הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 156, 2011-02-15 11:10

יואל חסון: שלום, בוקר טוב לכולם.

יואל חסון: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הועדה לענייני ביקורת המדינה.

יואל חסון: אנחנו נדון היום בשני נושאים.

יואל חסון: בנושא הראשון נדון בקצרה בנושא התייעצות עם הוועדה על פי סעיף 16(ב) לחוק מבקר המדינה באשר להארכת התקופה הנקובה בסעיף 16(א) למסירת הערות ראש הממשלה, מבקר המדינה, והנחת דו"ח השנתי והערות על שולחן הכנסת.

יואל חסון: לדיון שיהיה ממש קצר.

יואל חסון: לאחר מכן, אנחנו עבור לדיון בנושא - בקשה לחוות דעת מבקר המדינה, על פי סעיף 21 לחוק מבקר המדינה בנושא מצוקת חיבורי החשמל בעוספייה ודאלית אל כרמל.

יואל חסון: אנחנו, אני אבקש מהיועץ המשפטי של הוועדה.

גאלב מג'אדלה: קצת הסבר, אדוני היושב ראש, לגבי הסעיף של מבקר המדינה.

יואל חסון: זה מה שנעשה עכשיו.

יואל חסון: אז בבקשה היועץ המשפטי של הוועדה, תסביר לנו.

גלעד ארדן: חוק מבקר המדינה קובע שהדו"ח השנתי יימסר לגופים המבוקרים לא יאוחר מה – 15.

יואל חסון: לראש הממשלה.

גלעד ארדן: ראש הממשלה.

יואל חסון: על פי החוק.

גלעד ארדן: לראש הממשלה וליושב ראש הועדה.

גאלב מג'אדלה: איזה דו"ח הכוונה, סליחה.

גלעד ארדן: אני מסביר.

גלעד ארדן: הדו"ח השנתי.

גלעד ארדן: הדו"ח על משרדי הממשלה, הדו"ח השנתי הרגיל,

גאלב מג'אדלה: על משרדי הממשלה?

גלעד ארדן: נכון.

גלעד ארדן: יימסר לראש הממשלה, וליושב ראש הוועדה לביקורת המדינה לא יאוחר מה – 15 בפברואר בכל שנה.

גאלב מג'אדלה: כן.

גאלב מג'אדלה: או.

גאלב מג'אדלה: קיי.

גלעד ארדן: עוד קובע החוק כי לראש הממשלה יש עשרה שבועות להגיש את הערותיו למבקר המדינה.

גלעד ארדן: בתום העשרה שבועות האלה הדו"ח מונח, ביחד עם הערות הגופים המבוקרים שאוחדו על ידי ראש הממשלה, על שולחן הכנסת.

יואל חסון: ומה מבקשים מאיתנו עכשיו?

גלעד ארדן: עכשיו, סעיף 16(ב) מאפשר למבקר לקבוע, בהתייעצות עם הועדה לביקורת המדינה, שהוא מאריך או מקצר את התקופה של עשרה שבועות האלה, בשבועיים לכל היותר.

קריאה: רק תוסיף שאנחנו ביקשנו ממבקר המדינה,

גלעד ארדן: אני לא יודע אם ביקשתם או לא ביקשתם.

גלעד ארדן: זה יגיד לי מבקר המדינה.

קריאה: ביוזמתו, ביוזמתו זה עלה.

קריאה: על פי בקשה שלו.

גלעד ארדן: עכשיו, אני מבין שיש פניה של מבקר המדינה להאריך שבועיים את המועד להגשת ההערות של ראש הממשלה.

גלעד ארדן: אני מציע שצחי יציג את הבקשה.

צחי סעד: טוב.

צחי סעד: מדובר בנושא פשוט.

צחי סעד: אני אבהיר אותו.

צחי סעד: אין פה משהו חריג, זה עניין שיגרתי.

צחי סעד: סעיף 15 קובע שמבקר המדינה יגיש את הדו"ח השנתי ב – 15 לפברואר בכל שנה.

צחי סעד: הוא יכול להגיש אותו פרקים, פרקים.

צחי סעד: זאת אמרת, הוא יכול להגיש גם חלקים לפני ה – 15 בפברואר, מה שהוא עושה בדרך כלל, וזה הדו"ח השנתי 61(א) שנמסר בינואר כבר לראש הממשלה.

צחי סעד: והיום, בעזרת השם, יימסר החלק השני, 61(ב), שכולל 60 פרקים מ - 60 דו"חות משנה, לראש הממשלה.

צחי סעד: סעיף 15 מאפשר לראש הממשלה לקבל תקופה של עשרה שבועות שבהם הוא צריך להעביר את הערותיו, שהם מתפרסמות ומונחות על שולחן הכנסת ביחד עם הדו"ח, שזה פחות או יותר קורה בסביבות חודש מאי.

צחי סעד: משרד מבקר המדינה קיבל בקשה ממשרד ראש הממשלה, מאגף המפקח הכללי, מר זלצר, שיושב פה לצידי, בקשה שגרתית, להאריך את התקופה בגלל ההיקף הגדול של הדו"חות והיקף הפרקים הנרחב שיש בדו"חות האלה, להאריך את התקופה, כפי שיש סמכות כזאת בחוק, מ – 10 שבועות ל - 12 שבועות.

צחי סעד: מבקר המדינה בחן את הבקשה, ראה לנכון לקבל אותה.

צחי סעד: על פי סעיף 16(ב) המבקר רשאי לקבוע, בהתייעצות עם הוועדה, להאריך את התקופה.

צחי סעד: ואכן המבקר פנה ב – 7 לפברואר ליושב ראש הוועדה בכתב ואמר לו שבכוונתו להאריך בשבועיים את התקופה הזאת.

צחי סעד: נכון לרגע זה, מכיוון שהדו"ח שנמסר ב – 17 לינואר, 61(א) שעוסק במערכת הביטחון, אם מאריכים את התקופה בשבועיים נוספים, המועד ייכלל בתקופת פגרת הכנסת, מה שייצור לנו בעיה אחרת מבחינת החוק בפרסומו, הגשתו, והנחתו על שולחן הכנסת.

צחי סעד: החליט המבקר שלא להאריך את התקופה לגבי הדו"ח הזה, אלא להאריך אותה ביום אחד.

צחי סעד: מועד הפרסום יהיה בחודש אפריל.

צחי סעד: ולגבי הדו"ח 61(ב) בכוונתו להאריך בשבועיים- - -

חנה פריידין: אפריל זה פגרה.

גלעד ארדן: סליחה.

גלעד ארדן: בסוף חודש מרץ.

גלעד ארדן: ולגבי הדו"ח השני - 61(ב) - בכוונתו להאריך בשבועיים על מנת לאפשר למשרד ראש הממשלה זמן יותר ארוך למתן התגובות.

יואל חסון: מה זה אומר?

יואל חסון: אז מתי 61(ב) יוגש לכנסת?

גלעד ארדן: 61(ב) - המועד מתואם סופית, בהתייעצות עם יושב ראש הכנסת, על מנת לקיים את טקס ההגשה המסורתי.

גלעד ארדן: מדובר על אמצע חודש מאי.

גלעד ארדן: 12 שבועות לאחר המצאתו, שזה ה- 15 בפברואר היום.

גלעד ארדן: והדו"ח הראשון 61(א) יוגש אחרי 10 שבועות ויום אחד.

יואל חסון: זה יהיה עד סוף,

גלעד ארדן: זה בסוף חודש מרץ.

גלעד ארדן: זאת אומרת.

גלעד ארדן: לפני שהכנסת יוצאת לפגרה, ומיד כשהכנסת חוזרת מהפגרה.

יואל חסון: מעולה.

יואל חסון: יש למישהו מחברי הכנסת הערה?

יואל חסון: אנחנו אמורים להתייעץ פה,

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא שמענו מכבודו מה שכנע את מבקר המדינה להיענות לבקשה?

גלעד ארדן: אמרתי.

גלעד ארדן: שני הדו"חות כוללים הרבה מאד פרקים.

גלעד ארדן: הדו"ח הראשון 61(א) כולל כ – 14 פרקים, אם אני לא טועה, על מערכת הביטחון.

גלעד ארדן: הוא נמסר בסך הכל לפני מספר שבועיות, ודו"ח 61(ב) כולל היום 60 פרקים.

גלעד ארדן: בעזרת השם, יימסר היום בערב לראש הממשלה וליושב ראש הוועדה.

גלעד ארדן: אלה הרבה מאד פרקים שמצריכים מהאגף של המפקח הכללי משרד ראש המשלה.

גלעד ארדן: היערכות נרחבת ונמרצת, לגבש את כל ההערות של כל הגופים המבוקרים, ולרכז את זה, בסופו של דבר, בספר שמונח על שולחן הכנסת, יחד עם דו"ח מבקר המדינה.

מגלי והבה: מחייב תוספת שרים לממשלה?

גלעד ארדן: זה יכול להיות, אבל זה לא בסמכותנו.

מגלי והבה: לא, אם יש נתרום לכם.

גאלב מג'אדלה: לא, בעבר לא היו כמות וגודל, סדר גודל?

גלעד ארדן: היה.

גלעד ארדן: וכבר פתחתי בדברי ואמרתי: זה הליך שיגרתי.

גלעד ארדן: כמעט בכל שנה זה מתבצע, לאור היקף הדו"חות שגדל בשנים האחרונות.

גלעד ארדן: אז בשנים האחרונות זה הליך שיגרתי ביותר.

גלעד ארדן: עד כה הוועדה לא ראתה לנכון צורך לקיים ישיבה מיוחדת.

גלעד ארדן: או ישיבה.

חנה פריידין: לא, לא, לא, צחי, לא נכון.

חנה פריידין: צחי, נו באמת.

גלעד ארדן: מיוחדת בשביל הדבר הזה.

חנה פריידין: ממש לא נכון.

גלעד ארדן: או.

גלעד ארדן: קיי.

חנה פריידין: יש עובדים חדשים במשרד מבקר המדינה שלא ליוו את התהליך הזה.

גלעד ארדן: אמרתי: בשנים האחרונות.

חנה פריידין: לא, גם בשנים האחרונות.

גלעד ארדן: או.

גלעד ארדן: קיי.

יואל חסון: אני מציע שתקשיב למנהלת הועדה.

יואל חסון: היא פה הרבה שנים, ותהיה פה גם אחרינו.

גלעד ארדן: אין בעיה.

גלעד ארדן: אף אחד לא חולק עליה.

גלעד ארדן: בכל אופן, זה סמכותה של הועדה להתכנס ולקיים את ההתייעצות.

יעקב זלצר: אני רוצה להעיר הערה קטנה.

יואל חסון: בבקשה, מר זלצר.

יעקב זלצר: החוק הזה בעבר היה 12 שבועות.

יעקב זלצר: קוצר, משום מה, ל – 10 שבועות, ואנחנו רוצים להחזיר את העטרה ליושנה.

חנה פריידין: בהחלט.

חנה פריידין: כן.

יעקב זלצר: אפשר להגיד ככה.

יואל חסון: אבל למה קוצר?

יעקב זלצר: מה?

יואל חסון: למה קוצר?

חנה פריידין: גם אפשר לקצר ל – 8 שבועות.

יעקב זלצר: ולכן אנחנו מציעים, אנחנו כראש הממשלה, רוצים להאריך את זה באופן קבוע חזרה לפי החוק ...

יעקב זלצר: 12 שבועות כקבוע, שלא נצטרך כל שנה לחזור.

חנה פריידין: מה עוד שזה יוצא בדרך כלל בפגרה גם, תום ה – 10 שבועות, ותמיד אנחנו נדרשים להליך הזה.

יואל חסון: אז אולי תוציא נייר ותציע שתהיה הצעת חוק ממשלתית בעניין הזה.

יואל חסון: תפעלו מהר, שלא יהיה בממשלה הבאה.

חנה פריידין: ואז יהיה עם תוספת של עוד שבועיים.

יואל חסון: אני רק מבקש ממבקר המדינה להקפיד לשלוח את הדו"ח למשרד ראש הממשלה הנכון.

יואל חסון: זה ברחוב קפלן 3, שלא תתבלבלו עם משרד החוץ במקרה.

יואל חסון: שזה לא יהיה עיכובים נוספים.

