לשכה ביצעה לפחות ביקור אחד בחצי השנה האחרונה למעסיק ותיק.

רננה לוי: ולמעסיק חדש, בוצע לפחות שני ביקורים במהלך חצי השנה האחרונה.

רננה לוי: לידיעתכם, בלשכות מועסקים 103 עובדים סוציאליים אחראים.

רננה לוי: בכל לשכה עובד סוציאלי אחד.

רננה לוי: 250 עובדים סוציאליים משניים ועוד 223 עובדים בעלי תפקידים בכירים, שהוכשרו לצורך העניין לעשות בקרות בתוך בתים של לשכות פרטיות".

אורית זוארץ: אם אני מבינה, יש כאן 576 שמגיעים לבתים בהם מועסקות מהגרות עבודה.

רננה לוי: ורק במאמר מוסגר אני אציין ואוסיף, שמהידע שלי וההיכרות שלי, לפחות על חלק מהאוכלוסייה הזו יש בקרות של ביטוח לאומי, של חברות סיעוד שהן נכנסות לאותם בתים, ושל לשכות הרווחה.

אורית זוארץ: כשהן מגיעות לביקור, מה קורה שם.

אורית זוארץ: מהן עושות בביקור.

אורית זוארץ: מה בדיוק הן הולכות לעשות?

רננה לוי: כבר לפני חצי סיפרתי לכבודה ולוועדה, בעצם אחת המשימות המאוד משמעותיות שלקחתי על עצמי בתקופה הראשונה שלי בתפקיד, היא לבנות מערך של שאלונים ברור כדי לאפשר לעובדים הסוציאליים כלי נוסף לאבחון כל אותן מצוקות שיכולות להתרחש בבית של מעסיק.

רננה לוי: ואמנם השאלונים האלה הוכנו ובשבוע שעבר הם היו לצאת לפרסום, אלא מכיוון שבמפגש אקראי עם "קו לעובד" החלטנו בכל זאת לתת ל"קו לעובד" לעשות פולו-אפ על השאלונים הללו, ולעכב בכל זאת את הפרסום של השאלונים, כדי לקבל חוות-דעת נוספת של "קו לעובד" מתוך אמונה ששיתוף פעולה כאן יכול לקדם את השירות שאנחנו מצפים שיקרה בתוך הבתים.

רננה לוי: "קו לעובד" אמנם הגיב, הבקשות שלו הוכנסו לתוך השאלונים האלה, ובימים הקרובים אנחנו אמורים לפרסם אותם.

אורית זוארץ: אני רק מחדדת שמיוני עברנו קצת יותר מחצי שנה.

אורית זוארץ: ואני מאוד מעריכה את העבודה המסורה שלך ואת הנכונות שלך לתת מענה אמיתי לעובדות.

אורית זוארץ: אבל אני חושבת שזה פרק זמן שהוא ארוך כדי להכין שאלון, כדי להריץ איזשהו פיילוט בשימוש בשאלון.

אורית זוארץ: ואם אנחנו מדברות על תוך כמה ימים, בואי תתני לנו לוח זמנים כי במקרה הזה זה חשוב.

רננה לוי: אני רוצה לחדד נקודה מסוימת משמעותית.

רננה לוי: השאלון הזה הונח לשולחנם של עובדים סוציאליים בלשכות של משרד הרווחה, של המוסד לביטוח לאומי, של ארגונים שונים.

רננה לוי: וזאת מתוך כוונה לכסות ככל שניתן את כל אותם קשיים, מחדלים שעלולים לקרות בבתים.

רננה לוי: ולכן פרסום השאלון וההכנה שלו לקחה המון זמן מתוך הכוונה לקבל ככל שניתן אינפורמציה מאנשים שעוסקים בתחום הזה.

רננה לוי: זאת הסיבה.

רננה לוי: אבל יחד עם זה אני רוצה לציין דבר נוסף.

רננה לוי: העובדה שהשאלון הזה יוצא רק בימים האחרונים, לא אומרת שהשטח נשאר נותר ריק לבד ללא איזושהי אחריות שלנו כרשות.

רננה לוי: אני עובדת באופן צמוד, צפוף ושיטתי עם כל עובד סוציאלי מהשטח, אנחנו נותנים להם ייעוץ, הדרכה, סיוע בכל מקרה ומקרה שקורה בתוך העבודה היומיומית השוטפת של הלשכות הפרטיות.

רננה לוי: ולראיה, יום שישי לפני שלושה או ארבעה חודשים, היה סיפור של אונס של עובדת זרה על-ידי עובד זר, בשעה 21:00 אני הפרעתי למיכל רוזין כדי באמת לקבל מענה איכותי וטוב עבור אותה עובדת זרה.

רננה לוי: ומשטרת ישראל, דווקא הכחולים, נתנה שם טיפול לאלה לאלה.

רננה לוי: העובדת הזרה קיבלה ליווי של הלשכה.

רננה לוי: מיכל רוזין הצטרפה, רווחה הצטרפו לסיפור הזה והטיפול היה מצוין.

רננה לוי: אני פשוט מצטערת על כך שאני כל הזמן שומעת כאן טרוניות וטרוניות ובשטח הדברים נראים אחרת.

אורית זוארץ: בשטח יש נשים שמותקפות מינית.

אורית זוארץ: בשטח יש עובדות שהפרת זכויות האדם שלהן מתקיימת.

אורית זוארץ: והמקום שלנו באמת לטפל בבעיות, הלוואי ויכולנו לקיים ועדה ולדבר רק על החלקים מתקיימת הטובים והחיוביים.

אורית זוארץ: התפקיד שלנו זה באמת לבקר ולפקח.

אורית זוארץ: אנחנו בכל פעם מחדש מציינים לטובה גם את העבודה של משטרת ישראל וגם משרד הפנים וגם משרד הרווחה, וגם הארגונים וגם משרד הבריאות.

אורית זוארץ: אבל אין בה החיזוקים שמשרדי הממשלה מקבלים וכמובן משרד המשפטים, אין בהם כדי להרפות את ידינו בטיפול בנקודות שבהן אנחנו נדרשים לטפל ולהמשיך ולהרחיב את הטיפול.

אורית זוארץ: האם היתה השתתפות במסגרת ההדרכות של משרד המשפטים לאיתור קורבנות סחר

רחל גרשוני: כן, רננה כן השתתפה.

רחל גרשוני: ואנחנו בשיח עם רננה על הכשרה שטרם הוחלט אם זו תהיה הכשרה בשיתוף מרכזי הסיוע או הכשרה נפרדת על הסחר.

רחל גרשוני: ואני אשמח לראות את השאלות שראיתי רק בשלבים הראשונים.

רחל גרשוני: מה שרננה לא אמרה ואני חייבת לציין, מאז שרננה נכנסה לתפקיד היא מפנה מקרים.

רחל גרשוני: היא הפכה לצומת להפניית מקרים.

רחל גרשוני: כל הבעיות קיימות אבל מאז שהיא נכנסה, יש שיפור משמעותי.

רחל גרשוני: הבעיה היא שרננה אחראית רק על תחום הסיעוד.

רחל גרשוני: יש עובדות לא חוקיות או עובדות חוקיות, שהן עובדות אצל יהלומנים הודים ומאיזושהי סיבה שלא נראית לי, ולגבי זה רננה לא אחראית ויש פחות פיקוח.

רחל גרשוני: אין פיקוח למעשה.

רחל גרשוני: וזה דבר שלגמרי יש חור פה.

רחל גרשוני: עוד דבר שרציתי לציין.

רחל גרשוני: אתמול דווקא נתתי איזו הכשרה קצרה לעובדים סוציאליים שעובדים בחדר המיון באיכילוב.

רחל גרשוני: וזה באמת היה מעניין ביותר.

רחל גרשוני: כי הנשים האלה תגענה לחדרי מיון.

רחל גרשוני: הרי בדרך-כלל יש העדר טיפול רפואי או טיפול רפואי קלוקל.

רחל גרשוני: אבל כשיש מקרה חמור ואקוטי, הן תוכלנה להגיע לחדרי מיון.

רחל גרשוני: אז אני חושבת שזאת עוד נקודה שאנחנו צריכים לעשות את זה אולי יותר שיטתי לא רק באיכילוב, אלא הכשרות בחדרי מיון.

רחל גרשוני: מאוד חשוב.

אורית זוארץ: מה קורה עם מהגרות עבודה שהן מגיעות לעבוד בחקלאות.

אורית זוארץ: מי אחראי עליהן?

23653: החברות שמביאות אותן.

רננה לוי: אני רציתי להוסיף עוד נקודה.

רננה לוי: כמענה לנושא שעלה בתחום ההדרכות, אני חייבת לציין.

רננה לוי: בעיניי חייבת להיות הדרכה אחת נפרדת על סחר; אחת על הטרדות מיניות ואחת על ההיכרות והמפגש הבין תרבותי עם עובדים זרים.

רננה לוי: ואלה הן התכניות שהגשנו באופן נפרש למנכ"ל הרשות שלנו, כדי לקבל תקציבים עבור הדרכות שונות.

רחל גרשוני: אני מאוד מקווה שלא יהיה בלבול.

רחל גרשוני: תרבות כן, אבל כשיש הדרכות נפרדות בהטרדות מיניות ואז סחר בבני-אדם, אז יכול להיות שזה קצת מבלבל, צריך לעשות מזה איזה משהו הוליסטי.

אורית זוארץ: או-קיי.

אורית זוארץ: הנושא הזה נמצא על הפרק ואתם מתכוונים לערוך הדרכות גם לעובדות סוציאליות ולעובדים הסוציאליים עצמם?

רננה לוי: כן.

רננה לוי: אני יכולה להגיד לך שקיבלתי טלפון הבוקר, מאהרון ברזני, שהוא ראש מינהל שירותים.