יואל חסון: בסדר.

יואל חסון: אנחנו מסכימים לדבר הזה.

יואל חסון: אין שום בעיה.

גאלב מג'אדלה: בוא נצביע.

גאלב מג'אדלה: מה זה מסכימים?

יואל חסון: אני שואל.

יואל חסון: מי בעד הבקשה, בקשות משרד ראש הממשלה והמבקר?

יואל חסון: מי נגד?

יואל חסון: מי נמנע?

יואל חסון: אני קובע שאושרה הבקשה.

יואל חסון: אני מאחל לכם בהצלחה.

יואל חסון: הצבעה בעד – רוב נגד - מיעוט הבקשה אושרה.

יעקב זלצר: תודה רבה.

יואל חסון: אני מחכה בקוצר רוח.

גלעד ארדן: המבקר, בסופו של דבר, קובע את מועדי הפרסום, והוא יודיע על זה לועדה כמובן, כמקובל.

יואל חסון: אנחנו ממתינים בקוצר רוח.

גלעד ארדן: תודה.

חנה פריידין: תודה.

יואל חסון: תודה רבה.

יואל חסון: זלצר, תודה לך.

יואל חסון: תודה לגלעד יועצנו המשפטי.

יואל חסון: נעבור לנושא הבא.

יואל חסון: בקשה לחוות דעת מבקר המדינה, עפ"י סע' 21 לחוק מבקר המדינה, בנושא:

יואל חסון: מצוקת חיבורי החשמל בעוספייה ודאלית אל כרמל

יואל חסון: כפי שאמרתי, בקשה לחוות דעת מבקר המדינה, על פי סעיף 21 לחוק מבקר המדינה, בנושא: מצוקת חיבורי החשמל בעוספייה ודאלית אל כרמל.

יואל חסון: אני חושב שהנושא הזה באמת, נחשפתי אליו לראשונה גם בעקבות פניות, וגם בביקור שלי במקום.

יואל חסון: אני מכיר את שני היישובים המדוברים, גם את עוספייה, וגם את דאלית אל כרמל.

יואל חסון: גרים שם אחינו וחברינו מהעדה הדרוזית, שהיא באמת מהקהילות החשובות בחברה הישראלית בעיני.

יואל חסון: מהתורמות ביותר בחברה הישראלית.

יואל חסון: יש שם, כידוע לכם, וזה גם קבע בית המשפט, בגלל בעיות תכנון, ובגלל בעיות אחרות, יש שמה בעיה של בתים רבים שלא נמצאים, לא מוגדרים כבניה מוסדרת, או חוקית.

יואל חסון: אני לא יודע אם אפשר לקרוא לה בניה לא חוקית, אבל לא מוסדרת.

גאלב מג'אדלה: מורשית.

יואל חסון: מורשית אבל לא מוסדרת.

יואל חסון: היא לא מוסדרת בכל מיני דרכים.

יואל חסון: אחת הסיבות שהיא לא, בגלל שהיא לא מוסדרת אז סובלים שם מבעיה קשה מאד של אי חיבור לחשמל.

יואל חסון: היו פסיקות של בית המשפט בנושא הזה, מאד ברורות, מאד נחרצות.

יואל חסון: בעיני צריך לשים לדבר הזה סוף.

יואל חסון: וצריך להגיע למצב שמחברים את הבתים האלה לחשמל, ויש נוסחאות שונות, גם אם זה נוסחאות זמניות, או אחרות, עד שהדברים יסודרו.

יואל חסון: אני חושב שהדברים האלה הם חשובים.

יואל חסון: אני ארצה אולי, מגלי, אם תרצה בתחילת הזה לדבר על הנושא הזה.

קריאה: כבוד היושב ראש, מאיפה זה בא אלינו הדיון?

יואל חסון: הגיעו אלי פניות מחברים.

קריאה: זה לא מהמוסדות.

קריאה: זה פניות אלינו, לועדה.

יואל חסון: נכון.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, חברַי, חברי הכנסת, ראש המועצה, וגם המכובדים, גם העמותה שפעילה וטובה, צריך לברך אותה, אלסדק, שהיא גם פעילה, אבל יש גם, לדעתי, רוב הפעילים אלה … ביישוב, גם בדאליה וגם בעוספייה, שמלווים את הנושא שנים רבות, נלחמים למען צדק היסטורי, שהוא בעצם רוצים להיות מחוברים לחשמל ככל אזרחי ישראל.

מגלי והבה: שבוע שעבר היה דיון בועדת הכלכלה ואחד הדברים המאפיינים, בלי לחזור להיסטוריה של תהליך, או המצב שהגענו אליו, התגלו בפנינו עובדות שטוב שהדיון מתקיים כאן, בוועדת הביקורת, וגם נציגי ביקורת המדינה.

מגלי והבה: אי דיוקים בעובדות שמשרד הפנים נתן לנו, לעומת מה שהרשויות יודעות, ולעומת מה שאמור ועובדתית וקיים בשטח.

מגלי והבה: וזה דבר מטריד.

מגלי והבה: כי גם כשמשרד ממשלתי בא לתת נתונים לועדה, ואחד המשפטים החשובים שהיו שם שמוכנים, על פי, אני מצטט את היועצת המשפטית, או מהייעוץ המשפטי של משרד הפנים אמרה: 80 אחוז.

קריאה: בין 70 ל – 75 אחוז.

מגלי והבה: או! 70 ל – 75 אחוז מהבתים יכולים להתחבר, מהבתים שעדיין- - -

קריאה: בתחום תכנית מאושרת אפשר.

מגלי והבה: בסדר.

מגלי והבה: זאת אומרת, אם מדברים על 75 אחוז מתוך אותם בתים שצריכים להתחבר לחשמל, מתוך אלה שהיום לא מחוברים לחשמל, זאת אומרת, זה נתון שאמור היה לפתור לפחות חלקית את הבעיה.

מגלי והבה: זה נקודה אחת שמחייבת בדיקה.

מגלי והבה: הדבר הבסיסי ביותר שאנחנו מדברים עליו, ואני מדבר כאן לאנשי מבקר המדינה, שבעבר היו החלטות של שרי ממשלת ישראל, תקנות שנתנו, החל ב – 88', אני לא אחזור על כל ההיסטוריה, ואחר כך חידשו אותם כל השרים, שרי התשתיות.

מגלי והבה: גם שחל, גם שרון- - -

קריאה: אנרגיה.

מגלי והבה: גם, כן, אחרים, שכולל פואד, בנימין בן אליעזר, והצווים האלה פתרו את הבעיה שהאוכלוסייה, או תושבים לא אשמים בהם.

מגלי והבה: כי למה אני אומר שהאוכלוסייה לא אשמה?

מגלי והבה: כי מי שאחראי על תכניות המתאר, ומי שצריך לתת ולאשר את תכניות המתאר זה המחוז האחראי, וגם משרד הפנים.

מגלי והבה: והם לא מאפשרים, בגלל מגבלות שונות.

מגלי והבה: היו כמה פעמים שהוגשו תכניות מתאר להרחבה.

מגלי והבה: אני זוכר בכנסת ה – 16, היה גם ועדה, ועדת פנים וועדת משנה שטיפלה, אדוני, בנושא הזה, על מנת להכשיר את כל הבתים של עוספייה ודאליה, לחבר אותם, קרוב ל – 600 בתים אז, לחבר אותם לחשמל ולפתור את הבעיה עד שמשרד הפנים והרשויות השונות יאשרו את תכניות המתאר לשני היישובים.

מגלי והבה: צריך לזכור גם שליישובים האלה גם כשאוחדו לעיר היה ועדת תכנון ובניה שהיא טיפלה בעצם ברישוי, אבל היא לא, מצד אחד לא השלימה את תכניות המתאר, מצד שני, אותם בתים, שחלקם שנים רבות קיימים שם, עדיין לא מחוברים לחשמל.

מגלי והבה: לצערי הרב אנחנו, כל הזמן מעמידים, אני מדבר גם כנסת וגם ממשלה, מעמידים את האוכלוסייה במצב לא הגיוני ולא סביר.

מגלי והבה: כי ברגע שמישהו מתחבר חיבור פיראטי אז הוא או משתמש בגנראטור בשביל להאיר את הבית שלו, הוא נופל בסכנות, והיה לנו המקרה הטרגי של משפחת כיוף, משפחה בתחילת דרכה, ולצערי הרב כולנו נדהמנו בהתחלה שמיהרו והודיעו שזה היה ניסיון התאבדות, או התאבדות.

מגלי והבה: ואחר כך תיקנו את עצמם מהר מאד.

קריאה: רצח והתאבדות.

מגלי והבה: כן.

מגלי והבה: רצח והתאבדות.

מגלי והבה: נכון.

מגלי והבה: ואחר כך התברר שהיה פליטה של רעל שנכנס לבית והרג את המשפחה.

מגלי והבה: לאחר מכן היה אסון הכרמל.

מגלי והבה: השריפה של יערות הכרמל, והבתים האלה היו בסכנה.

מגלי והבה: וישבו פה ראש המועצה גם של עוספייה, גם של דאלית אל כרמל, ובמיוחד בעוספייה איפה שהאש הגיעה, או בדאליה, גם שרפו את התשתיות הפיראטיות, שזה עוד מוסיף על הסכנה.

מגלי והבה: אני לא יודע למה במדינה כמו שלנו, ואני באמת אומר שהפתרון, כשאנחנו שומעים את התשובות של משרד הפנים ואומר שמרשה לאשר 75 אחוז אפשר לחבר אותם לפי אותם תנאים שאת דיברת עליהם, מדוע אי אפשר היום, כשפנינו, אני פניתי לשר התשתיות וקיבלתי תשובה, מכתב מידי שר התשתיות, הוא אומר: אני מסכים.

מגלי והבה: התושבים צודקים.

מגלי והבה: צריך לחבר אותם לבתים.

מגלי והבה: אבל הסמכות בידי משרד הפנים ומשרד המשפטים.

מגלי והבה: זאת אומרת, הבירוקרטיה פה לא מאפשרת לאותם אנשים להתחבר לבתים.

יואל חסון: מה?

יואל חסון: חברת חשמל אומרת: אני מוכנה לחבר להם?

מגלי והבה: כן.

מגלי והבה: כן.

קריאה: חברת חשמל זה ביזנס.

קריאה: מה?

קריאה: בטח.

מגלי והבה: לי יש פה מכתב של שר התשתיות.

קריאה: אני ארחיב על זה אחר כך, כנציג משרד התשתיות.

מגלי והבה: כן.

מגלי והבה: ועמדתו, דרך אגב, עמדת המשרד, משרד התשתיות שהיה בשבוע שעבר בועדת הכלכלה אמרו אותו דבר: אנחנו מוכנים להתחבר, ויש רצון, גם של השר, דרך אגב, שר התשתיות שביקר במקום כמה פעמים, והיה, ומודע לבעיה.

מגלי והבה: כרגע אני חושב שאם בועדת הכלכלה הייתה המלצה לצאת לחיבור הבתים האלה על ידי אישור זמני, או על ידי חידוש הצו, צו מרקוביץ, לחדש אותו, על מנת לאפשר לבתים האלה זמנית שיהיו מחוברים לחשמל.

מגלי והבה: לאחר מכן, התהליך התכנוני, והתהליך של השלמת תכניות המתאר אפשר היה לקדם אותו.

מגלי והבה: אני אומר לך, אדוני, הממשלה לפעמים, כשהיא רוצה לפתור בעיות אז היא מתכנסת ומקבלת החלטות.

מגלי והבה: רק שלשום הייתה החלטת ממשלה הנוגעת לכל הכפרים הדרוזיים.

מגלי והבה: יכלו להכניס סעיף קטן שאומר: בכדי למנוע את המשך הסכנות והמשך העבירה על החוק של אותם אנשים שרוצים לעבוד לפי החוק ולהתחבר לחשמל, אפשר לחבר אותם חיבור זמני, שאנשים, מבחינה בטיחותית, יקבלו את החשמל לבתיהם, ואז, ברגע שהתכנון יסתיים אז יתנו להם את האישור הקבוע.

מגלי והבה: לצערי הרב יש פה בעיה מורכבת.

מגלי והבה: אנחנו המלצנו שהנושא הזה של משרד הפנים ונושא התקנות במשרד המשפטים יוציאו את ההחלטה לחבר חיבור זמני.