רננה לוי: ואהרון אמר לי בפירוש תאמרי לוועדה שאני רואה את זה בחיוב את נושא ההדרכות, אני מאמין שיש מקום לתת הדרכות, ואני אפעל ככל שאני אוכל מול המרכז לקבל אישור תקציבי להדרכות.

אורית זוארץ: אני בהחלט מברכת על כך.

אורית זוארץ: אני חושבת ואני בטוחה שתסכימו אתי, שמאז שהתרחב מערך ההדרכה לגורמים שמטפלים בסוגיות הללו, ונפגשים עם מהגרי/מהגרות עבודה, עם קורבנות סחר וקורבנות עבירה שהגיעו הנה לארץ, המודעות התרחבה והטיפול בהם השתנה.

אורית זוארץ: תודה רבה לך, רננה.

אורית זוארץ: ואנחנו בהחלט רוצים לחזק את העבודה שלך.

אורית זוארץ: ואם יש ביקורת – הביקורת היא בונה במטרה לחזור הנה לוועדה ובאמת לדווח לנו בעוד מספר חודשים על העבודה עם השאלונים, תוך מיקוד, כי הבנתי בשאלונים יש מיקוד בנושאים שקשורים לבריאות, רווחה וסביבת העובד.

אורית זוארץ: אני מציעה שתהיינה גם שאלות קצת יותר ממוקדות כמובן תוך הדרכה בסוגיות התרבותיות, כדי לא לפגוע בה, אבל עדיין כדי להבהיר לה מהן זכויותיה ושאנחנו בעצם נמצאים כאן כדי להגן עליה ולא להפר את זכויותיה.

אורית זוארץ: גב' אדית לייבוביץ מ"קו לעובד", בבקשה.

עדית לייבוביץ: אני רוצה קודם לפתוח ולהגיד שעד היום לא הגיע למשרדי "קו לעובד", למעט מקרה אחד, אף עובדת שמטרת הגעתה היתה להתלונן על הטרדה מינית, על אונס, על תקיפה מינית או על כל דבר אחר.

עדית לייבוביץ: העובדות מגיעות בשביל לברר מה הזכויות שלהן, בדרך-כלל לאחר שהן סיימו לעבוד.

עדית לייבוביץ: מתוך שיחה עם העובדת בדרך-כלל שהולכים לפתח את הנושא ולשאול למה בעצם היא סיימה לעבוד, אנחנו מגיעים לסיפור וזה אם היא בכלל מעוניינת לספר.

עדית לייבוביץ: אני יכולה לתת לכם דוגמה מאוד טרייה מאתמול בבוקר של עובדת שהגיעה אחרי שסיימה לעבוד לאחר חמישה חודשים אצל מעסיקה, והיא אומרת "קשה לי מאוד, זה כבר מעסיקה שלישית שאני עובדת אצלה רק כמה חודשים ומפטרים אותי, חוץ מהראשון שעזבתי לבד".

עדית לייבוביץ: למה עזבת?

עדית לייבוביץ: אז היא התחילה לחייך ככה קצת בחוסר נוחות, אמרה "לא משנה זה לא חשוב, אבל חשוב לי רק שאני אמצא עבודה קבועה".

עדית לייבוביץ: אמרתי לה אז בואי תספרי לי, קרה משהו, רבת, היא אומרת: "לא, הוא רצה שאני יישן אתו במיטה והוא ביקש כל מיני דברים, ואמרתי לבת שלו והיא אמרה שהיא תגיד לו שיפסיק אבל הוא לא בדיוק הקשיב".

עדית לייבוביץ: היא מספרת את הסיפור ואני אומרת לה, את רוצה לעשות עם זה משהו?

עדית לייבוביץ: "לא, לא, אני לא רוצה לעשות שום דבר אני רק רוצה למצוא עבודה קבועה, אני רוצה לדעת אם מגיע לי משהו".

עדית לייבוביץ: ואמרתי לה ועבור העבודה אצלו קיבלת את הזכויות שמגיעות לך?

עדית לייבוביץ: "אני לא רוצה, אני לא רוצה, הוא גר ואני פוחדת והוא יעשה לי משהו, מישהו יעשה לי".

עדית לייבוביץ: זאת אומרת, הסיטואציה כולה היא כזו שמלכתחילה הן לא מעזות להתלונן.

עדית לייבוביץ: שכבר מגיעות תלונות – לצערי הרבה מאוד מהסיפורים שאנחנו שומעות, הם סיפורים מאוד קשים והן לא מוכנות שנעשה אתם כלום.

עדית לייבוביץ: אני שואלת אפילו ברמה הבסיסית של בקשה לביטול היתר למעסיק או הגבלה לעובד ממין זכר, שלא נדבר על משטרה חס וחלילה או איזשהו סיוע משפטי, הן לא מוכנות.

עדית לייבוביץ: הן לא מוכנות, זה מבייש אותן, זה מביך אותן, זה עלול להוציא להן שום רע.

עדית לייבוביץ: הן פוחדות שתהיה להן איזושהי אות קין של מתלוננת.

עדית לייבוביץ: ולכן זה רק ממחיש כמה המקרים שכן מדווחים וכן מועברים לטיפול – כמה המקרים האלה הם כל-כך נדירים וכמה צריך לתת עליהם את הדעת.

עדית לייבוביץ: אם יש משהו שמשותף לכל העובדות שכן מספרות, בין אלה שהן מוכנות להתלונן ובין אלה שלא – זה שכולן תמיד היו תחת איום כלשהו.

עדית לייבוביץ: בין אם איום פיזי או איום פסיכולוגי.

עדית לייבוביץ: או שהן כבר מיצו את תקופת השהייה בישראל והן יודעות שאם הן יעזבו הן יגורשו.

עדית לייבוביץ: או שהן מעוניינות לצאת לביקור מולדת והן פוחדות שאם הן יתלוננו – המעסיק לא יאשר להן.

עדית לייבוביץ: הרבה מאוד מהסיפורים וגם מהעדויות שהכנסנו במסמך שלנו תמיד היו: "אבל אמרתי לפחות אני אסע הביתה לבקר ואז אחר-כך כבר אני אטפל בזה" "או לפחות אני אחסוך עוד קצת כסף" "או לפחות אני אחזיר את מה ששילמתי דמי תיווך ואז אני אסע".

עדית לייבוביץ: זאת אומרת, משהו תמיד מחזיק אותן שם, לרוב זה שיקולים כלכליים.

עדית לייבוביץ: ובגלל זה אני חושבת שאם הן מראות נכונות להתלונן – זה צריך להגיד לנו משהו על המצוקה הכל-כך קשה שהן נמצאות בה, שהן מעזות אפילו לסכן את המעמד שלהן ולהגיש את התלונה.

עדית לייבוביץ: לגבי מה שרננה אמרה.

עדית לייבוביץ: אנחנו אכן ישבנו כאן בשבוע שעבר וראינו את השאלון והוספנו את ההערות שלנו.

עדית לייבוביץ: לדעתי זה דבר שהוא מאוד חיובי ואני מאוד שמחה על זה שזה שנעשה.

עדית לייבוביץ: לצערי, אני יודעת שמדווח על ביקורים רבים, השאלה אם מדובר גם בכמה מהמקרים העובדת לא היתה בבית בזמן הביקור.

רננה לוי: מבחינתנו ביקור שעובדת לא היתה בו בבית – זה לא ביקור.

רננה לוי: מבחינתנו זה לא קיים.

עדית לייבוביץ: כל התלונות האחרונות שלי, למעט שתיים, הן תלונות של עובדות שטוענות שמעולם הן לא ראו עובד סוציאלי.

עדית לייבוביץ: לא רק זה, אין להם מושג מי הלשכה שהן רשומות בה.

אורית זוארץ: כדי לפתור את הבעיה יש לי פתרון מאוד פשוט.

אורית זוארץ: אדית, אני אשמח מאוד אם תשבי עם רננה ותעביר לה את המקרים האלה ובאמת תעשו בדק בית אם יש כאן איזשהו פספוס שלא הגיעו אליהן מסיבה כזו או אחרת.

אורית זוארץ: בסך הכל מדובר פה בוועדה שהגורמים בה משתפים פעולה וזו ישיבת צוות ביניכן, אם יש תלונות כאלה, יש לך כאן אוזן קשבת שמוכנה לשמוע ולטפל.

אורית זוארץ: חבל לפתוח את זה עכשיו.

עדית לייבוביץ: עוד דבר אחד.

עדית לייבוביץ: במסמך א' למסמך שהגשנו לוועדה, יש כאן רשימה של 12 או 13 מקרים של תלונות שהועברו למשרד הפנים בבקשה לביטול ללא הגבלת היתר ממעסיק, בצירוף תצהיר של העובדת, זה לא הסיפור של "קו לעובד".

עדית לייבוביץ: תצהיר של עובדת שמתאר מה בדיוק קרה.

עדית לייבוביץ: כמובן זה חתום על-ידי עו"ד.

עדית לייבוביץ: תלונות מנובמבר 2009 ועד ספטמבר 2010, תלונות שלהערכתי היה פרק זמן סביר לטפל בהן.

עדית לייבוביץ: למעט שני מקרים, כל התלונות נכון לסוף ינואר השנה, נמצאות בטיפול.

עדית לייבוביץ: תשובה שקיבלנו ממשרד הפנים בסוף ינואר: "בטיפול במחוז" "בטיפול" "בבדיקה".

עדית לייבוביץ: יש כאן מעסיקים שמנובמבר 2009 נותרו עוד עשר תלונות.

אורית זוארץ: או-קיי, אנחנו נבקש את תשובתם.

עדית לייבוביץ: להגיד בפניה מנובמבר 2009 שהיא נמצאת בבדיקה במחוז, נשמע לי קצת תמוה.

אורית זוארץ: נמצאת אתנו חברת הכנסת מרינה סולודקין, והצטרף אלינו חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

אורית זוארץ: אנחנו נעבור ל"כח לעובדים" ולאחר מכן אנחנו נשמע את הגב' שמחה בניטה, ונעבור לנציגי משרדי הממשלה.

נוגה שפר: ארפיטה היא חברת ארגון "כח לעובדים", היא תספר קצת על הבעיה ואז אוסיף כמה נקודות.

אורית זוארץ: בבקשה.

ארפיטה מיקואן: אני רוצה לספר איך העובדות סובלות מהבעיה הזאת.

ארפיטה מיקואן: יש לי הרבה סיפורים, אני שמעתי מהרבה חברות אבל אני רוצה לספר על אחת.

ארפיטה מיקואן: חברה שלי שעבדה בגבעת שאול במשפחה דתית, והיא עבדה רק ביום ובלילה היא חזרה לדירתה.

ארפיטה מיקואן: והיא עבדה עם אישה והיה גם הבעל שם.

ארפיטה מיקואן: ומתי שהיא היתה מגיעה לעבודה, הבעל פתח את הדלת במערומיו.

ארפיטה מיקואן: ומתי שחברתי היתה רוצה ללכת לשירותים או משהו, אז הוא היה כל הזמן אחריה והוא כל הזמן רצה לנשק אותה ולגעת בה.

ארפיטה מיקואן: והיא היתה כל הזמן בוכה והיא אמרה גם למשרד לכח-האדם.

ארפיטה מיקואן: והם אמרו: "עזבי אותו הוא משוגע".

ארפיטה מיקואן: הם לא פתרו את הבעיה.

ארפיטה מיקואן: לאחר מכן היא עזבה את העבודה.

ארפיטה מיקואן: אני רוצה להגיד שזה לא פתרון.

ארפיטה מיקואן: אם היא עוזבת את העבודה אז מישהי אחרת הולכת לשם.

ארפיטה מיקואן: אז צריך לדאוג לאותן עובדות.

ארפיטה מיקואן: עוד נקודה נוספת.

ארפיטה מיקואן: אתם דיברתם על העובדים הסוציאליים.

ארפיטה מיקואן: מתי שהם באים לביקור בבית, הם רק שואלים "איך אני" "אנחנו בסדר אתם".

ארפיטה מיקואן: הם לא שואלים אותנו מה אתי, מה הבעיה שלי.

ארפיטה מיקואן: מה שאני רוצה שהעובדים הסוציאליים ישאלו גם את העובדת מה הבעיה והאם היא סובלת שם.

ארפיטה מיקואן: צריך שאלון שהיא יכולה לפרט מה הבעיה של אותה עובדת.

ארפיטה מיקואן: אם אתם שואלים הם לא אומרים מיד.

ארפיטה מיקואן: צריכים להכיר קודם את העובדת.

ארפיטה מיקואן: ובפגישה אחת היא לא תגיד כלום.

אורית זוארץ: תודה רבה.

אורית זוארץ: יש כאן שני נושאים שעלו.

אורית זוארץ: מה קורה עם חובת הדיווח?

רחל גרשוני: על חובת דיווח יש לכל עובד סוציאלי, אם נעברה עבירה של סחר בבני-אדם על-ידי האחראי על חסר יש"ע.

רחל גרשוני: עכשיו לא חוק הביקורים האלה של הטרדה מינית הם סחר בבני-אדם, הם דברים נוראיים, הם דברים פסולים, אבל לגביהם לא תמיד יש חובת דיווח.

רחל גרשוני: יש חובת דיווח במקרים מסוימים אבל שוב, צריך להבין האם זה אחראי, האם זה חסר יש"ע.

רחל גרשוני: אם הדיור והאוכל והכל חל על המעביד, ואין לה מוצא אחר – אז כן.

רחל גרשוני: אבל המקרה שאת מתארת שהיא עבדה ביום והיא חזרה הביתה, אני לא בטוחה שזה נכנס.

רחל גרשוני: יש חובת דיווח של עובדים סוציאליים לגבי עבירות מין כלפי קטינים וחסר יש"ע אחרים.

רחל גרשוני: לגבי סחר בבני-אדם, לא לגבי כל העבירות.

רחל גרשוני: ושנית, לא תמיד זה אחראי ולא תמיד זה חסר יש"ע.

רחל גרשוני: וחובת הדיווח לעצמם לא תפתור את הבעיה.

רחל גרשוני: וגם ההיתרים של רבקה מקובר היתה אחראית, וזכתה בפרס השנה בשל הנחישות שלה, אני מאוד מקווה שהיחידה הזאת תתחיל לפעול בצורה שרבקה מקובר פעלה אתה.

אורית זוארץ: תודה רבה.

נגה שפר: אני אוסיף לדבריה של ארפיטה.

נגה שפר: יש לנו גם שתי הצעות קונקרטיות שהיינו רוצים לשתף אתכם.

נגה שפר: אנחנו במסגרת הפעילות של הארגון קיימנו סדנא לעובדות בנושא של הטרדה מינית, בשיתוף עם מוקד סיוע בירושלים, שהיתה מוצלחת.

נגה שפר: החלק הראשון של הבעיה שלעובדות אין מושג שהדברים האלה הם אסורים, הן לא יודעות שיש חוק שמגן עליהן.

נגה שפר: הן לא יודעת מה הצעדים שהן יכולות לנקוט.

נגה שפר: לכן המקרים האלה לא מדווחים ולא מגיעים לשום מקום.

נגה שפר: ואנחנו חושבים שחלק אחד של הפתרון חייב לחול על הלשכות המורשות.

נגה שפר: הן חייבות לפעול בהתאם לחוק מניעת הטרדה מינית ולספק כמו כל מקום עבודה אחר, מענה וכתובת לפניות של עובדות.

נגה שפר: צריך להיות אדם שהוא מוגדר בעל תפקיד שהוא אחראי או היא, עדיף, קודם על יידוע העובדות על זכויות.

נגה שפר: הן צריכות לדעת שהאדם הזה הוא כתובת והוא צריך לשמש כמקום לתלונות שגם נותן להן אחר-כך הכוונה מהן יכולות לעשות.

נגה שפר: בנוסף לזה, אני רוצה לציין שזכותונים כמו שנאמר כאן, זה חשוב אבל זה לא מספיק, בטח לא אם זה באנגלית, אבל גם אם זה בשפתה של העובדות.

נגה שפר: ולדעתנו חייבים שכל עובדת תעבור סדנא שעוסקת בהטרדה מינית והפתרונות האפשריים.

נגה שפר: כי אחרת העובדות יראו את הנייר שמונח על השולחן אבל הן לא תדענה מהן תוכלנה לעשות עם הזכותון.

אורית זוארץ: הן עוברות הכשרה בארץ או בחוץ-לארץ?

נגה שפר: הן אמורות לעבור הכשרה בחוץ-לארץ, והרבה מהעובדות לא עברו אף פעם.

נגה שפר: היום זה אולי נמצא קצת בשיפור.

נגה שפר: ויש הרבה לשכות שמקיימות סדנאות מקצועיות בארץ ללא חובה.

נגה שפר: וגם לעשות הכשרות שהן מיועדות ספציפית לנושא.

אורית זוארץ: תודה רבה.

אורית זוארץ: אנחנו רשמנו לפנינו את ההצעות שלך ואת ההצעות שקיבלנו מהארגונים האחרים.

אורית זוארץ: גב' שמחה בניטה, נציגת עמותת "מזור" וארגון הנכים, בבקשה.

שמחה בניטה: קודם כל אני רוצה להגיד לך תודה רבה למרות שהודענו ברגע האחרון על הגעתנו לדיון.

שמחה בניטה: אנחנו הנכים אף פעם לא חשבנו שנושא של סחר בנשים נוגע לתחום שלנו.

שמחה בניטה: זה נראה לנו תמוה מאוד כי לא זה הטיפול בנו ולא זה מה שאנחנו משדרים למטפלים שלנו.

שמחה בניטה: לי יש תחושה ולכל החברים שהגיעו הנה, שיש כאן איזה שימוש ציני בכנסת, משתמשים בחברי-כנסת כאן איך להרוס את הנושא, את המפעל חיים הזה, שהביאו לנכים איזושהי תקווה לחיות בקהילה ולקשישים.

שמחה בניטה: סוטים יש בכל הארץ.

שמחה בניטה: אנחנו הרי שומעים השכם וערב על הטרדות מיניות, על סוטים.

שמחה בניטה: ועל מקרה פרטני כזה או אחר או חולה כזה או אחר, אי אפשר להקיש על כולם.

שמחה בניטה: במיוחד לאור הרפורמה הגדולה שעשו משרד הפנים, שהתחילו עם ביקורים של ארבע פעמים בשנה, כאשר אנחנו הנכים צריכים לממן את העובדים סוציאליים.

שמחה בניטה: בעקבות ביקורי הבית האלה כל נכה משלם 70 ₪ לחודש.

שמחה בניטה: אז הם באים לביקורי בית.

שמחה בניטה: עכשיו כשמדברים אתך על עובד זר שנעדר כשעובד הסוציאלי מגיע – זה אומר שהעובד הה לא נמצא בבית כי הוא נמצא בבית בהרצליה, אצל היהלומנים בבורסה ובכל המקומות שהם לא צריכים להיות.

שמחה בניטה: הם בורחים מהנכים כי אם הם יהיו בבתים של הנכים – אז לא תהיה להם סיבה לא לראות את העובד סוציאלי.

שמחה בניטה: הלוא העובד סוציאלי מתאם אתי להגיע אלי כי אולי אני לא בבית.

שמחה בניטה: ואם אני לא בבית – המטפלת שלי בבית, היא תענה לו שאני לא בבית.

שמחה בניטה: זה אומר שהעובד לא נמצא במקום שהוא צריך להיות.