מגלי והבה: אנחנו, מבחינתנו, ועדת, ואני שמח על הדיון, ואני רוצה לברך אותך, אדוני היושב ראש, אני יודע שהדיון הזה נפל באחד מימי החג של העדה הדרוזית וביקשנו לדחות את זה ונענית.

מגלי והבה: ואני גם מניח שראש המועצה, וכל האנשים שהגיעו, המכובדים שהגיעו לועדה, גם בשבוע שעבר היו כאן, וגם השבוע.

מגלי והבה: ואני חושב נמשיך אנחנו ללוות את המאבק הזה, הצודק, על מנת שלא נסכן יותר אנשים.

מגלי והבה: לכן, אם תהיה החלטה, משמעותה, אני חושב אני מבטא את כל עמדותיו של כל מי שנמצא פה, כולל חברי כנסת, היינו בוועדת הכספים, חבר הכנסת ראלב מג'אדלה, ודיברנו בדרך שאין ברירה, כמי שהיה יושב ראש ועדת הפנים, אלא לתת את ההרחבה הזאת של התקנון, ואז נחדש אותו, נחבר אותם, ואני בטוח שראש מועצה צעיר ומצליח כמו כרמל, וגם רג'י, שרוצים כן לפתור את הבעיה אחת ולתמיד, אנחנו נסמוך עליהם ונתמוך בהם שבעיות התכנון, שלא הם אשמים, דרך אגב, חוסר התכנון.

מגלי והבה: לכן אני שוב, סיכום, ואם נצא עם בשורה היום שאנחנו לוקחים, מרימים את הכפפה, ומאשרים להם את הצו הזה, אני חושב פתרנו בעיה ומנענו סכנות.

מגלי והבה: תודה רבה אדוני.

יואל חסון: תודה.

יואל חסון: אני באמת מכיר את הנושא הזה הרבה מאד זמן.

יואל חסון: קודם כל באמת הראשון, הראשון, הראשון שדיבר איתי על זה היה אכרם חסון, שנמצא כאן, שהיה ראש עיריית הכרמל, וכל פעם התעסקנו בהרבה בעיות של היישוב, אבל אתה באמת דיברת על הנושא הזה אז כל הזמן, אבל אז לא הייתי ראש ועדת הביקורת, ולא היה את האפשרות להביא את זה לפה.

יואל חסון: ואחר כך באמת פנה אלי אמין זאהר, שלאחרונה באמת העלית את זה, עשית, באמת העלית את הנושא לסדר היום, ויש כאן כמובן את ראשי המועצות הנוכחיים.

יואל חסון: אמין, אני רוצה שאתה תתחיל ותציג בקצרה את המצב היום בשטח, ואחר כך נשמע קצת את הנבחרים ואת חברי הכנסת.

גאלב מג'אדלה: יואל, סליחה, יש לי הצעה לסדר.

יואל חסון: כן.

גאלב מג'אדלה: אולי נשמע את מבקר המדינה.

קריאה: אולי ישמעו קודם את העובדות.

קריאה: יש לנו עובדות.

קריאה: לא, הם לא יודעים את העובדות האחרות.

יואל חסון: אין בעיה.

יואל חסון: תן לי, בסדר.

יואל חסון: בהסכמה איתו, הוא רוצה קצת להקשיב, הוא ידבר.

יואל חסון: תאמין לי.

גאלב מג'אדלה: יש לו עמדה?

יואל חסון: נשמע אותו תיכף.

יואל חסון: בוא תן לי, מג'אדלה, תן לי להמשיך בכיוון שרציתי.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

יואל חסון: אם עדיין זה לא יהיה ...

יואל חסון: למה שאתה חושב, אז תגיד לי.

יואל חסון: כן, מר זאהר.

אמין זאהר: מכובדי, בראשית דברי אני רוצה להודות לחבר הכנסת יואל חסון, שהוא קשוב למצוקות הציבור.

אמין זאהר: נתחיל בשאלה: כשהמדינה אשמה, למי צריך לפנות?

אמין זאהר: ואנחנו פנינו לועדה הזו, כי ידענו, ויש לנו תקווה שיש לה תשובות לנו.

אמין זאהר: ב – 24.6.2002 התכנסה ועדת הפנים בראשות חבר הכנסת גפני, והיא קבעה בצורה ברורה שהמדינה אשמה, ועל המדינה לשאת באחריות בחוסר התכנון הקיים בעוספייה ודאלית אל כרמל.

אמין זאהר: הוא אמר בפירוש: מדובר בשני כפרים – עוספייה ודאליה – והמדינה אשמה בחוסר התכנון, ועל המדינה לשאת באחריות.

אמין זאהר: את הפרוטוקול הזה לקחנו לבג"צ נגד השר פורז, ועבר.

אמין זאהר: לקח אותו אכרם חסון ואני נגד אברהם פורז.

אמין זאהר: אחר כך לקחו אותו אנשים שנאשמו בבנייה בלתי חוקית, וכבוד השופט דניאל פיש אמר את דבריו, אני ציטטתי אותם, הם נמצאים אצלכם, שקבע בבירור: המדינה אשמה בכאוס הקיים, התכנוני הקיים בעוספייה ודאליה, ועל המדינה לשאת באחריות.

אמין זאהר: המדינה מתעמרת בתושבים.

אמין זאהר: אז מדוע האזרח צריך לשלם את מחדלי המדינה?

אמין זאהר: זו השאלה שלנו.

אמין זאהר: העובדות הם ברורות.

אמין זאהר: ועדת הפנים, המדינה שמיוצגת בועדת הפנים אומרת: אנחנו אשמים.

אמין זאהר: אנחנו נישא באחריות.

אמין זאהר: השופט מחזק את זה ואומר: המדינה אשמה.

אמין זאהר: והמדינה עוד מתעמרת בתושבים.

אמין זאהר: אז מדוע אנחנו צריכים לשאת באחריות?

אמין זאהר: מדוע אנחנו צריכים להיות פליליסטים?

אמין זאהר: כל פעם תיק פלילי לכל מישהו אחר.

אמין זאהר: לקצין בצבא, לחייל משוחרר, לאזרח פשוט.

אמין זאהר: , על מחדלי המדינה, לא על המחדלים שלנו.

אמין זאהר: אנחנו בסך הכל משלמים את המחיר.

אמין זאהר: והזכיר חבר הכנסת מגלי והבה, משפחה שילמה בחייה בגלל מחדלי המדינה, לא בגלל משהו אחר.

אמין זאהר: נבחרו שני ראשי מועצה חדשים.

אמין זאהר: אחד יושב כאן, מר כרמל נסראלדין, מכובד מאד, גם הוא רוצה להוביל את התושבים שלו, יש לו חזון.

אמין זאהר: הוא רוצה לחבר אותם לחשמל.

אמין זאהר: למה למנוע ממנו לחבר אותם לחשמל?

אמין זאהר: אילו שאלות עובדתיות שמעוגנות במסמכים, בפסקי דין, בפרוטוקולים של ועדות.

אמין זאהר: אחת הועדות גם כן ב – 6.11.2006 אצל חבר הכנסת מג'אדלה, הוא יושב כאן, מתכנן ועדת התכנון ובניה מחוזית, מר אדם קולמן אומר: אני מבצע מדיניות.

אמין זאהר: הוא לא מבצע מקצועיות.

אמין זאהר: הוא מבצע מדיניות.

אמין זאהר: ואנחנו יש לנו חשש מאד, והרבה סימני שאלה שמשרד הפנים מבצע מדיניות אצלנו באי חיבורי חשמל, באי הרחבת המתאר, ובאי מתן היתרים לצעירים אצלנו.

מרינה סולודקין: אז אולי לפטר שר הפנים?

מרינה סולודקין: כי נמאס לשמוע כל הזמן את הדברים האלה.

קריאה: את הצעת.

מרינה סולודקין: כן, אז זה מה שאני אומרת, אני רוצה בפרוטוקול.

גאלב מג'אדלה: הבעיה היא לא בשר הפנים.

גאלב מג'אדלה: הבעיה היא בפקידוּת.

מרינה סולודקין: גם בו.

מרינה סולודקין: זה לא פקידים.

יואל חסון: אל תתבלבל.

יואל חסון: זה בסוף האחריות היא של הפוליטיקאים, ואם הם לא יודעים לנהל את המשרדים שלהם, אז האחריות שלהם.

אמין זאהר: לסיכום, אני רוצה להפנות תשומת לבכם למכתב שיצא.

חמד עמאר: הוא צודק מאד בנושא הזה.

חמד עמאר: הפוליטיקאים אחראים.

חמד עמאר: הבעיה שיש.

מרינה סולודקין: נכון.

חמד עמאר: לדאליה ועוספייה התחילה רק לפני שנתיים.

חמד עמאר: רק לפני שנתיים התחילה הבעיה.

אמין זאהר: אדוני, אני רוצה לסכם.

יואל חסון: חבר'ה, תנו לו.

חמד עמאר: הפוליטיקאים אשמים.

מרינה סולודקין: זה כמו אצלנו עם נישואים אזרחים.

חמד עמאר: הפוליטיקאים אשמים.

חמד עמאר: תאמינו לי.

חמד עמאר: וזה התחיל רק לפני שנתיים.

יואל חסון: חבר'ה, היחידה שמותר לה פה קריאות ביניים בכל זמן זה חברת הכנסת סולודקין, והנוכחות שלה פה בועדה נותנת לה פה חסינות בפני כל מגבלה שלכם.

קריאה: אני פעם ראשונה אצלך בועדה.

יואל חסון: לכן אתה צריך להתנהג בהתאם.

אמין זאהר: לסיכום אדוני, וכבוד הנוכחים.

אמין זאהר: מרכז מידע ומחקר של הכנסת הוציא מכתב לחבר הכנסת חמד עמאר, ויש פה פתרון: להאריך את התקנות עד 2013.

אמין זאהר: זה יכול להיות פתרון זמני.

אמין זאהר: וגם זה יכול להיות פתרון שיענה על הצרכים שלנו.

אמין זאהר: אז אנחנו מבקשים, ופונים, שהועדה המכובדת, ומי שעומד בראשה, לתת המלצה להמליץ כן חבר את הבתים.

יואל חסון: תודה.

יואל חסון: אני אעשה עכשיו זיג זג, חברי הכנסת וגורמי המקצוע.

גאלב מג'אדלה: סליחה, למי להמליץ?

אמין זאהר: להמליץ לממשלה.

אמין זאהר: לשר הפנים, למי שאחראי.

יואל חסון: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, אורחים יקרים.

חמד עמאר: אנחנו נפגשנו עם האורחים גם לפני שבוע.

חמד עמאר: ב – 8 לחודש נפגשנו עם האורחים גם באותו נושא.

חמד עמאר: אני מכיר את הנושא מקרוב.

חמד עמאר: בשנת 2001 התמנה אביגדור ליברמן כשר התשתיות, ואני הייתי העוזר שלו, ואז הגיע הזמן להאריך את הצו, והוטל עלי לבדוק את הנושא אם לאשר את הארכת הצו, או לא לאשר את הארכת הצו, ואז בדקתי את הנושא לעומק, ואני מכיר אותו, והמלצתי לשר לאשר את הצו.

חמד עמאר: והוא אישר את הצו.

חמד עמאר: ב – 2001 התחברו הרבה בתים, כשאנחנו היינו במשרד, שעמדו בקריטריונים של הצו.

חמד עמאר: הצו המשיך לקבל הארכה כל הזמן, עד שנת 2007.

חמד עמאר: ב – 2007, מי היה שר התשתיות?

חמד עמאר: החליט שר התשתיות ב – 2007 שהוא לא מאריך יותר את הצו.

חמד עמאר: האם זאת הייתה החלטה של שר התשתיות?

חמד עמאר: או כמו שאני היום מקבל את התשובה של שר התשתיות, כי אני קיימתי איתו כמה סיורים, שהנושא כבר לא תלוי בשר התשתיות, ואנחנו נשמע מהמבקר, זה תלוי יותר עכשיו בשר הפנים, בשר המשפטים.

חמד עמאר: כי עמדת שר התשתיות אני מכיר, גם חברי מכירים.