שמחה בניטה: אם הוא בורח והוא רוצה לעבוד אצל העשירים, והוא נמצא במקום שאין פיקוח עליו – מן הסתם גם יטרידו אותו שם מינית.

שמחה בניטה: אותם האנשים שמעסיקים אותו בצורה לא חוקית.

שמחה בניטה: אצל הנכים כמונו היום, הורידו את זה מארבע פעמים לפעמיים.

שמחה בניטה: כי אמרנו אנחנו נכים מוכרים, אנחנו לא יכולים להיות כאן בביקורת כל הזמן של העובדים הסוציאליים.

שמחה בניטה: והחליטו להוריד את זה לפעמיים, כדי לצמצם לנו את העלויות.

שמחה בניטה: אצל הקשישים זה עובד אחרת.

שמחה בניטה: יש להם את חוק הסיעוד.

שמחה בניטה: יש פיקוח גם של עובדים סוציאליים של הביטוח הלאומי.

שמחה בניטה: הביקור שמה אחד לחודש, אחד לחודש וחצי.

שמחה בניטה: חברות כח-אדם לא מקבלות אישור אם כל שלושה חודשים הן לא מדווחות על ביקורי הבית של כל המטופלים שנמצאים במאגר.

שמחה בניטה: עושים להם את המוות.

אורית זוארץ: מה זאת אומרת "עושים להם את המוות"?

שמחה בניטה: הם משגעים אותנו.

שמחה בניטה: עובדת יכולה לבוא אלי שלוש פעמים לראות אם אני בבית.

שמחה בניטה: עובדת סוציאלית שהגיעה לבית וראתה את החולה לבד, היא מתקשרת לשאול איפה העובדת.

שמחה בניטה: ואז מתברר שהמטופלת היתה חולת נפש ולא נתנה לעובדת להיכנס.

שמחה בניטה: אז המצבים הם שונים.

שמחה בניטה: ואתם לא יודעים את הצד השני של המתרס.

שמחה בניטה: מי ששבוי בידיהם והוא בני ערובה של אותם עובדים שאמורים לטפל בנכים ולהיות בבית של הנכה, זה אנחנו.

שמחה בניטה: וכל הזמן קמים ארגונים שמגינים עליהם.

שמחה בניטה: סוף סוף יש להם ארגונים, עמותות, כסף למכביר.

שמחה בניטה: אין דבר כזה שחברת כח-אדם שולחת עובד סוציאלי מפה ועד להודעה חדשה.

שמחה בניטה: "איפה היא תישן" "איזה חדר".

שמחה בניטה: לא מביאים לחולה אם אין לו חדר נפרד לעובד.

שמחה בניטה: הם צריכים לבוא לעבוד וגם אם הוא צריך לישון על-יד הקשיש באותו חדר, כי חדר של הערבים כל חדר 5X5, אז יחלקו את החדר?

שמחה בניטה: היום ב-2011 הם יודעים, ברגע שהם נוחתים מהמטוס, הם קודם כל משפחות שלמות.

שמחה בניטה: אז הותיקים מכשירים אותם ואומרים להם מה מגיע להם ומה יש ו"קו לעובד" נותן להם "דע את זכויותיך".

שמחה בניטה: ואיפה הם יכולים להתלונן.

אורית זוארץ: אנחנו לא רוצים להקל ראש.

שמחה בניטה: אני לא מקילה ראש בכלום.

23653: אבל נשמעת פה אוכלוסייה שלמה שמגיעה לעבוד, לפרנס משפחות.

אורית זוארץ: סליחה, שמחה, את לא יכולה לשבת כאן ולהשמיץ קבוצה שלמה של עובדים.

שמחה בניטה: ולנכים זה כן.

אורית זוארץ: אני חושבת שיש כאן איזשהו פספוס.

אורית זוארץ: המטרה שלנו בוועדה היא להגן על זכויות האדם וכמובן לשמור על זכויותיהם.

אורית זוארץ: אין כאן ולא שמעתי פה אף לא אחד מהדוברים בוועדה.

שמחה בניטה: תקראי את החומר של "קו לעובד".

אורית זוארץ: בואו נמקד את הדיון באלה שנפגעו.

אורית זוארץ: אנחנו לא רוצים להתעסק עם אלה שלא נפגעו ועובדים וזכויות האדם שלהם מוגנות, ואתם מעסיקים אותם בתנאים הטובים ביותר.

אורית זוארץ: אתם דואגים להם.

אורית זוארץ: כי הרוב המקרים הם כאלה.

אורית זוארץ: וזה גם עלה בדוח.

אורית זוארץ: אבל יש גם מקרים שצריך לטפל בהם.

אורית זוארץ: זה תפקיד הוועדה גם אם יש מקרה אחד או עשרה מקרים או חמישה עשר מקרים, הוועדה תתכנס ותדון.

אורית זוארץ: אתם מקבלים את זכות הדיבור.

אורית זוארץ: ומלכתחילה דיברו פה על מקרים שקורים והתפקיד שלנו בוועדה לדון במקרים האלה ולדאוג לכך שרשויות המדינה שמביאות הנה את העובדים האלה, ומשבצות אותם בבתים האלה.

אורית זוארץ: וכשהם נמצאים במצב של חוסר אונים הם פה לבד ותלויים באופן טוטאלי במעסיקים, אנחנו חייבים להגן על זכויות האדם שלהם.

אורית זוארץ: אנחנו לא באים לפגוע בנכים.

אורית זוארץ: אנחנו לא באים לפגוע בקשישים שצריכים עזרה.

אורית זוארץ: אנחנו באים להגן על מי שנפגע.

אורית זוארץ: ואם יש באותה מידה קשיש שנפגע או נכה שנפגע ממהגר עבודה – הנושא הזה מטופל וצריך להיות מטופל.

אורית זוארץ: יש את הוועדה לעובדים זרים.

שמחה בניטה: יש כאן נכים שנפגעים ולנו אין במה.

אורית זוארץ: זאת לא הוועדה, אני מצטערת.

שמחה בניטה: זו הוועדה שכרגע אני שומעת על כל מיני סוטים שמסתובבים ערומים בבית.

אורית זוארץ: עוד פעם אני חוזרת, יש את הוועדה לעובדים זרים.

אורית זוארץ: אנחנו לא נקיים כאן את הדיון הזה כי זה לא המנדט שלי בוועדה.

אורית זוארץ: הוועדה לעובדים זרים וועדת העבודה והרווחה והבריאות, אלה הוועדות ששם לקיים את הדיון בנושאים שקשורים לנכים ולקשישים.

אורית זוארץ: ואני אשמח מאוד לסייע לקיים דיון בוועדה הרלוונטית.

גלעד נתן: הנושאים האלה עולים כאן בוועדה לעובדים זרים.

גלעד נתן: וכמה שתבקשו, ואתם יודעים לפנות אלי.

גלעד נתן: ולבוא לפה היום לוועדה שעם כל הכבוד, היא דנה בנושא אחר.

גלעד נתן: לכן, הנושא של היום הוא נושא ההטרדות.

גלעד נתן: יש נטייה, אף פעם לא מגיעים לוועדות גם על עובדים זרים.

גלעד נתן: המעסיק שמפר את החוק לא מגיע.

גלעד נתן: את מגיעה לכאן ובצדק, את מעסיקה שמעסיקה כדין ובצורה מסודרת וכל האנשים שכאן אתך.

גלעד נתן: אבל יש מעסיקים שהם לא כאלה ואנחנו יודעים את הנתונים האלה.

גלעד נתן: והדיון הזה היום בעבירות שנעשות והן נעשות.

גלעד נתן: התיקים נפתחים והתיקים נידונים הכל קיים.

גלעד נתן: אז להגיד שאין בעיה ולמה לא דנים בזה – זה לא נכון.

אורית זוארץ: חברת-הכנסת סולודקין, בבקשה:

מרינה סולודקין: תודה רבה, היושב-ראש.

מרינה סולודקין: אני רוצה להתייחס בכמה משפטים למה ששמחה אומרת.

מרינה סולודקין: אני נתקלתי במקרים דומים שדווקא זה היה עובד זר שהאשים רופאים עולים בעבירות מיניות וזה היה לשווא.

מרינה סולודקין: זה גם קורה.

מרינה סולודקין: ואני חושבת לפעמים צריכים לשמוע גם עוד צד.

מרינה סולודקין: אבל בנושא שלנו שאנחנו מדברים אני רוצה לומר שאם לא מכירים את הזכויות שלהם בארץ בנושא של עבירות מין והטרדות מיניות, אני חושבת שאנחנו חייבים כשהם מגיעים אולי פלייר, אולי חוברת עם כמה משפטים באנגלית מה אסור בארץ, מה זה עבירה ופשע, ולאן לפנות.

אורית זוארץ: תודה רבה.

אורית זוארץ: משרד הפנים, שמענו כאן את רננה שמטפלת בעובדות סיעוד.

אורית זוארץ: מה קורה עם העובדים האחרים ברמה של פיקוח, זכויות האדם שלהם, על תקיפות מיניות.

אורית זוארץ: למי הן פונות.

אורית זוארץ: מה הנהלים שלכם בנושא הזה?

שושנה שטראוס: אין לנו כאן נציג מהחקלאות או בנין.

אורית זוארץ: אבל יש נציגות ממשרד הפנים.

אורית זוארץ: השאלה היתה איזה מענה ניתן למהגרות עבודה שהן לא מגיעות לעבודה בתחום הסיעוד.

אורית זוארץ: שמדובר בתקיפה מינית, בהטרדה מינית והפרה של זכויות אדם.

אורית זוארץ: מי הגורם שמטפל.

רחל גרשוני: כל עובד זר שהותקף מינית או שנעברה נגדו עבירה כלשהי, פונה למשטרה.

רחל גרשוני: המשטרה הגישה כתבי אישום נגד גם מכלול של מעסיקים על עבירות מין נגד עובדות זרות.

אורית זוארץ: יש איזשהו פיקוח או איזושהי פעולה יזומה שלכם במשרד המשפטים לעובדים, כפי שנעשה לעובדי הסיעוד?

מוטי ברקוביץ: אני נציג האכיפה של משרד הפנים.

מוטי ברקוביץ: עלו כאן כמה נקודות שאני אתייחס אליהן.

מוטי ברקוביץ: אל"ף, כל העובדים של האכיפה שזו יחידת עוז והאגף לזרים והנציגים של תמ"ת, עוברים כולם בלי יוצא מהכלל, הכשרה שמתואמת עם משרד המשפטים, יום הכשרה מרוכז.

מוטי ברקוביץ: וכל קורס הכשרה כזה או אחר כולל באופן אוטומטי יום הכשרה שהוא יום הכשרה של משרד המשפטים, שהוא מעביר אותו, התכנים הם שלו, המרצים הם שלו.

מוטי ברקוביץ: בי"ת, לא יוצא אדם לשטח, איש אכיפה, בלי שעבר קודם יום הכשרה מרוכז ומסודר.

מוטי ברקוביץ: מעבר לזה, כל הפקחים שלנו עברו הדרכה באיתור של קורבנות, גם סחר וגם תקיפה מינית.

מוטי ברקוביץ: עד כמה שזה אפשר.

אורית זוארץ: אתם עובדים בשיתוף פעולה עם מוקד סיוע לקורבנות תקיפה מינית.

אורית זוארץ: מי מעביר לכם את ההכשרות?

מוטי ברקוביץ: אנחנו לא עובדים בשיתוף פעולה, ההכשרות שלנו הן הכשרות של משרד המשפטים.

אורית זוארץ: אבל זה סחר.

אורית זוארץ: יש גם תכנים של תקיפות מיניות?

רחל גרשוני: יכול להיות שאפשר לשלב להרצאה את מרכזי הסיוע.

רחל גרשוני: אני חושבת שזה דבר ששווה לשקול.

אורית זוארץ: או-קיי.

מוטי ברקוביץ: אין לנו בעיה להכניס במסגרת ההכשרה גם את הארגונים.

מוטי ברקוביץ: רננה עדכנה אותי כאן שהיא כבר עשתה תכנית מעודכנת עם הארגונים.

מוטי ברקוביץ: אין לנו התנגדות.

מוטי ברקוביץ: כל צוות שיוצא לשטח מודרך לנסות ולאתר קורבנות.

אורית זוארץ: כמה פקחים יש לכם?

מוטי ברקוביץ: ליחידת עוז יש בערך 200 פקחים; לאגף הזרים יש 50 פקחים.

מוטי ברקוביץ: באכיפה של התמ"ת בסביבות עוד 70.

רחל גרשוני: אני חייבת לציין שיחידת עוז באה למשרד שלי ויזמה שארבע פעמים בשנה יהיו הכשרות, וגם לוקחים אותי לסיור שטח כל חודש.

רחל גרשוני: ומזה יוצאים דוחות לכל העולם.

מוטי ברקוביץ: אנחנו ערים מאוד לתופעה הזאת.

מוטי ברקוביץ: אנחנו משתדלים לטפל בכל מקרה שמובא לפתחנו.

מוטי ברקוביץ: צריך לזכור שאנחנו גוף אכיפה.

אורית זוארץ: השאלה היא איזה פעולות יזומות אתם עושים.

אורית זוארץ: אם רננה תיארה ארבעה מפגשים עם העובדת הזרה בתחום הסיעוד, ודיברה כאן שמחה אצל קשישים של פעם בחודש.

אורית זוארץ: מה קורה עם מהגרות עבודה שמגיעות לעבודה בחקלאות.

מוטי ברקוביץ: בחקלאות אנחנו מבצעים ביקורות יזומות, ביקורות פתע במשקים חקלאיים שאנחנו יודעים שיש שמה עובדות חוקיות.

מוטי ברקוביץ: מן הסתם או לא חוקיות שהובא לידיעתנו.

מוטי ברקוביץ: ודיברו על המעסיקים ההודים היהלומנים, זה דברים שאנחנו לא מכירים.

מוטי ברקוביץ: שוב, מה שלא חוקי – לא הכל אנחנו מכירים.

אורית זוארץ: אתה מדבר באופן כללי.

אורית זוארץ: אנחנו נשמח מאוד אם תרד לרזולוציה יותר קונקרטית, כמה פעמים מהגרת עבודה נפגשת במשך שנה עם נציג האכיפה, ואיך בעצם דואגים לרווחת חייה.

אורית זוארץ: זו השאלה.

מוטי ברקוביץ: יש בחקלאות, אם אני זוכר נכון, 1,200 או 1,300 עובדות בחקלאות.

מוטי ברקוביץ: אין נוהל של מפגש עם עובדת סוציאלית כמו בסיעוד.

מוטי ברקוביץ: מגיעות אליה במסגרת הפיקוח שלנו, אני לא יודע להגיד במדויק אם זה פעם בשנה או פעמיים בשנה.

מוטי ברקוביץ: אבל אני חושב שיוצא לנו לבקר לפחות בכל משק חקלאי לפחות פעם בשנה.

מוטי ברקוביץ: לפחות משתדלים לבקר בכל משק חקלאי פעם בשנה ולפגוש את העובדים, אלא אם כן זה מידע שאנחנו מקבלים.

אורית זוארץ: האם אתם מתעדים את הביקורים שלכם?

מוטי ברקוביץ: כן.

אורית זוארץ: אתם יכולים להוציא דוח מסודר על מספר הביקורים - אנחנו נודה לכם מאוד.

אורית זוארץ: מה שחשוב לנו בוועדה זה כמה משקים מעסיקים מהגרי עבודה, מה מספר מהגרי העבודה, ואיך באמת אתם מגיעים לשם ונותנים מענה לעובדים, לא רק ברמה של בדיקה האם הם כאן נמצאים ברשות או לא ברשות, דווקא במקום הזה שעברתם הדרכות.

אורית זוארץ: אני בהחלט מברכת על העבודה המדהימה שנעשתה פה לפחות בשנה וחצי האחרונות, מאז שהתחלתם לארגן מחדש את רשות ההגירה ומינהל האוכלוסין.

אורית זוארץ: חשוב לנו שהעבודה תהיה שיטתית ומבוקרת, כדי שתוכלו להגיע לוועדה ולומר יש 200 משקים בישראל, אנחנו ביקרנו בכל משק פעם אחת ואלה הממצאים שלנו.

רחל גרשוני: אני רק רציתי להוסיף, בתחום הבנין גם.

רחל גרשוני: כי בתחום הבנין יש סיניות.

רחל גרשוני: מה קורה שם.

רחל גרשוני: אני חוששת שיכול להיות שקורים שם דברים לא חיוביים.

אורית זוארץ: זה עלה בדיון הקודם כשדיברנו על שינוי בדפוסי הסחר, כנתון של מספר מהגרות העבודה שהגיעו לארץ ונמצאות כאן עם היתר לעבודה בבנין.

אורית זוארץ: למען הסדר הטוב, מוטי, אני אודה אם תוכלו להעביר לוועדה דו"ח מסודר שמהווה את מספר מהגרי העבודה שנמצאים כאן ברשות וההיתרים שנכנסו לארץ בגינם.

אורית זוארץ: ואחר-כך הציר השני שאנחנו מבקשים בוועדה, ואנחנו נאפשר לכם פרק זמן סביר להכין את הנושא של הביקור.

אורית זוארץ: חשוב לנו למפות את מספר המעסיקים שמעסיקים מהגרי עבודה וכמה פעמים כל מהגר עבודה פגש גורם פורמלי מהרשות, שבדק את זכויות האדם שלו וזכויות העובד שלו.

אורית זוארץ: ואם זה לא נמצא ולא קיים – אנחנו נשמח לשמוע ואז נבקש מכם בקשה של ייעול או נפנה לראש מינהל האוכלוסין ולמחלקת ההגירה, ולשר, בבקשה להקצות לזה משאבים כי הפיקוח והבקרה חשובים.

אורית זוארץ: וכפי שאמרה כאן שמחה קודם, בנושא הפיקוח על הנכים, על האוכלוסיות עם הצרכים המיוחדים והמוגבלים והקשישים, הפיקוח שם הוא הדוק ואינטנסיבי באופן יחסי, במקרה הזה אנחנו רוצים לראות את התמונה ולהבין באמת עד כמה קיים פיקוח ובדיקה.

אורית זוארץ: כדי שאותם עובדים ועובדות לא יופקרו בחסות המדינה.

שמחה בניטה: יפקירו את הנכים.

אורית זוארץ: זה ציר אחר.

שמחה בניטה: דואגים בחסות הארגונים.

אורית זוארץ: אנחנו רוצים לטפל בכולם ולכן אני מעלה את זה שוב, לא ייתכן שמהגרי עבודה באמת יהיו בקשר עם נציגים מהממסד בתחום הסיעוד ובתחום הטיפול בקשישים, ובתחומים אחרים הם יופקרו כאן.

אורית זוארץ: גם בנין, גם חקלאות, גם תעשייה וגם מסעדות.

אורית זוארץ: זה לא נגמר פה.

אורית זוארץ: וזה נושא הוועדה, שמחה.

אורית זוארץ: העובדה שמהגרי העבודה מגיעים הנה בחסות המדינה והם מופקרים בחסות המדינה, לא בתחום שלכם.

23653: אולי הגורמים האחראים על האכיפה אולי יגידו מה קורה כשמגיעה התלונה על הטרדה מינית.

אורית זוארץ: או-קיי.

אורית זוארץ: עלתה פה טענה על תלונות שהועברו אליכם ותלונות שלא טופלו מאז 2009 ומה קורה עם העובדים, העובדים נשארים אצלם או בורחים?

23653: עובדים שמתלוננים הם לא עובדים יותר.