חמד עמאר: גם בסיור שלנו בדאליה ועוספייה הוא הביע את העמדה שלו.

חמד עמאר: גם חברת חשמל הביעה את העמדה שלה שהיא מוכנה מחר לצאת ולחבר את הבתים.

חמד עמאר: אני לא רוצה לשבת כאן ולצאת בהחלטה שאנחנו רוצים לחדש את הצו, לא לחדש את הצו.

חמד עמאר: יש אנשים שלא מחוברים לחשמל היום.

חמד עמאר: אנחנו בשנת 2011, ויש בתים שמסכנים את החיים שלהם, והיה תקדים.

חמד עמאר: מסכנים את החיים שלהם.

חמד עמאר: מדליקים גנראטור בתוך הבית, ויכולים מחר שיהיה לנו עוד אסון מה שהיה בעוספייה.

חמד עמאר: מחר יכול להיות לנו אסון, ואפילו היום יכול להיות לנו אסון.

חמד עמאר: אנחנו מדברים על משפחות, ולא משפחה אחת, ולא משפחה שתיים.

חמד עמאר: מדובר על יותר מ – 600 בתים בדליה.

חמד עמאר: מדובר על יותר מ – 400 בתים בעוספייה.

חמד עמאר: זה הנתונים שקיבלנו, של מרכז המידע של הכנסת.

חמד עמאר: ואני חושב הנתונים לא נכונים.

חמד עמאר: יש יותר בתים שלא מחוברים.

חמד עמאר: ואנחנו היום, רק ביום ראשון הייתה החלטה של הממשלה להקצות קרוב ל – 28 מיליון שקל להרחבות תכניות המתאר.

חמד עמאר: אז מה שאני אומר למשרד הפנים, אם כבר יש כוונה להרחיב את תכניות המתאר.

חמד עמאר: אז בוא נלך ונפתור את הבעיה הזאת בצורה זמנית.

חמד עמאר: יש מצב של חשמל זמני.

חמד עמאר: המדינה וחברת חשמל יכולה לספק חשמל זמני, ועד שיצליחו להרחיב את תכניות המתאר, כי אני הייתי בישיבת ועדת המנכ"לים, והאחראי על התכנון במדינת ישראל אמר: כמעט כל הבתים שנמצאים במגזר הדרוזי מחוץ לתכניות המתאר, ייכנסו לתוך תכניות המתאר.

חמד עמאר: אז יש מצב שאותם בתים בעוד שנה, שנתיים, חצי שנה, ייכנסו לתכניות מתאר.

חמד עמאר: אז בואו ניתן להם חשמל זמני.

חמד עמאר: ניתן להם חשמל זמני, נחבר אותם לחשמל זמני, וברגע שייגמרו עם תכניות המתאר – נחבר אותם לחשמל קבוע, על ידי הוצאות רישיונות בניה.

חמד עמאר: זה הצעה אחת.

חמד עמאר: הצעה שניה – לבוא למשרד המשפטים, ומשרד הפנים, שהם אחראים על הנושא, זה מה שהבנתי מכל הגורמים, שיאפשרו את הארכת הצו.

חמד עמאר: לעומת שאני אומר לכם: הצו לא יעזור.

חמד עמאר: כי אם נאריך את הצו כפי שהוא קיים, לא ייתן לי את הפתרון המלא לעוספייה ודאליה, ולא לכל היישובים.

יואל חסון: למה?

יואל חסון: למה?

חמד עמאר: כי הצו מדבר: בניה לפני שנת 86'.

חמד עמאר: עד 1 לינואר 87'.

יואל חסון: כל מה שנבנה.

חמד עמאר: כל מה שנבנה אחרי זה, לא כולל בצו.

חמד עמאר: אז הצו לא ייתן לי את הפתרון.

חמד עמאר: רק אם הצו יבוא ויגיד.

מגלי והבה: אפשר לתקן ולהאריך.

חמד עמאר: לתקן את הצו.

חמד עמאר: רק אם נבוא ונתקן את הצו.

יואל חסון: ...

יואל חסון: מי תיקון הצו?

חמד עמאר: משרד המשפטים ומשרד הפנים.

יואל חסון: הבנתי.

חמד עמאר: לכן אדוני היושב ראש, יש שני מצבים: או לתקן את הצו, או לספק חשמל זמני, וכוונת הממשלה היום לבוא ולתרום, ולעזור למגזר הדרוזי עם אישור התכנית של 680 מיליון שקל, יש לה את הכסף לבוא ולפתור את הבעיה, ובהקדם האפשרי.

יואל חסון: למה צריך כסף?

חמד עמאר: תכניות מתאר, צריכים הרבה כסף.

יואל חסון: בסדר.

יואל חסון: אבל עכשיו אתה רוצה שיתחילו בתכנית, ורק אז - - -

חמד עמאר: לא.

חמד עמאר: אני אמרתי לספק חשמל זמני.

חמד עמאר: אני הייתי בישיבת מנכ"לים.

חמד עמאר: המנכ"לים אמרו, ומי שאחראי על התכנון במדינה אמר:

חמד עמאר: כל הבתים במגזר הדרוזי ייכנסו לתכניות המתאר, שנבנו מחוץ לתכניות המתאר.

חמד עמאר: בוא ניתן להם חשמל זמני.

חמד עמאר: וחשמל זמני זה לא צריך לא צו, לא צריך.

חמד עמאר: זה כוונה של הממשלה לבוא ולהחליט אנחנו.

יואל חסון: תודה רבה.

יואל חסון: בוא נשמע את נציג המבקר, מר גולן.

סעיד נפאע: אולי לפני זה.

יואל חסון: לא, לא, לא, תאמין לי, אתה רשום.

יואל חסון: יש פה סדר.

יואל חסון: יש פה סדר של דוברים, ואין מה לעשות.

יואל חסון: תמתין בסבלנות.

יואל חסון: כן, בבקשה.

שמואל גולן: אדוני היושב ראש, חברי הועדה והאורחים פה.

שמואל גולן: אכן הבעיה היא מסתובבת סביב העניין של תכנית מתאר, או תכנית, או תכניות מפורטות מאושרות.

שמואל גולן: זה שנים מנסים לעשות תכנית מתאר בשני היישובים האלה.

שמואל גולן: באיזה שהוא שלב כשהתאחדו שני היישובים והפכו לעיר, השתנתה כמובן תחום התכנון.

שמואל גולן: התאחד, והתחילו את הכל מהתחלה.

שמואל גולן: העיר פורקה, חזרו עכשיו למצב של שני יישובים.

שמואל גולן: אנחנו נמצאים במצב ששנים על גבי שנים ניסו להגיע לאיזה הסדר בכדי לבנות שם איזה תכנית מתארית שהיא כוללת בתוכה את רוב הבתים שממילא כבר בחלקם בנויים.

שמואל גולן: לעשות לגליזציה לבתים האלה, ולעשות תכנית מתארית מסודרת.

שמואל גולן: אני יכול רק להזכיר פה שנעשו מספר ניסיונות על ידי משרד הפנים, כולל מינוי של בעלי תפקידים.

שמואל גולן: באחת הפעמים אפילו ביקשו ממצנע, בזמנו, שהיה בין תפקיד לבין תפקיד שהוא יקבל על עצמו.

מגלי והבה: בוא אני אתקן אותך, אדוני.

שמואל גולן: כן.

מגלי והבה: מצנע מונה כיושב ראש ועדת משנה של ועדת הפנים והגנת הסביבה, והיינו חברים בה גם חבר כנסת איוב קרא ואנוכי, ועבדנו על הנושא כועדת משנה, לא כועדה מטעם משרד הפנים.

שמואל גולן: או.

שמואל גולן: קיי.

שמואל גולן: אז אני טעיתי בעניין הזה.

שמואל גולן: בכל מקרה זה היה מצנע, שקיבל על עצמו, וכנראה שגם הוא, או לא ברור לי מה הסיבה, עד לרגע זה אין תכנית מתארית.

מגלי והבה: אבל הומלץ, בשביל להשלים, שלא נשׂים את מצנע כאילו יושב ראש.

מגלי והבה: הומלץ לחבר את, היה 690 בתים, ועוד תוספת של בתים מעוספייה גם, שנחבר אותם לתכנית החשמל, לחשמל זמני.

שמואל גולן: כן.

שמואל גולן: תיכף אני אגיע לחשבון הזמני.

מגלי והבה: כן.

מגלי והבה: בבקשה.

שמואל גולן: אני אגיע לחשמל הזמני.

שמואל גולן: ועד לרגע זה, כמו שאני אומר, אין היום תכנית.

שמואל גולן: אנחנו עשינו לפני שנתיים ביקורת על הועדה.

שמואל גולן: באנו לעשות ביקורת על הועדה.

שמואל גולן: אז היא הייתה עדיין שייכת לעיר הכרמל, ובין היתר כמובן בדקנו את התכניות, בדקנו את כל הדברים.

שמואל גולן: כמובן שבדקנו את כל היתרי הבניה, או כל הבתים שנבנו שם ללא היתרי בניה, מתוך כוונה להציג תמונת מצב, ולהציג את זה, ואכן צודקים פה מה שנאמר פה, שבחלק מהמקומות האזרחים פשוט עומדים בין הפטיש לסדן פה.

שמואל גולן: מצד אחד צריכים באמת לבנות, צריכים לשקם את המשפחות שלהם, ומצד שני – הם לא יכולים לקבל היתרים, או שהם עוברים על החוק ובונים ללא היתר, או שלפעמים מוציאים היתרים שבחלקם הם היתרים שאין להם שום בסיס חוקי, ובעניין הזה הערנו פה, כי הייתה לנו גם הערה כלפי הועדה, שהיא לפעמים מוציאה היתרים שאין להם, הם לא חוקיים.

שמואל גולן: לגופו של עניין, תוך כדי הביקורת כמובן ראינו את סוגיית החשמל.

שמואל גולן: סוגיית החשמל הועלתה מהסיבה העיקרית שאני קורא את הצו שהציגו אותו פה, הבסיס נסב על זה, זה הצו, אדוני, שמשה שחל הוציא בשנת 88', מאז האריכו אותו מספר פעמים,

מגלי והבה: שר האנרגיה.

שמואל גולן: בהיותו שר האנרגיה והתשתית, השר שחל.

שמואל גולן: באמת נאמר פה- - -

מגלי והבה: בהתאם להמלצת ועדת מרקוביץ, ועדת המנכ"לים.

שמואל גולן: לא כתוב פה בהתאם.

שמואל גולן: כתוב, הצו היה בהתאם לסמכות שנתונה בידיו לפי סעיף 3 לצו החשמל, שבו הוא יכול להוציא צו, אבל הוא באמת תיחם אותו.

שמואל גולן: ומאז אף אחד לא תיקן את התיחום הזה.

שמואל גולן: 1 – הוא תיחם את זה למקבץ הבתים שהיו בשנת 86', כפי שהזכירו אותו.

שמואל גולן: ב - הוא תיחם אותו בתנאי ש"ראש הרשות המקומית אישר כי המבנה נמצא בתחום תכנית המתאר, או בתחום מרחב התכנון האמורים בסעיף א' לעיל".

שמואל גולן: כלומר, מילכדו גם את ראש הרשות.

שמואל גולן: אמרו לו: אתה תחתום שבאמת זה אמור להיות בתכנית.

שמואל גולן: אבל אין תכנית מתאר.

שמואל גולן: אז אם אין תכנית מתאר, אז או שהוא חותם חתימה שהיא, לא הייתי אומר, הייתי אומר חתימה פיקטיבית, או שהוא נאלץ לא לחתום, ואז מתחילים החתימות, החיבורים הפיראטיים.

מגלי והבה: הם התכוונו, הם התכוונו חתימת ראש העיר, המועצה, שהבתים האלה בתכנית המיועדת, זו הייתה הכוונה.

שמואל גולן: "ראש הרשות המקומית אישר כי המבנה נמצא בתחום תכנית המתאר".

מגלי והבה: לא תכנית המתאר.

שמואל גולן: אני מקריא מה, אני לא חתום על זה.

שמואל גולן: שחל חתום על זה.

שמואל גולן: אני מקריא את מה ששחל חתם.

שמואל גולן: זה משנת 88'.

שמואל גולן: עכשיו, זה צו שמעת לעת, כמו שהזכירו פה, אני אפילו לא ירדתי לרזולוציה הזאת לבדוק איך האריכו אותו, כשאנחנו באנו ואמרנו: על בסיס מה אתם חותמים?

שמואל גולן: אומרים: אנחנו חותמים על הדבר הזה.

שמואל גולן: ראשית, גם לנו יש מחלוקת עם עצמנו אם הצו הזה בכלל בתוקף עוד.

שמואל גולן: כלומר הערכות למיניהם.

שמואל גולן: זה צו שבשנת 88' הוציאו אותו, על איזה תכנית מתארית.

שמואל גולן: בינתיים, שיהיו בריאים, היישובים גדלו, הוסיפו בתים.

שמואל גולן: זה בכלל לא נותן תשובה לעניין הזה.

שמואל גולן: ולכן העלינו את השאלה.

שמואל גולן: לכן העלינו, אדוני, את השאלה: א – אם הצו הזה נכון.

שמואל גולן: יתרה מזאת, התחילו לבוא אלינו תלונות שבלחצים כאלה ואחרים, ראש הרשות נאלץ להוציא היתרים ולחתם עליהם, שהם בתחום המתאר, מה שנקרא: היתרים לא חוקיים.

שמואל גולן: זיופים.

שמואל גולן: מצאנו גם זיופים של חתימות של ראשי הרשויות שחתמו.

שמואל גולן: חברת החשמל אין לה שום בעיות.

שמואל גולן: היא גוף עיסקי, היא מוכנה לחבר, גם להביא חשמל לירח, בתנאי שיתנו לה,

מגלי והבה: את טופס 4.

שמואל גולן: כן, שיתנו לה את האישור.

שמואל גולן: חוק התכנון ובניה קובע מהם הכללים לחיבור חשמל, או לפי צו כזה, או לחילופין לפי חוק התכנון ובניה, ובהתאם לזה.

שמואל גולן: ברגע שהעלינו את השאלה: 1 – אם הצו הזה חוקי?

שמואל גולן: ו – 2 – אם התכנית המתארית הזאת, שהיא עדיין לא ברור מה הולך איתה.

שמואל גולן: אני מבין שמשרד המשפטים קודם כל התחיל, חברת חשמל אמרה: אנחנו מפסיקים לחבר.

שמואל גולן: ואחרי זה משרד המשפטים אמר: אכן צריכים לבדוק, ומשרד התשתיות אמר את מה שאמר, ומשרד הפנים לא קידם את העניין הזה, ואני יכול להקריא לאדוני את התשובות שקיבלנו מכל משרד ומשרד, ונוצר פה איזה קיפאון מסויים.

מגלי והבה: אולי ההתערבות שלכם הפחידה את המשרדים?

שמואל גולן: גם זה יכול להיות, אבל אדוני, אנחנו,

מגלי והבה: אני לא מבין למה שר תשתיות נבהל פתאום.

שמואל גולן: אדוני, אנחנו באים ובודקים אם מבצעים את הדברים על פי החוק.

שמואל גולן: זה תפקידנו.

שמואל גולן: באנו, אמרנו: יש צו, קודם כל אנחנו שואלים אם הצו הזה בתוקף, לא בתוקף.

שמואל גולן: ב – אנחנו באים ואומרים: יש לנו מידע.

שמואל גולן: באו אלינו עם תלונות על כל מיני בתים שנמצאים.

שמואל גולן: אנחנו גם יודעים שחלק, יש מחלוקת על התכנית המתארית, עם הגן הלאומי, עם כל מיני מקומות שנמצאים שם, יש שם מחלוקת.

שמואל גולן: לא מגיעים להסדר בעניין הזה, ופתאום ללכת ולעשות פעם אחת ולתמיד, לתחם את העיר הזאת, או לתחם את שני היישובים האלה, כן?

שמואל גולן: ולעשות תכנית מתארית, ולהתחיל לעשות את זה בצורה מסודרת, אני אומר לכם, זה כבר עבר את גבול הטעם הטוב.

שמואל גולן: אני זוכר שאכרם נכנס לתפקיד, הוא בא אלי, ישבתי איתו והוא אמר:

שמואל גולן: אני אעשה את הכל בכדי לקדם פה תכניות.

שמואל גולן: לעשות לגליזציה קודם כל.

שמואל גולן: כי הבעיה היא קודם כל, לפני שנותנים שטחים לבניה, ולפני שעושים את הכל, אני חושב שהוא הספיק לעשות, נדמה לי, שתי שכונות רק בקושי.

שמואל גולן: גם זה לעשות תכניות מפורטות ולהגיע למצב שנותנים להם, ויש להם חשמל.

שמואל גולן: אני לא בטוח שהוא לא קידם את זה.

שמואל גולן: תכנית, אני לא יודע מאיפה הנתון היום ש – 75 אחוז הם בפנים.

שמואל גולן: אני שמעתי.

שמואל גולן: אני לא יודע.

שמואל גולן: כשאנחנו בדקנו, אנחנו בדקנו ויש שמה הרבה יותר בתים שלא נמצאים היום בשום מסגרת של תכנית.

שמואל גולן: לא תכנית מתארית, לא תכנית מפורטת, לא כלום.

שמואל גולן: אנחנו כל הזמן אומרים: זה הדבר שצריך לעשות אותו.

שמואל גולן: עכשיו הכנסת כמובן יכולה, בצורה כזו או אחרת, או להחליט שמאריכים את הצו כצו זמני בינתיים, עד שייגמרו.

שמואל גולן: אכן נכון מה שנאמר פה על ידי חבר הכנסת, שבית המשפט בא חד וחלק.

שמואל גולן: היו 4 אזרחים שהועמדו לדין על בניה לא חוקית.

שמואל גולן: הובאו בפני בית המשפט, ובית המשפט הוציא פסק דין זיכה אותם.

שמואל גולן: על בניה בלתי חוקית זיכה אותם, והאשים את המדינה בעניין הזה.

שמואל גולן: הוא אמר: רבותי, אזרח יש גבול לכמה שאפשר להגיד לו: לא, לא, לא, לא.

שמואל גולן: ולכן זה היה, זה מה שנקרא היה סמן ימני טוב מאד בשבילנו, כי גם בית המשפט בא ואומר: יש פה עניין שצריך לגמור את תכנית המתאר.

שמואל גולן: תכנית המתאר צריך לגמור אותה, צריך ללחוץ עליה.

שמואל גולן: צריכה הכנסת לעשות פיקוח כדי שיגמרו את העניין הזה, ולאחר מכן כל שאר הדברים שזה תשתיות מים, תשתיות כבישים.

שמואל גולן: כמובן חשמל, הם יבואו על פתרונם.

שמואל גולן: בינתיים יכול להיות שבאמת צריכים לבדוק.

דורון אהרן: אדוני היושב ראש, משרד התשתיות לא יכול לחכות.

יואל חסון: סליחה, מה אתה?

יואל חסון: סליחה.

יואל חסון: רק שניה אחת.

יואל חסון: תאמין לי שאני לא אוותר על דעתך, תאמין לי.

שמואל גולן: בינתיים צריך לתת את הדעת למה שנאמר פה.

שמואל גולן: אנחנו מבחינתנו לא ברור לנו אם המצב הזה עדיין בכלל בתוקף והוא חוקי.

שמואל גולן: ואם כן – אז יש משרד המשפטים.

יואל חסון: טוב.

יואל חסון: תודה.

יואל חסון: תודה רבה.

יואל חסון: משרד הפנים, בבקשה.

קריאה: אנחנו לא רוצים לדבר באוויר.

קריאה: אנחנו רוצים להתייחס ברצינות.

קריאה: זה לא באוויר.

קריאה: אתה עדיין לא שמעת מה שרוצים.

יואל חסון: משרד הפנים בבקשה.

יואל חסון: טוב, בבקשה, אתה כל כך מתעקש, נפאע, בסדר.

סעיד נפאע: אני אגיד לך למה.

יואל חסון: בבקשה.

סעיד נפאע: בוא, לא תצטער אחרי שתשמע אותי.

סעיד נפאע: טוב.

סעיד נפאע: הרי הרציו של הדיון הזה זה לפנות למבקר המדינה ולשמוע את עמדתו, ואחר כך על פי העמדה הזו להחליט.

סעיד נפאע: כי אחרת, כי אין לנו למעשה כל פתרון שהוא.

סעיד נפאע: אז כדי באמת להגיע לנקודה הזו, ונאכל ענבים, לא נריב עם השומר, צריך לזכור דבר אחד: הייתה החלטת ממשלה.

סעיד נפאע: זה לא צו, ולא שום דבר.

סעיד נפאע: הייתה החלטת ממשלה ב – 87', החלטה 205, שהחליטה שלגבי הסוגיה הזו שאנו דנים בה היום יש צורך בפתרון.

סעיד נפאע: הממשלה החליטה לעשות את הפתרון הזה.

סעיד נפאע: אבל זה היה צריך להיות במעשה חקיקה, לא בצו, כבוד היושב ראש, ולא שום דבר.

סעיד נפאע: במעשה חקיקה.

סעיד נפאע: כי חוק התכנון והבניה, בסעיף 157(א) אומר באופן המפורש ביותר, קובע את התנאים איך אפשר לחבר בניין לחשמל.

סעיד נפאע: היות ויש מעשה חקיקה, אז היה צורך במעשה חקיקה אחר.

סעיד נפאע: לכן חוקק חוק אחר שבא לתקן, חוק אספקת חשמל הוראת שעה, שבא למעשה לעקוף את האיסור שבסעיף 157, ואמר שלגבי קבוצה של מבנים זהים או דומים לסוגיה שאנחנו היום דנים בה, אז יהיה חוק מיוחד שיאפשר חיבור הבתים האלה לחשמל.

סעיד נפאע: הוראת השעה הזו הוארכה פעמיים.

סעיד נפאע: וכשהגשנו אותה בפעם השלישית, זה ב – 2007 היה, כי התוקף האחרון בצו, ההארכה האחרונה הייתה עד 31 במאי 2007, ומאז, משום מה, משרד התשתיות התנגד באופן מפורש, ויותר השר פואד בן אליעזר אמר: לא.

סעיד נפאע: יותר אנחנו לא מאריכים.

סעיד נפאע: ולכן לא הוגשה הצעת החוק.

סעיד נפאע: זו ההיסטוריה כבוד היושב ראש לכל הסוגיה הזו, כדי באמת להגיע לפתרון של הבעיה.

סעיד נפאע: לכן מה יגיד מבקר המדינה?

סעיד נפאע: מה הוא יגיד, ייתן חוות דעת שמנוגדת למעשה חקיקה?

סעיד נפאע: לא יגיד את זה מבקר המדינה.

סעיד נפאע: היות וזה המצב, לכן אנחנו צריכים לחפש איך אפשר, יש הצעת חוק מוכנה, אגב, להכין הצעת חוק אחרת, אנחנו כחברי כנסת, כהוראות שעה להאריך את התוקף של אותה הוראת שעה, או לחילופין, לפעול.

סעיד נפאע: אתה בתור יושב ראש ועדת ביקורת המדינה, שתתקבל החלטה, כפי שהתקבלה החלטה ב – 2007.

סעיד נפאע: לכן אני חושב שאין דרך אחרת כדי להתגבר על הבעיה הזו לא על ידי ...

סעיד נפאע: אפשר לצפות לחוות דעת אחרת מאשר ששמענו עכשיו?

סעיד נפאע: זה מה שייתן מבקר המדינה גם אם ייתן את זה באופן רשמי.

סעיד נפאע: זו הדרך, כבוד היושב ראש.

יואל חסון: טוב.

סעיד נפאע: אנחנו יכולים כועדה באמת לעשות מאמץ ביחד, כפרטים, כפרטים, ולהאריך את, לפעול להארכת הוראת השעה הזו, ואז נפתור- - -

קריאה: צריך לתקן אותה קודם לפני כן.

סעיד נפאע: ברור.

מרינה סולודקין: קודם כל אני מודה לך אדוני היושב ראש.

מרינה סולודקין: אני הגעתי לכאן לתמוך במג'אדלה, ובראלב, ובמוחמד, ובסעיד.

מרינה סולודקין: ביקש ממני מר אמין, ודרכו, 531 איש בדאלית אל כרמל ועוספייה.