אורית זוארץ: או-קיי.

אורית זוארץ: אז אנחנו רוצים לשמוע את התייחסותכם לנושא ההיתרים.

מוטי ברקוביץ: הוועדה שנקבעה לצורך הדיון בהיתרים התכנסה, דנה ב-30 תיקים.

מוטי ברקוביץ: מבין ה-30 תיקים בוטל היתר אחד.

מוטי ברקוביץ: 30 תיקים על הטרדה מינית.

אורית זוארץ: או-קיי.

אורית זוארץ: מה קרה עם האחרים?

מוטי ברקוביץ: נבדקו 30.

מוטי ברקוביץ: אחד בוטל, שישה לא נמצאו הטרדות.

מוטי ברקוביץ: והשאר הוחזרו להשלמת פרטים, להשלמת חקירה.

23653: תיקים נסגרים ללא ראיות.

23653: איזה ראיה מצפים למצוא בבית של מעסיק כשהעובדת לא שם.

אורית זוארץ: אם תוכל בבקשה להתייחס.

מוטי ברקוביץ: קודם כל אלה שאלות שצריך לשאול את הוועדה שדנה.

מוטי ברקוביץ: לא הבנתי את הנתונים.

מוטי ברקוביץ: בכל מקרה, ראיות זה יכול להיות שתצהיר חסר, יכול להיות שהחזירו את זה להשלמת תצהיר מהמעסיק, יכול להיות שהחזירו להשלמת תצהיר מאיזשהו גורם שהיה מעורב שם או מעובד אחר שהיה מעורב שם.

אורית זוארץ: אז אנחנו מבקשים ביחד עם הנושאים האחרים שביקשנו, שתעבירו לוועדה דו"ח עם נימוקים והם הסברים לא רק מספר תיקים.

אורית זוארץ: אנחנו גם מבקשים מכם להעביר אלינו נתונים למה התיק הזה נסגר, למה הוא לא טופל בהמשך.

אורית זוארץ: מה זה אומר "השלמת נתונים".

אורית זוארץ: אנחנו מדברים פה על שנה וארבעה חודשים.

אורית זוארץ: ואיפה משטרת ישראל בסיפור הזה?

אורנה נחמני-ארזי: אנחנו נחלק את הזמן שלנו מכיוון שיש לנו זמן קצר, אני אעביר את זה לחבריי.

אורנה נחמני-ארזי: רק באופן כללי.

אורנה נחמני-ארזי: אני ראש מדור נפגעי עבירות.

אורנה נחמני-ארזי: ואנחנו מטפלים גם בנושא של עבירות מין ככלל, עבירות מין שמבוצעות.

אורנה נחמני-ארזי: אל"ף, לגבי הנתונים.

אורנה נחמני-ארזי: אנחנו צריכים להבדיל בין העבירות של הטרדה מינית ועבירות מין אחרות, שמופיעות בנתונים שהוציאה מחלקת המחקר שלכם.

אורית זוארץ: זה מבוסס על הנתונים שלכם.

אורנה נחמני-ארזי: נכון, אבל אני רוצה לציין שבנתונים שלנו המקרים שמצוינים כאן, זה לאו דווקא המעסיקים שהם אלה התוקפים מינית.

אורנה נחמני-ארזי: הנתון הוא על-פי התלונות עצמן, שהתלונות הן של עובדים זרים.

אורנה נחמני-ארזי: אני רוצה להגיד שהשנה באופן כללי לגבי הטרדה מינית, יש עלייה במספר התלונות של 26 אחוזים, שזה לא מופיע בנתונים, זה נתון יפה מבחינתנו.

אורנה נחמני-ארזי: אמנם עדיין יש את הדיווח, אנחנו שומעים את זה כאן בוועדה וזה נכון, יש את הדיווח באופן כללי באוכלוסייה בנושא של הטרדה מינית.

אורנה נחמני-ארזי: לגבי מקרי האונס.

אורנה נחמני-ארזי: מקרי האונס בוודאי שמטופלים, ברגע שהם מגיעים למשטרה – זו עבירה חמורה, היא מטופלת בכל האמצעים.

אורנה נחמני-ארזי: תכף תשמעו איך.

אורנה נחמני-ארזי: באשר לשאר המשטרה, חוץ מיחידת סער שמטפלת בנושא של סחר בבני-אדם וגם אולי בדרך על עבירות אונס שמבוצעות כלפי עובדות או עובדים זרים.

אורנה נחמני-ארזי: בכלל, המשטרה יש לנו מערך של כ-200 חוקרים שמטפלים גם בנושא של אלימות בין בני-זוג עבירות מין והם מוכשרים ספציפית לטיפול בעבירות מין.

אורנה נחמני-ארזי: וגם אנשים עם מוגבלויות.

אורנה נחמני-ארזי: זה מערך ייחודי לנושא הזה.

אורית זוארץ: בשפות?

אורנה נחמני-ארזי: חלק בשפות, חלק לא.

אורנה נחמני-ארזי: יש לנו את הקושי לגייס חוקרים בשפות.

אורנה נחמני-ארזי: יחד עם זאת, אנחנו נעזרים במתורגמנים ומשתדלים להיעזר במתורגמנים בצורה מסודרת דרך מי שאנחנו עובדים אתו במשטרה.

אורנה נחמני-ארזי: כל נפגע עבירה כזה שמגיע לתחנה משטרה, יש לו זכויות של נפגע עבירה, והזכותונים האלה נמצאים בחמש שפות.

אורנה נחמני-ארזי: ושם ניתן לראות איזה זכויות יש לנפגע עבירה, כולל טלפונים של ארגוני סיוע שונים שנמצאים גם כן ביחידות המשטרה.

אורנה נחמני-ארזי: אני מעבירה את רשות השידור למי שמטפל ספציפית בתלונות של עובדים זרים.

ליאור שליו: לעניין עבירות מין, ואני אמשיך עם מה שחברתי אמרה, עבירות מין זה עבירות שמטופלות במשטרה, הן עבירות שהן בסמכות פרקליטות.

ליאור שליו: זאת אומרת, המשטרה, ברגע שהיא מדווחת על עבירת מין – היא מחויבת לחקור ומחויבות למצות את החקירה בעבירות הללו.

ליאור שליו: היחס למתלוננת הוא ככל מתלוננת של נפגעות תקיפה מינית.

ליאור שליו: זו חוקרת שתטפל בה, זה ליווי צמוד, זו הפניה לגורמי הסיוע, זו חקירה, עדות, תלונה בשפה של העובדת.

ליאור שליו: שוב, עד כמה שאפשר, ואנחנו יודעים שיש לנו בעיה עם מתורגמנים לא רק במשטרה, אבל המצב האופטימלי בשפה של אותה קורבן.

ליאור שליו: ליווי צמוד של הקורבן בכל הליכי החקירה ולאחר מכן המשפט.

ליאור שליו: ציינה חברתי, את הזכותונים והמסמכים.

ליאור שליו: אין מצב שתלונה שמגיעה למשטרה והיא לא מטופלת.

אורית זוארץ: אנחנו נעבור לתמר מהפרקליטות.

תמר פרוש: אין לי הרבה מה להוסיף.

תמר פרוש: התיקים החמורים הם אלה שמגיעים אלינו.

תמר פרוש: יש לי קושי להביא נתונים מספריים מכיוון שלא נערך אצלנו רישום לפי מוצא המתלונן.

תמר פרוש: זה דבר שהולך להשתנות.

תמר פרוש: כרגע זה בפיילוט במחוזות מסוימים.

תמר פרוש: כרגע אין לנו את האפשרות הזאת.

תמר פרוש: מהמקרים הספציפיים שעיינתי בהם לקראת הדיון, אני ראיתי שבהחלט במסגרת הטיעונים לעונש, הפרקליטים שמים דגש מיוחד על האלמנט הזה של הניצול.

תמר פרוש: כך למשל העבירו לי גזר-דין מקרה אחד של אונס ומעשים מגונים, של מהגרת עבודה בתחום החקלאות מתאילנד.

תמר פרוש: כשבין היתר נעשה שימוש באיום שהיא תוחזר לתאילנד.

תמר פרוש: זה היה זמן קצר לאחר שהיא הגיעה לישראל.

תמר פרוש: מדובר באדם ללא כל עבר פלילי, יחסית מבוגר, חקלאי.

תמר פרוש: עד אותה עבירה לפי הידוע לנו החקלאי היה אדם נורמטיבי.

תמר פרוש: בית-המשפט גזר עליו עונש של שמונה שנות מאסר עם פיצוי של כמה עשרות אלפי שקלים לעובדת.

תמר פרוש: כשבין היתר בית המשפט קיבל את הטענות של הפרקליטות שחומרה מיוחדת יש בעובדה הזאת שמדובר במהגרת עבודה, שנמצאת לבד בארץ, לא מכירה את השפה.

תמר פרוש: היא מאוד חוששת לחזור למדינת המוצא מבלי שיהיה לה מספיק כסף להחזיר את סכומי העתק שהיא לוותה שם.

אורית זוארץ: רק עוד איזשהו חידוד לגבי הראיות.

אורית זוארץ: האם הראיות שאתם אוספים במקרים של תלונות במשרד הפנים, מגיעות למשטרת ישראל.

אורית זוארץ: האם משטרת ישראל מעורבת באיסוף הראיות.

אורית זוארץ: מדובר פה בעבירות שהן לא עבירות שאפשר להקל עמן ראש.

אורית זוארץ: איזה כלים לכם יש לחקור את המקרים האלה כדי לרדת לשורש הבעיה.

שושנה שטראוס: העבודה של משרד הפנים לא נועדה להחליף את שירותי הרווחה או את משטרת ישראל.

שושנה שטראוס: ההכשרות שאמורות למפקחים לזהות חששות ואת החשדות מגיעים או לעובדת סוציאלית או לפיקוח, הם מעבירים לגורם המוסמך, המשטרה.