מרינה סולודקין: לי זה מאד קשה לשמוע מה קורה כל כך הרבה שנים.

מרינה סולודקין: אני רואה לא רק אוזלת יש של המדינה.

מרינה סולודקין: אני כאן רואה הרבה דברים אחרים שהביאו אותנו גם לאסון של כרמל, שהתחיל דווקא בעוספייה.

מרינה סולודקין: ואני חושבת שכאן, ואני מאד רוצה שימסרו לשר הפנים שאני חושבת שזה כישלון מוחלט שלו, שהוא צריך להתפטר בגלל שאי אפשר עשרות שנים לדבר בנושא אחד.

מרינה סולודקין: אני אומרת לכם שאני הייתי כמה פעמים עם אזרחים שתבעו את המדינה בבית משפט העליון וזכינו בסכומים מאד מאד גדולים.

מרינה סולודקין: בוכים למה כאן אני חושבת מה זה?

מרינה סולודקין: חשמל, מים, ביוב, אינטרנט זה זכויות האדם במאה 21.

מרינה סולודקין: אם אין חשמל רשמי וחוקי אני חושבת שזה פגיעה בזכויות האדם.

מרינה סולודקין: בגלל המצב אני לא יודעת, צריכים לחשוב אולי לעשות ועדת משנה ביקורת המדינה רק בנושא הזה.

מרינה סולודקין: ודרך ועדת משנה או לעשות חוקים, או צעדים, אני לא יודעת מה.

מרינה סולודקין: לשמוע ששר הפנים, שר התשתיות אימפוטנטיים אני לא מוכנה.

מרינה סולודקין: תודה רבה לך.

יואל חסון: תודה רבה.

יואל חסון: משרד הפנים.

יואל חסון: כן.

יואל חסון: בואי תסבירי לנו בבקשה מה המצב מבחינתך?

שירה ברנד: עו"ד ברנד מהלשכה המשפטית של משרד הפנים, ונמצאת איתי גם מתכננת המחוז, שתיתן אחר כך את הסקירה התכנונית.

שירה ברנד: אני רוצה רק, קודם כל להגדיר יותר את המסגרת, מה שהתחיל כבר חבר הכנסת הנכבד, נכון?

שירה ברנד: זה באמת תיאר את הדברים, אבל עוד צעד אחד אחורה.

שירה ברנד: בסעיף 157 לחוק התכנון והבניה נקבעה החובה שחיבור מבנה לתשתיות לחשמל, מים, וטלפון נעשה רק לגבי מבנה חוקי, ולאחר שניתן אישור, מה שקוראים בסלנג: טופס 4, שרק מי שיש לו טופס 4 ומביא אותו לרשות, לא משנה, לצורך חיבור מים, חשמל או טלפון, רק הוא יכול להתחבר בצורה מסודרת לחשמל.

שירה ברנד: ולכן מבנה שנבנה בצורה לא חוקית ואין לו היתר, לא יכול לקבל.

גאלב מג'אדלה: טופס 4 לא חל על הטלפון.

שירה ברנד: גם טלפון.

קריאה: לא על מים גם.

שירה ברנד: גם על מים.

שירה ברנד: חשמל, מים וטלפון.

שירה ברנד: אבל לא משנה.

קריאה: חשמל, מים ולטלפון.

חמד עמאר: לפי החוק, החוק חל.

שירה ברנד: לפי החוק כן.

סעיד נפאע: לפי החוק חל.

סעיד נפאע: 157 חל.

שירה ברנד: בפועל אולי לא עושים.

סעיד נפאע: כן.

סעיד נפאע: לפי החוק 157(א) – חשמל, מים וטלפון.

שירה ברנד: ולכן חברת חשמל כשלא מגיעים אליה עם טופס 4 לא יכולה לחבר לחשמל.

שירה ברנד: מפה מתחיל הסיפור.

שירה ברנד: ועכשיו השאלה היא לגבי אותם מבנים בלתי חוקיים.

שירה ברנד: כאשר על פי הנתונים שנמצאים בידינו, רגע, בוא נלך לפני, לפני, בוא נעשה רק את הדרך.

שירה ברנד: בשביל שאפשר יהיה להוציא היתר צריך שתהיה תכנית מאושרת שאפשר להוציא מכוחה היתר.

שירה ברנד: אני רק אוסיף עוד משפט אחד בסוגריים, כיוון ...

שירה ברנד: ודיברנו על זה בהרחבה בשבוע שעבר, החשיבות של ההיתר היא לא רק לצורך חיבור החשמל, היא גם לצורך הבטיחות למבנה עצמו.

שירה ברנד: לא רק החיבור לחשמל הוא לא בטיחותי, גם המבנה עצמו אם הוא נבנה ללא היתר, אנחנו כבר ראינו את ...

שירה ברנד: גם המבנה עצמו צריך להיות, בלי קשר לחיבור החשמל, יש חשיבות רבה להוצאת ההיתר מעבר לעובדה שהמבנה לא מחובר לחשמל, וגם לחיבורים האילו, שהם חיבורים בלתי חוקיים לחשמל מסַכנים.

שירה ברנד: שמענו את זה בשבוע שעבר גם מנציגי משרד התשתיות וחברת חשמל.

שירה ברנד: לכן לכולנו יש אינטרס שהמבנה הזה, שהמבנים האילו יהיו על פי היתר, ויחוברו בצורה מסודרת לחשמל.

שירה ברנד: על פי הממצאים שבידינו, 70, אני לא יודעת, 70 ו, זה לא משנה אם זה 72, 74, 75,

קריאה: בועדת הכלכלה אמרת 76 אחוז.

שירה ברנד: אמרתי בין 70 ל – 75 אחוזים.

קריאה: 76 אחוז אמרת בועדת הכלכלה.

שירה ברנד: זה תלוי איך אתה סופר.

שירה ברנד: אבל אני, נלך איתך, 76 אחוזים.

שירה ברנד: בסדר.

שירה ברנד: זה הרי לא משנה לצרכינו.

מגלי והבה: זה לא הבעיה איך שהוא סופר ואת סופרת, אנחנו צריכים את האמת על, ולא סותר מה שאומרות הרשויות.

מגלי והבה: זה מה שאנחנו רוצים.

שירה ברנד: אלה נתונים שנמצאים בידינו.

שירה ברנד: נמצאים בתחום שיש בו תכניות מתאר מאושרות.

שירה ברנד: ... יכולים לפעול ולקבל היתרי בניה.

שירה ברנד: למה הם לא עושים את זה אנחנו לא יודעים.

שירה ברנד: אנחנו הדגשנו ואמרנו.

יואל חסון: מי צריך להוציא את ההיתרי בניה האלה?

שירה ברנד: אותו בן אדם צריך להגיש בקשה להיתר לועדה המקומית.

שירה ברנד: הועדה המקומית צריכה לפעול ולהוציא לו את ההיתר.

יואל חסון: היא מבחינתך יכולה לתת לו היתר?

שירה ברנד: בוודאי.

יואל חסון: אז למה זה לא קורה?

שירה ברנד: לא יודעת.

שירה ברנד: אני גם הצגתי שם.

כרמל נסראלדין: לא נכון מה שהיא אומרת.

כרמל נסראלדין: זה לא נכון פשוט.

כאמל כאמל: על כל בית שנמצא בתכנית מאושרת הוא מחובר לחשמל.

כאמל כאמל: הוא לא צריך- - -

שירה ברנד: לא בהיתר.

שירה ברנד: לא בהיתר.

שירה ברנד: לא בהיתר.

כאמל כאמל: אנחנו מדברים על בתים בתוך תכנית מתאר הלא מאושרת, בתחום שטח השיפוט שאין להם אפשרות לקבל טופס 4.

כאמל כאמל: מה זה טופס 4?

כאמל כאמל: זה היתר בניה.

קריאה: ...

קריאה: לא נותן מענה למה שאת אומרת.

קריאה: היא מטעה.

קריאה: היא מטעה בגדול.

כרמל נסראלדין: היא חוזרת.

כרמל נסראלדין: חשבתי שתיקנת את עצמך.

כרמל נסראלדין: את מטעה.

כרמל נסראלדין: וזה הולך לפרוטוקול ואחר כך יכול להיות שילך לבג"צ.

כרמל נסראלדין: את פשוט מאד מטעה את הועדה במצח נחושה, כשאת מודעת לזה, שישבת ועשית עבודה, ואת מודעת לזה שמה שאת אומרת הוא מצוץ מהאצבע, ולא נכון.

שירה ברנד: סליחה אדוני, אני חוזרת ואומרת- - -

חמד עמאר: אבל בועדת, סליחה אדוני, בועדת הכלכלה אנחנו ביקשנו ממך.

שירה ברנד: נכון.

שירה ברנד: וביקשתם נתונים.

חמד עמאר: ברגע שתגיעי לועדה תביאי איתך מצגת.

שירה ברנד: הנה, יש פה.

חמד עמאר: שתביאי לנו את המצגת שמראה שכל הבתים שאת מדברת עליהם נכנסים לתכנית המתאר.

גאלב מג'אדלה: חבר'ה, חבר'ה, תנו לה לדבר.

גאלב מג'אדלה: יכול להיות שהיא פותרת לנו את הבעיה.

יואל חסון: חברים, אני רוצה להבין.

יואל חסון: כל הפתרון שאת מדברת עליו הוא נוגע לבניינים, לבתים שאנחנו מדברים עליהם?

שירה ברנד: עדיין יש מבנים שהם לא ...

שירה ברנד: לא משנה, 75, 73, 76, 80.

שירה ברנד: יש עדיין מבנים מבחוץ.

שירה ברנד: אבל.

יואל חסון: בסדר.

יואל חסון: אבל יש הבדל, אם תגידי לי שרק, שאת פותרת את הבעיה ל – 76 אחוז, ויש 24 אחוז שהם נשארו בבעיה, אז אני אגיד: בסדר.

יואל חסון: אבל יש פה ויכוח על זה.

שירה ברנד: תיכף תפרט ליאת את כל ההסבר התכנוני.

שירה ברנד: אבל אני רוצה עדיין לומר.

שירה ברנד: יש הבדל בין תכנון מתארי, לבין תכנון מפורט, לבין היתר.

שירה ברנד: את התכנון המתארי, גם יכולה הרשות המקומית לעשות.

שירה ברנד: אבל התכנון המתארי מאושר בועדה המחוזית, ועושה אותו המדינה.

שירה ברנד: בהרבה מאד מקרים עושה אותו, וגם עשתה אותו במקרה הזה.

שירה ברנד: עדיין התכנון המתארי הוא לא מספיק.

שירה ברנד: מכוחו צריך להוציא תכניות מפורטות.

שירה ברנד: ואחרי שיש תכנית מפורטת צריך להוציא היתר בניה.

גאלב מג'אדלה: רגע, סליחה.

שירה ברנד: את התכנון המפורט.

גאלב מג'אדלה: סליחה.

גאלב מג'אדלה: זאת אומרת, הבתים של 76 אחוז, מה שאת מדברת הם כן נמצאים בתוך הקו הכחול?

שירה ברנד: הם נמצאים בתחום שמיועד למגורים.

שירה ברנד: בתחום שמיועד למגורים בתכניות.

שירה ברנד: חלק מהם יכולים ישירות להוציא היתר.

שירה ברנד: חלק מהם צריכים עדיין תכנית מפורטת.

שירה ברנד: והתכנית המפורטת הזאת לא מגישה המדינה.

כרמל נסראלדין: לא נכון.

כרמל נסראלדין: לא נכון.

שירה ברנד: מגישה.

קריאה: רשות מקומית.

שירה ברנד: כל אחד יכול להגיש.

כרמל נסראלדין: זה לא נכון.

כרמל נסראלדין: לא נכון.

שירה ברנד: כל אחד יכול להגיש.

שירה ברנד: לפי חוק התכנון והבניה כל אחד רשאי להגיש תכנית מפורטת.

שירה ברנד: לא צריך אף אחד מלמעלה שיבוא.

קריאה: אבל לא צריך את הפרוטקציה שלך, עם כל הכבוד.

קריאה: אנחנו יש לנו אפשרות להגיש, זה נכון.

קריאה: אבל את הנתונים שאת מעלה זה לא נכונים בכלל.

שירה ברנד: יכול להיות שאתה מדבר ...

שירה ברנד: אנחנו מדברים על אותם מבנים שנמצאים.

גאלב מג'אדלה: [ערבית]

יואל חסון: אני אבקש תרגום.

גאלב מג'אדלה: אני אומר להם מה שהיא אומרת דווקא יכול לעזור לנו.

גאלב מג'אדלה: תנו לה לדבר.

יואל חסון: בבקשה, תמשיכי לדבר.

גאלב מג'אדלה: כי יושבת לידה האשה הכי חשובה, מתכננת המחוזית.

גאלב מג'אדלה: ראשי המועצות יודעים כמה היא חשובה.

גאלב מג'אדלה: אני עכשיו, אני אחריה אדבר, ואני ארגיע אותך עוד יותר.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

שירה ברנד: אני רק רוצה להתייחס לגבי הנתונים שנמסרו פה לגבי הוראת השעה.

שירה ברנד: זה נכון שהייתה הוראת שעה שהתייחסה למבנים שנבנו, או שהתייחסו אליהם בדו"ח מרקוביץ.

שירה ברנד: על פי הנתונים שלנו, מדובר היה בהוראת שעה שהייתה אמורה לחבר מבנים שהיו קיימים אז, בשנת 87' על כ – 1,000.

גאלב מג'אדלה: לפני 86'.

יואל חסון: 86'.

שירה ברנד: נכון.

שירה ברנד: אז לפני 86' מדובר על כ – 1,000 מבנים.

שירה ברנד: בפועל חוברו למעלה מ – 8,000 מבנים.

כרמל נסראלדין: בדאליה?

גאלב מג'אדלה: בכל הארץ.

קריאה: 8,470 בכל הארץ.

שירה ברנד: בסדר.

שירה ברנד: גם האלף הם בכל הארץ.

שירה ברנד: גם האלף הם היו בכל הארץ.

קריאה: לא נכון.

שירה ברנד: חוברו פי 8 מבנים.

שירה ברנד: אנחנו מדברים על למעלה מ – 7,000 מבנים.

כרמל נסראלדין: אבל לא בדאליה.

שירה ברנד: לא בדאליה.

שירה ברנד: בכל הארץ.

קריאה: גם בקיבוצים, גם במושבים.

יואל חסון: תנו לה לסיים.

שירה ברנד: חוברו, אם אתם רוצים יש לנו נתונים רק של מחוז.

יואל חסון: תעשי לי טובה, בסדר.

יואל חסון: את נותנת לי פה סקירה היסטורית.

יואל חסון: מה עכשיו?

שירה ברנד: לא אני לא.

יואל חסון: אני, לא.

יואל חסון: אני רוצה להבין עכשיו, די, באמת.

יואל חסון: אי אפשר לחזור לאותם נאומים שנאמת בועדת הכלכלה.

יואל חסון: אני עכשיו שואל אותך שאלה: מה את כממשלה, מה את כממשלה עושה כדי לפתור את הבעיה עכשיו?

יואל חסון: לא מה היה בצווים.

יואל חסון: את חושבת שצריך לחדש את הצו?

שירה ברנד: לא.

יואל חסון: אז מה צריך לעשות?

שירה ברנד: אני חושבת שמי שיכול להגיש תכנית מפורטת ולהוציא היתר – שילך ויעשה את זה.

שירה ברנד: בדיוק כמו שכל אזרח.

יואל חסון: וזה נותן מענה לכמה אנשים לדעתך?

יואל חסון: אני יודע למה אני שואל את השאלות האלה.

יואל חסון: בבקשה.

יואל חסון: בהנחה שנלך לשיטתך, ואנשים יעשו את זה.

יואל חסון: לכמה אנשים, מתוך הבניינים שאנחנו מדברים, ה – 800 ומשהו שאנחנו מדברים עליהם.

יואל חסון: לכמה זה ייתן מענה?

גאלב מג'אדלה: לא רק.

גאלב מג'אדלה: סליחה,

קריאה: כמה זמן זה ייקח?

קריאה: לוח זמנים.

יואל חסון: רגע.

קריאה: לוח זמנים.

יואל חסון: תוך כמה זמן זה יחבר אותם לחשמל?

יואל חסון: וכמה כאלה יוכלו לעשות את זה?

שירה ברנד: אני אומר לאדוני, אם אתה לא תקנה כרטיס של הלוטו אז לא תזכה בלוטו.

שירה ברנד: משרד הפנים יצא בשנת 2008 במבצע לגליזציה.

שירה ברנד: מסלול ירוק להוצאה, לאפשר הוצאת היתרי בניה לאותם מבנים שיכולים להוציא היתר.

יואל חסון: או.

יואל חסון: קיי.

שירה ברנד: ...

שירה ברנד: לאדוני כמה מבנים נכנסו לעניין?

יואל חסון: נו?

יואל חסון: בעוספייה?

שירה ברנד: כן.

שירה ברנד: בדאליה, בעיר כרמל, ביחד, כולם ביחד.

יואל חסון: כמה?

שירה ברנד: 35.

יואל חסון: או.

יואל חסון: קיי.

יואל חסון: למה את חושבת שזה קרה?

שירה ברנד: אני אין לי תשובות למה.

שירה ברנד: למה אנשים לא רוצים?

שירה ברנד: אני לא יודעת.

יואל חסון: אז תעני לי רגע לשאלה: אם במידה וילכו לשיטתך, מי שיגיש היתר.

יואל חסון: אני עכשיו אזרח א', הלכתי והגשתי היתר.

יואל חסון: כמה זמן ייקח עד שיתנו לי את ההיתר ואני יחובר לחשמל?

יואל חסון: לדעתך.

שירה ברנד: את ההיתר נותנת הועדה המקומית.

יואל חסון: כמה זמן לדעתך ייקח?

יואל חסון: מניסיון.

שירה ברנד: אם יגיש מסמך מוכן זה לא צריך לקחת הרבה זמן.

יואל חסון: כמה זמן?

יואל חסון: כמה זמן?

קריאה: 3 חודשים.

קריאה: מכסימום.

קריאה: כולל פרסום.

יואל חסון: מכסימום 3 חודשים יהיה לו זה.

יואל חסון: כמה מתוך זה, כמה מתוך זה, מתוך האנשים המדוברים, לדעתך, יש להם את האופציה ללכת למסלול הזה?

יואל חסון: כמה?

קריאה: לא משנה, לא מדוייק.

קריאה: לא מדוייק.

קריאה: כמה?

ליאת פלד: נכון לשנת 2004- - -

קריאה: אנחנו ב – 2011, 7 שנים.

יואל חסון: חבר'ה, תנו לה להגיד את דברה, למנהלת המחוז החדשה.

ליאת פלד: מתכננת המחוז.

יואל חסון: אה! מתכננת.

גאלב מג'אדלה: כמה את חושבת?

גאלב מג'אדלה: התשובה של היושב ראש חשובה מאד.

ליאת פלד: אנחנו, בשנת 2004 משרד הפנים יזם סקר לגבי מבנים בלתי חוקיים.

ליאת פלד: מתוך כלל המבנים הבלתי חוקיים בעיר כרמל, ביישובי הכרמל דאליה ועוספייה דאז – 76 אחוזים, כמו שאמרה שירה קודם, כלולים בתוך תכניות מאושרות.

ליאת פלד: קיימות בדאליה ועוספייה תכניות מאושרות שמספקות קיבולת של, יכול לספק קיבולת ל – 80 אלף נפש.

יואל חסון: אמין, אמין, כמה היום בתים לא מחוברים לחשמל?

אמין זאהר: בעוספייה ודאליה מעל 1,000 בתים.

יואל חסון: אלף בתים.

יואל חסון: עכשיו אני שואל אותך: האם ה – 76 אחוז האלה זה ה – 76 אחוז מתוך האלף שהוא מדבר עליהם?

ליאת פלד: לא.

ליאת פלד: לא.

יואל חסון: אבל הם לא מעניינים אותי אחרים.

יואל חסון: אני רוצה לדבר על האלף.

יואל חסון: אני רוצה לדבר על מי שלא מחוברים לחשמל היום.

קריאה: לא יכולים לקבל היתר בניה.

יואל חסון: מה אני עושה איתם?

ליאת פלד: דובר פה קודם על תכניות מתאר, וכמו ששירה קודם אמרה, משרד הפנים אכן יוזם תכניות מתאר.

ליאת פלד: מעבר לתכניות המאושרות משנת 78', אנחנו יזמנו תכנית מתאר עד/300 לדאלית אל כרמל.

גאלב מג'אדלה: לא, לא.

ליאת פלד: התכנית הזאת הופקדה, עוד שניה, אחר כך תגיב.

ליאת פלד: אני לא רוצה להפריע לכם.

יואל חסון: תמשיכי.

ליאת פלד: התכנית הופקדה.

ליאת פלד: נשמעו לה התנגדויות.

ליאת פלד: מונתה חוקרת.

גאלב מג'אדלה: סליחה גבירתי, כמה דונמים היא כוללת?

גאלב מג'אדלה: וכמה בתים?

ליאת פלד: התכנית עד/300, שחלה רק על דאלית אל כרמל.

גאלב מג'אדלה: כן.

גאלב מג'אדלה: כמה?

ליאת פלד: 2,000 דונם לפיתוח היישוב.

גאלב מג'אדלה: כמה בתים בתוכם היום נמצאים בבעיה?

ליאת פלד: אני אמשיך את הסקירה, ואני אחר כך- - -

גאלב מג'אדלה: בסדר.

גאלב מג'אדלה: תודה.

ליאת פלד: אם יהיו לך שאלות.

גאלב מג'אדלה: תודה.

יואל חסון: תמשיכי, כן.

ליאת פלד: יש כמה רמות של תכנון:

ליאת פלד: התכניות המתאריות יוסיפו שטחים לפיתוח, אבל כמו שאמרה שירה, הם עדיין לא יאפשרו את הוצאת היתרי הבניה מאחר שנדרשות תכניות מפורטות.

ליאת פלד: תכניות מפורטות בדרך כלל, בכל הארץ, יזומות על ידי הרמה המקומית, על ידי או מוסד התכנון, הועדה המקומית, או על ידי הרשות המקומית.

ליאת פלד: לצערי הרב מדובר ברשויות שהם יחסית חלשות.

גאלב מג'אדלה: או על ידי הפרט עצמו.

ליאת פלד: או על ידי הפרט.

ליאת פלד: אבל אני מניחה שאנחנו רוצים ללכת על תכניות שהם קצת יותר גדולות, כדי שיראו תכנון מיטבי של אזורים, ולכן, בהתחשב בזה שמדובר ביישובים שהם לא חזקים מאד, ומקורם הכלכלי לא מאד רב.

ליאת פלד: אני מניחה שבאמת היה קושי בתכנון תכניות מפורטות.

ליאת פלד: על אף ניסיונות שנעשו לגבי, לפחות 2 שכונות גדולות שאנחנו יודעים.

ליאת פלד: אם זה שכונת זיתון בעוספייה.

ליאת פלד: וואדי אל פש בדאליה.

ליאת פלד: תכנית המתאר הד/300 מאפשרת עוד שטחים לפיתוח.

ליאת פלד: עדיין נדרשות תכניות מפורטות.

ליאת פלד: אנחנו עכשיו, אחרי פירוק עיר הכרמל, יצאנו למכרז, לפני הפירוק יצאנו למכרז רק לעוספייה.

ליאת פלד: ואיפשרנו במכרז שבמידה שמתפרקת עיר הכרמל הרחיב את המכרז כך שיינתן מענה תכנוני בתכנית מתאר גם לדאלית אל כרמל, על אף ש – עד/300, שהוחלט לאשר אותה בועדה המחוזית, נתקעה בבתי המשפט, ורק שבוע שעבר קיבלנו החלטה של בית משפט שמאפשרת לנו לתת מתן תוקף.

ליאת פלד: אני חייבת כאן לומר, שכל תכנון מתארי חייב שיגובה על ידי רשויות מקומיות.

ליאת פלד: וחבל שזה לא נעשה ככה בפועל.

ליאת פלד: יותר מזה אני אומר שאנחנו מאד נשמח, ומאד נשמח לסייע, ונרתום את עצמנו, את כל מה שיש לנו במסגרת כוח האדם במחוז, לקדם תכניות מפורטות.