אורית זוארץ: מתי זה עובר למשטרה?

שושנה שטראוס: מיידית.

שושנה שטראוס: יש לפעמים שהרשות שלנו מתחילה בחקירה ובמקביל פונה למשטרה והמשטרה משלימה את החקירה.

שושנה שטראוס: אנחנו עובדים בכלים שלובים כי הטיפול שלנו בעיקר בעבירות הללו הוא רק מינהלי והמשטרה בחלק הפלילי.

שושנה שטראוס: טיפול משולב או טיפול לא מאורגן ביחד – יכול לפגוע בחקירות האלה.

שושנה שטראוס: ולכן אנחנו כל הזמן בפאוזה אחד כלפי השני.

אורית זוארץ: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, בבקשה.

ניצן הורוביץ: תודה, גברתי יושבת-הראש.

ניצן הורוביץ: קודם כל הדיון הזה חשוב ואני חושב שחשוב לכנסת, אנחנו עושים את זה אבל לעשות את זה יותר.

ניצן הורוביץ: זה מסוג הנושאים שמתנהלים במקומות פרטיים, בזירה פרטית ומטבע הדברים בגלל נסיבות, קשה אחר-כך להוציא את הדברים וקשה לבדוק וקשה לדעת.

ניצן הורוביץ: לכן המסקנה שעולה כאן מכל הדיון, ואני הקשבתי בתשומת לב, היא לגרום לכך שהדברים לא יגיעו למעורבות של משטרה ופרקליטות וכתבי אישום וחקירות, אלא לפני זה לעמוד על הדברים ברמה וזו המסקנה הפרועה שעולה כאן מהטענות של כל הצדדים, רמת שירותי הרווחה.

ניצן הורוביץ: בין אם מדובר בתלונות של נכים על יחס בלתי הולם של העובד הזר כלפיהם; בין אם מדובר בתלונות של עובדות זרות על הצקות והטרדות מיניות; בין אם מדובר ביחסים בעייתיים, לא רק נכים, מדובר על אחרים, למשל קשישים, לפעמים לא תמיד במצב טוב מכל מיני בחינות.

ניצן הורוביץ: ויש כאן לא מעט בעיות.

ניצן הורוביץ: אם אנחנו נחכה שהדברים יגיעו למשטרה או לרמה של הגשת כתבי-אישום ובתי-משפט, באמת נפספס כאן את כל העניין.

ניצן הורוביץ: זה צריך להיעשות הרבה קודם.

ניצן הורוביץ: ואמרה כאן אחת המשתתפות וגם שמעתי את זה מדברי אחרות, שעובדת סוציאלית או שירותי הרווחה, אם היה קצת יותר פיקוח – היו מגיעות לביקורים יותר סדירים – היו שואלות הן את העובד והן את המעסיק, את בני המשפחה, שומרות קצת, יושבות.

ניצן הורוביץ: הרי צריך להבין.

ניצן הורוביץ: מדובר באוכלוסיות הן של העובדים הזרים והן לפעמים של המעסיקים, שלא תמיד קל להם להיחשף, לא תמיד קל להם לספר, לא תמיד הם יכולים, לא תמיד יש להם אפשרות, לא תמיד הם בקו הבריאות או בקו השפיות.

ניצן הורוביץ: ולכן נדרשת כאן מעורבת מיוחדת.

ניצן הורוביץ: עכשיו אנחנו מקיימים את הדיון הזה סביב הציר, יש כאן משטרה, פרקליטות, משרד המשפטים.

ניצן הורוביץ: אבל הרי זה לא הפתרון.

ניצן הורוביץ: זה הפתרון במקרים קיצוניים, במקרים שבאמת כבר העבירה יוצאת ויש תלונה, אבל ברוב המקרים אפילו אין תלונה.

ניצן הורוביץ: לא מגישים תלונה.

ניצן הורוביץ: אתם מדברים פה על עלייה במספר התלונות.

ניצן הורוביץ: אבל זה לא משקף הרי את כל הבעיה מכל כיוון שהוא.

ניצן הורוביץ: עכשיו אני יודע שהסיפור של עובדי רווחה שאמורים לבקר, אנחנו נתקלים בו כמעט בכל ועדות הכנסת.

ניצן הורוביץ: אם זה ילדים בסיכון; אם זה בקשישים; אם זה במשפחות בעייתיות.

ניצן הורוביץ: בכל מיני סיפורים.

ניצן הורוביץ: אבל בעניין הזה זה במיוחד נכון.

ניצן הורוביץ: היות ויש כאן אוכלוסייה שהיא לא ישראלית, לפעמים לא יודעת עברית אפילו ולא מודעת בכלל איך ובכלל מתמודדים.

ניצן הורוביץ: יש כאן אוכלוסייה של נכים או אנשים סיעודיים שאפילו לא יכולים לצאת מהבית.

ניצן הורוביץ: לא כל שכן להתמודד עם רשויות מהסוג הזה.

ניצן הורוביץ: הדבר החיוני ואני חושב שצריכה לצאת קריאה מהוועדה, ששירותי הרווחה, אם במסגרת משרד הרווחה או הרשויות המקומיות, חייבות להקצות לזה את המשאבים ולשלוח את הנציגים לראות בעין מה קורה בדירות, מה קורה עם העובד, מה קורה עם המעביד, מה קורה עם הקשיש, עם הנכה.

ניצן הורוביץ: חייבים לתת לזה מענה.

ניצן הורוביץ: אנחנו שומעים כל-כך הרבה סיפורים כאלה כאן, אני גם חבר בוועדה לעובדים זרים וכו', וזה פעם אחר פעם עולה העניין הזה.

ניצן הורוביץ: ואם אנחנו נחכה שהמשטרה תטפל בזה או שזה יגיע למקרים שבהם המשטרה צריכה להתערב והפרקליטות נדרשת להגיש כתב אישום – אז באמת אני חושב שנפספס את כל העניין.

אורית זוארץ: תודה רבה, ניצן, על דבריך.

אורית זוארץ: אין ספק שיש כאן ציר מאוד רחב של תחומי פעילות שמשרדי הממשלה אמונים עליהם, ביניהם משרד הרווחה.

אורית זוארץ: ואנחנו לא יכולים להתעלם מהעבודה של משטרת ישראל בנושא הזה.

ניצן הורוביץ: משטרה זה רק תלונה.

אורית זוארץ: חשוב לחדד שיש כאן קבוצה שלמה של אוכלוסייה שבעצם לא מגיעים אליה והם לא נמצאים בתוך הספקטרום של הרווחה.

אורית זוארץ: לא מטפלים בתחום הסיעוד ולא מטפלים בקשישים אל העובדים בתחום החקלאות למשל, עובדים בתחום הבנין או עובדים ועובדות בתחום המזון.

אורית זוארץ: יש כאן מהגרי עבודה שמגיעים לא רק לתחום הסיעוד.

אורית זוארץ: דווקא בתחום הסיעוד אנחנו חייבים לברך על השינוי ועל הפיקוח וגם על הסיוע לאוכלוסייה שנזקקת לסיוע וגם על העובדים, שם הפיקוח הוא הרבה יותר הדוק.

ניצן הורוביץ: בחקלאות המצב שונה כי המעסיק הוא לא אדם נזקק או סיעודי.

ניצן הורוביץ: מדובר במשקים.

ניצן הורוביץ: בדרך כלל בחקלאות של זה לא עובד בודד עובד זר, זו קבוצה של עובדים זרים.

ניצן הורוביץ: בחקלאות אני לא אומר שיש בעיה אבל בתחוח הזה של סיעוד, כשמדובר בעובד זר מול קשיש או נכה אחד, בתוך דירות כשבאמת הכל נעשה בצנעת הפרט מה שנקרא, שמה הבעיה היא הקשה ביותר משני הצדדים.

שמחה בניטה: סוף סוף מישהו אומר כאן דברים אמיתיים ונכונים.

שמחה בניטה: הוא את האמת של שני הצדדים.

שמחה בניטה: זה האיזון.

שמחה בניטה: ולא רק מייצגים כל הזמן רק איזה אומללים.

משה אביטל: שוב פעם, גם הדברים שאני אעלה פה עכשיו זה לא דברים שהם מייצגים, זו לא תמונה מייצגת, זה ממצאים שעולים לנו מתוך תיקי החקירה שמתייחסים לאותם מעסיקים.

משה אביטל: כלומר, כבר מראש שלא ייקחו שום תמונה לא נכונה.

משה אביטל: במהלך 2010 אנחנו טיפלנו בשלוש פרשיות שעסקו בחשד לביצוע עבירות מין כנגד מהגרות עבודה.

משה אביטל: לפני שאני אדבר על הממצאים, אני רק רוצה להגיד שיש שיתוף פעולה בינינו לבין משרד הפנים, רננה, שיתוף פעולה בלתי רגיל שלפי דעתי ניכר שהעבודה שהיא עושה היא עבודה בלתי רגילה ובתור שליחות.

משה אביטל: ואני מאמין שבמהלך הדרך אפילו התוצאות תהיינה יותר טובות.

משה אביטל: כמה תובנות עלו מתיקי החקירה שאנחנו טיפלנו בהן.

משה אביטל: המרכזית שביניהן היא התלות שיש לאותן מהגרות עבודה שמגיעות פה לארץ.

משה אביטל: אני מדבר עכשיו דברים מתוך חקירות של אותם מקרים שטיפלנו בהם.

משה אביטל: מהגרות העבודה החדשות שמגיעות פה לארץ, לעתים הדבר הזה מנוצל על-ידי המעסיק.

משה אביטל: לדוגמה, יש לנו תיק חקירה שאנחנו טיפלנו בו, שבו מהגרת עבודה ממולדובה נחתה בארץ ועוד בדרך משדה התעופה לביתו של המעסיק, הוא כבר הסביר למעסיק שדרישות העבודה הייחודיות שלה זה לתת שירותי מין לבן הנכה הסיעודי.

משה אביטל: אני אומר עוד הפעם, זה ניצול פרופר של אותו מעסיק כלפי העובדת שלו.

ניצן הורוביץ: מי הגיש את התלונה במקרה הזה?

משה אביטל: המקרה הזה זו תלונה שהגיעה מ"קו לעובד".

משה אביטל: מקרים אחרים זה או דרך בית-דין למשמורת או בהגעה ישירות אלינו.

משה אביטל: אבל שוב, אלה מקרים מאוד בודדים.

משה אביטל: מהגרות העבודה מגיעות לפה עם בעלות חוב כספי בארצות המקור, ואי החזרת הכספים מסכנת בצורה כזאת או אחרת את המשפחות שלהן.

משה אביטל: אלה דברים שהן מספרות.

משה אביטל: יש גם הבנה מוטעית וזה עלה פה כמה פעמים, שלמהגרות העבודה בהנחת היסוד של המעסיק, יש לו איזושהי בלעדיות או שהוא שולט בצורה בלעדית על האשרה של אותה עובדת להישאר או להישאר בתוקף.

משה אביטל: והדבר הזה במקרים שלנו לפחות, הוזכרו בעדויות שלהן שזה היה איום שריחף מעל ראשן ואפשר לאותם מעסיקים, לממש גחמות שלהם.

משה אביטל: במקרים שלנו אלה עבירות מין.

משה אביטל: ההסכמה הזאת של אותה עובדת בסוף לספק שירותי מין, היא בעייתית.

משה אביטל: כי בהתחלה היא נוצרת מתוך איזשהו אילוץ ולחץ, ובמהלך הדרך הדבר הזה מיטשטש וזה נעשה ברוטינה.

משה אביטל: אני אומר כל הדברים האלה הם חריגים כי בענף הסיעוד, בבנין ובחקלאות צריכים להימנע מהמקרים האלה, כי אם יש עובד סוציאלי שהוא מלווה מאוד צמוד גם את המטפל וגם את הסיעודי.

משה אביטל: וליווי ונכון בתהליך הראשוני של המטפלת, היה מונע את האירועים האלה.

משה אביטל: דבר נוסף זה בעיות שפה.

משה אביטל: מדברות על כך העובדות סוציאליות במקרים האלה, שגם כשהגיעו העובדות הסוציאליות, הן לא דיברו אתן בשפה שלהן.

משה אביטל: בכל התיקים הללו, אני אומר לצערי הרב, מלבד המעסיקים שביצעו את העבירות המין, פתחנו גם תיקים כנגד חברות כח האדם, כי חברות כח האדם לא רק שידעו על המקרים, היו גם כאלה שהיו שותפות.

משה אביטל: והיה לנו תיק שבעלת חברת כח-אדם שגם סיפקה למעסיק עובדת זרה שהיא ידעה שהדרישות של המעסיק מתן שירותי מין לאותו סיעודי.

אורית זוארץ: מה נעשה עם ההיתר שלה במקרה הזה?

משה אביטל: התיק הזה נמצא כרגע בפרקליטות.

23653: היא עדיין מעסיקה.

אורית זוארץ: היא ממשיכה להעסיק בעצם.

משה אביטל: אני לא יודע אם היא עדיין ממשיכה.

משה אביטל: אני יודע שהתיק הזה הועבר לפרקליטות.

אורית זוארץ: זה סרסרות.

משה אביטל: במקרים האלו זיהינו, ואני אומר עוד הפעם, זה לא דווקא מייצג אבל כמו שאנחנו זיהינו אותם משתי בעיות.

משה אביטל: אחת, אנחנו זיהינו איזשהו ניגוד עניינים מובנה, לפחות לאותן עובדות סוציאליות שעבדו תחת המעטפת של אותן חברות כח-האדם.

משה אביטל: פעם אחת בתפקידן לשמור על החברה שלהן.

משה אביטל: זה אומר שהן מחויבות למקום העבודה שלהן ולשמור על אותו סיעודי שנותן הרבה מאוד כסף לחברה.

משה אביטל: ופעם נוספת, הן צריכות לתת מענה ולשמור על הזכויות של אותן עובדות זרות.

משה אביטל: אז זה איזושהי קושי שזיהינו במקרים האלה.

משה אביטל: והדבר הנוסף שכבר הזכרתם, יש לקונה נוספת בחוק, אין חובת דיווח על אותם עובדים סוציאליים לדווח על עבירות שמבוצעות על-ידי בגירים באופן כללי ועל-ידי סיעודיים בכלל.

משה אביטל: וזה משהו שצריך לתת איזשהו מענה בוועדה הזאת.

משה אביטל: זה יכול למנוע את המקרים האלו בעתיד.

רחל גרשוני: יש חובת דיווח.

משה אביטל: על עבירות שבוצעו כנגד העובדות הזרות הן לא חסרות יש"ע, ולכן אין להן חובת דיווח.

אורית זוארץ: אני בהחלט מודה על ההערה הזו.

אורית זוארץ: אנחנו נבדוק את הנושא הזה.

שושנה שטראוס: רק רציתי להעלות דבר קצר, שאולי באמת פה בוועדה נדון בשאלה שנשקלת אצלנו, האם בענף החקלאות לאסור על הבאת עובדות זרות ולהביא רק עובדים זרים, מאחר שאולי משק חקלאי בודד אולי אנחנו פשוט מזמינים שלא לצורך בעיות מהסוג הזה.

אורית זוארץ: זה יכול להיות פתרון שיעזור לנו אולי להגן על מהגרות עבודה.

אורית זוארץ: אבל שוב, זה עדיין לא פוטר את המדינה מלפקח ולדאוג שמהגרי העבודה שמגיעים הנה על-ידי המדינה, יקבלו את ההגנה שמגיעה להם.

אורית זוארץ: ולכן אני אומרת, אני לא יודעת אם זה הפתרון שאנחנו צריכים לשאוף אליו ולא הפתרון שמדינת ישראל מביאה מאות ואלפי מהגרי עבודה בישראל, ובעצם הם נמצאים כרגע בתוך מדינת ישראל מבלי, כפי שעלה כאן בדיון, שזכויותיהם מובהרות להם בצורה מפורשת, בשפתם, והם חתמו על זה שהם הבינו בדיוק לאן הם נוסעים ומה תנאי ההעסקה שלהם.

אורית זוארץ: מבלי שהחוזה שלהם נבדק.

אורית זוארץ: ואנחנו הופכים להיות סוחרים בבני-אדם בחסות המדינה.

אורית זוארץ: אין לי דבר קשה יותר מזה לומר.

אורית זוארץ: כי אם המדינה מאפשרת להבאת מהגרי עבודה שהם מוחתמים שם בחוזה שהם צריכים את הכסף, זה לנצל חסרי יש"ע ברמה הגלובלית.

אורית זוארץ: ולהביא אותן למדינת ישראל שהם חותמות שם על כך שהן מספקות שירותי מין, ויכול מאוד להיות שזה מקובל במדינתם, אבל פה הן מוחתמות.

אורית זוארץ: ואנחנו כמדינה לא מפקחים על כך והשגרירויות ובקונסוליות שלנו, ויש מהגרות עבודה שלא מגיעות לקונסוליה או שגרירות לדעתי בסרי-לנקה, שיחת טלפון או וידיאו-קונפרנס, שהיא מגיעה לארץ מבלי שהיא ראתה שום גורם פורמלי שבדק את הכשירות שלה לעבוד כאן, את היכולת שלה והבהיר לה את תנאי.

אורית זוארץ: זה סחר בבני-אדם בחסות המדינה.

אורית זוארץ: אין מילה אחרת לתאר את המציאות הזאת.

אורית זוארץ: ואחר-כך להגיע לארץ ולהגיע למשקים חקלאיים ולבנין ולמסעדות, כשהן נמצאות שם חסרות יש"ע.

אורית זוארץ: שוב אני אומרת, הציר הזה של באמת מהגרות עבודה שעובדות בתחום הסיעוד ובתחום העבודה עם חסרי יש"ע וקשישים, יחסית הוא התחיל לעלות על ציר של ארגון.

אורית זוארץ: יש כאן ציר שלם שהוא לא מאורגן.

אורית זוארץ: הפתרון הוא לקחת אחריות על מה שקורה כאן, שמשרד החוץ ייקח אחריות, שהתמ"ת ייקח אחריות, שמשרד הפנים ייקח אחריות.

אורית זוארץ: כל אחד בציר הזה עד שהן מגיעות הנה.

אורית זוארץ: בעיניי, הן באות לכאן עם רשימה של עבירות עד שמגיעות לעבוד בישראל.

23653: יש מקרים והגיעו אלינו מקרים של עובדות שהותקפו מינית ונפגעו מינית, ללא קשר למעסיקיהם, גם על-ידי חברי הקהילה, על-ידי מתווכים הודים, סרי-לנקים.

אורית זוארץ: אני רק אומרת שיש כאן ציר שלם שיכול למנוע את כל התופעות האלה.

אורית זוארץ: מדברים כאן על שורה ארוכה של מדינת ישראל שמביאה אותם לכאן, צריכה לקחת אחריות ולהסביר להם בדיוק מה הזכויות שלהם.

אורית זוארץ: גם כן כנגד חברים מתוך הקהילות שלהם וגם כנגד מעסיקים או בני משפחה או מעגלים נוספים.

אורית זוארץ: והחובה שלנו להגן על כולם.

אורית זוארץ: אני מודה לכם.

אורית זוארץ: אנחנו נשמח לקבל את החומרים שביקשנו לוועדה.

אורית זוארץ: תתקיים ישיבת מעקב בעוד מספר חודשים ונבקש דיווח מהגורמים.

אורית זוארץ: תודה רבה לכם.