ליאת פלד: עם זאת, משרד הפנים לא אמון על תכנון תכניות מפורטות.

ליאת פלד: אין לנו תקציב לזה.

ליאת פלד: אני שמחה מאד על מה שקראתי אתמול בדה-מארקר, בכל מיני.

יעקב זלצר: קיבלו כסף לתכנון.

יעקב זלצר: זה כבר פעם שלישית, דרך אגב, שקיבלו.

ליאת פלד: 680 מיליון ש"ח הוקצב ל, דאלית אל כרמל ועוספייה נכנסו למהלך הזה.

ליאת פלד: בלי שום קשר, בעקבות השריפה הצליחו, בכרמל אני יודעת שאתה פעלת לזה.

ליאת פלד: הצליחו לקבל כספים, לקדם לפחות את שתי התכניות הגדולות של שתי השכונות שיכולות לתת מענה לרוב המבנים הבלתי חוקיים שמחוץ לתכניות המאושרות.

ליאת פלד: שמחוץ לתכניות המאושרות.

יואל חסון: מה אני עושה עכשיו?

יואל חסון: עכשיו?

ליאת פלד: ועדיין, ועדיין- - -

גאלב מג'אדלה: עוד לא קיבלתי תשובה.

ליאת פלד: ועדיין אני, ועדיין יישארו מספר מבנים, שהם מחוץ לשטחים שמיועדים לפיתוח על פי תכניות המתאר.

יואל חסון: ...

יואל חסון: תגידי לי שזה 20, 30, 40,

גאלב מג'אדלה: אז כמה בתכניות הפיתוח שלכם כרגע מתוכננות ייכללו הבתים מהבתים הקיימים?

ליאת פלד: מאות מבנים, מאות מבנים.

יעקב זלצר: דרך אגב, איפה שפרצה השריפה הגדולה יש שם בתים שהם מחוץ למסגרת, שיהיו מחוץ למסגרת של התכנית המתארית.

ליאת פלד: נכון.

ליאת פלד: אלה הבתים שאמרתי שלא- - -

יעקב זלצר: הבתים התחתונים למטה.

יעקב זלצר: הנה, אכרם, אני במקרה שבוע שעבר הייתי שם, הלכתי לראות את זה, איפה שפרצה השריפה יש שם כמה מבנים.

יואל חסון: כמה, עכשיו, מה לוח זמנים?

יואל חסון: מה לוח זמנים?

קריאה: שלושה חודשים.

יואל חסון: לא, זה להיתר בניה אלה שיש להם היתרים.

יואל חסון: אבל אלה שאין להם.

קריאה: לא, לא, לא, 3 חודשים למפורטות אמרה.

כרמל נסראלדין: לא, מה פתאום?

ליאת פלד: תכניות מפורטות שהם סיפקו לנו משהו כמו עד כ – 20 אלף יחידות דיור מאושרות על פי תכניות מפורטות והיתר הבניה, אני אומרת, 3 חודשים זה הכי הרבה זמן.

יואל חסון: למי שיש אפשרות להוציא היתר בניה.

ליאת פלד: נכון.

ליאת פלד: נכון.

ליאת פלד: אנחנו מדברים על כך, אנחנו מדברים על כך שייתכן, ייתכן שלהרבה מאד מהמבנים הקיימים יש להם אולי חיבור חשמל, אבל אם מדברים על מבנים ללא היתר, יש בתוך השטח שמיועד לבניה, מיועד, מיועד לפיתוח בתכניות מאושרות מפורטות יש אלפי מבנים כאלה שיכולים להוציא היתר.

יואל חסון: למה בינתיים, רגע, את נואמת.

יואל חסון: את חוזרת על הדברים.

יואל חסון: אני רק שואל שאלה אחרת: למה בינתיים לא להוציא את הצו?

יואל חסון: תלכו במסלול שאת אומרת, למה לא לאפשר את הצו הזה ולעדכן אותו?

שירה ברנד: כי אתם ממשיכים לתת לגיטימציה למבנים שיכולים לקבל היתר.

יואל חסון: אבל את לא עושה כלום בשביל זה.

שירה ברנד: אני מסבירה.

שירה ברנד: חבל שלא מקשיבים.

יואל חסון: לא, מקשיבים לך מאד.

יואל חסון: זה הבעיה.

שירה ברנד: הוא לא רק החיבור לחשמל.

יואל חסון: אני לא מסכים לזה.

יואל חסון: אבל את לא, אבל תשמעי,

שירה ברנד: אבל אדוני רוצה לחבר אותם לחשמל.

יואל חסון: אני רוצה להסביר לך משהו שאתם פשוט לא מבינים.

יואל חסון: הכל בסדר בספרים.

יואל חסון: בספרים את מעולה.

יואל חסון: באמת.

יואל חסון: אין מילים.

יואל חסון: בתוצאה – כישלון.

יואל חסון: בתוצאה כישלון.

יואל חסון: אני רוצה לראות אותך, אני רוצה לראות אותך אם באיזה שכונה שאת גרה בה היה מישהו חי כל כך הרבה זמן בלי חשמל והיה שקט.

יואל חסון: אז אני אומר לך, אני אומר לך שכל הדברים האלה, תיראי, אומר בית המשפט, עזבי אותי, אומר בית המשפט, בית המשפט אומר במפורש שמדינת ישראל כשלה וכושלת, ולא עושה את מה שאת, היא מאשימה אותך, אגב, אותך, את המשרד שאת חלק ממנו, שאתם לא עושים את מה שאתם עושים.

יואל חסון: עכשיו, מה קורה?

יואל חסון: בגלל שאתם לא עושים מה שצריכים לעשות הציבור משלם.

יואל חסון: עכשיו, את לא יכולה להגיד לי: עכשיו, אני עוד שנה, עוד שנתיים.

יואל חסון: אני רוצה מסלול כזה, מסלול כזה.

יואל חסון: הכל נכון.

יואל חסון: את עושה את מה שאת צריכה מבחינה מקצועית.

יואל חסון: במבחן התוצאה אתם, מה שנקרא, אתם לא מגיבים לעת חירום.

יואל חסון: אנחנו נמצאים עכשיו בעת חירום.

יואל חסון: בסביבה נורמלית, בחיים נורמאליים, במציאות נורמלית – בסדר גמור.

יואל חסון: תעשי, כל המדינה תתכנני ככה.

יואל חסון: אני גם רוצה, אגב, אחת הבעיות שאנחנו נמצאים איפה שאנחנו נמצאים היום כי לא תיכננו את זה במקור ככה, כי לא עשו את כל הדברים כמו שצריך, בניגוד לערים אחרות ולמקומות אחרים.

יואל חסון: אבל היום, אנחנו כרגע נמצאים בעת חירום.

יואל חסון: כרגע אנחנו נמצאים בעת חירום, ואנחנו צריכים לתת מענה לאזרחים עכשיו.

יואל חסון: אם את רוצה, את יכולה לבוא, להגיד לדוגמה שהצו, הצו, אני מבין גם למה אתם מתנגדים לצו, כי אתם אומרים: נבטל את הצו אז אף אחד לא יעשה שום דבר בצד השני.

יואל חסון: מאה אחוז.

יואל חסון: אבל יש לכם אפשרות לכפות את זה.

יואל חסון: על ראשי ערים אין לכם דרכים לכפות על ראשי ערים דברים?

שירה ברנד: לא.

יואל חסון: תקציבים.

יואל חסון: מענקי איזון.

יואל חסון: שניה, אני מתכוון שבדברים אחרים יש לכם כלים אחרים להשפיע על הרשות המקומית ללכת לכיוון הזה.

יואל חסון: אז מה?

יואל חסון: אז בקיצור, אז את אומרת לי בגלל שאת עכשיו חייבת משהו, אז את משאירה אותם בני ערובה?

ליאת פלד: מה זה: חייבת?

ליאת פלד: זה על פי חוק מחוייב.

יואל חסון: ואיך את מתייחסת להחלטות בית המשפט?

יואל חסון: מה את אומרת על החלטות בית המשפט?

שירה ברנד: ...

שירה ברנד: תכנון מתארי חדש, עדכני.

יואל חסון: מתי זה יהיה?

שירה ברנד: התכנון עכשיו.

שירה ברנד: היא הסבירה.

יואל חסון: אבל מתי זה יהיה?

יואל חסון: מתי?

יואל חסון: תני לי תאריך מתי.

יואל חסון: אני עכשיו זורם איתך, גבירתי, גבירתי היועצת המשפטית, אני עכשיו זורם איתך, אני הולך איתך ועם המתכננת.

יואל חסון: כמה זמן תיגמר תכנית המתאר הרחבה הזאת שאתם רוצים לעשות?

יואל חסון: כמה זמן?

שירה ברנד: תכנית המתאר תיגמר מהר מאד.

שירה ברנד: היא עכשיו.

יואל חסון: כמה?

יואל חסון: כמה זמן?

יואל חסון: כמה זמן?

שירה ברנד: אדוני לא מקשיב.

יואל חסון: תני לי זמן! אל תגידי לי: מהר.

שירה ברנד: התכנית המתארית זה לא החלק הקשה.

שירה ברנד: החלק הקשה הוא תכנון המפורט.

יואל חסון: כמה זמן?

שירה ברנד: אם הם יתכבדו, יגישו תכניות.

יואל חסון: חבר הכנסת מג'אדלה, בבקשה.

יואל חסון: הוא המתין יפה.

יואל חסון: ואחרי זה ראש העיר.

גאלב מג'אדלה: תיראו, התמונה היא יותר מידי ברורה.

גאלב מג'אדלה: עכשיו, למען גילוי נאות, אני גם אגיד לך, אדוני היושב ראש, דוגמה שאני עשיתי, אני אפתיע אותך.

גאלב מג'אדלה: אם תבדקי בספרים שלך את תמצאי את זה.

גאלב מג'אדלה: אני גר בשכונה מערבית לכפר.

גאלב מג'אדלה: שכונה חדשה.

גאלב מג'אדלה: 49 דונם.

גאלב מג'אדלה: היו לפני 9 בתים ללא היתרים.

גאלב מג'אדלה: זה שכונת דרדס.

גאלב מג'אדלה: ענ/361.

גאלב מג'אדלה: אני תיכננתי אותה.

גאלב מג'אדלה: היוזמה, היוזם – העירייה, כדי שזה ילך בתהליך אנחנו מימנו את זה.

גאלב מג'אדלה: כל אחד שילם איזה 2,000 שקל.

גאלב מג'אדלה: 9 חודשים, אני גם אומר את זה כאן, למען גילוי נאות, 9 חודשים, כאשר שר הפנים תמך בי, חיים רמון, יושב ראש המועצה לתכנון היה קלעג'י, וד"ר קופךמן הממונה על המחוז.

גאלב מג'אדלה: ואני הייתי חבר מועצת העיר.

גאלב מג'אדלה: 9 חודשים הייתה מפורטת ענ/361, 49 דונם.

גאלב מג'אדלה: כי אני לא הסכמתי לבנות בבניה לא חוקית, לא מורשית.

גאלב מג'אדלה: עכשיו התמונה ברורה.

גאלב מג'אדלה: למה אני אמרתי טוב שאת יושבת כאן.

גאלב מג'אדלה: היה טוב יותר אם היה נמצא כאן גם הממונה על המחוז, משלב, היה עוד יותר טוב.

גאלב מג'אדלה: ההצעה שלי, אדוני היושב ראש.

יעקב זלצר: גם יושב ראש הועדה היה.

גאלב מג'אדלה: בוודאי, ממונה המחוז ויושב ראש הועדה המחוזית.

יעקב זלצר: הוא גם המקומית היום.

גאלב מג'אדלה: גם המקומית?

גאלב מג'אדלה: למה?

יעקב זלצר: עדיין.

יעקב זלצר: כי לא מינו.

קריאה: כי אין יושב ראש בינתיים, מאז הוא יושב ראש.

גאלב מג'אדלה: בסדר.

גאלב מג'אדלה: באופן זמני.

גאלב מג'אדלה: בסדר.

גאלב מג'אדלה: עוד יותר טוב.

גאלב מג'אדלה: עוד יותר טוב.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש.

יואל חסון: כן.

גאלב מג'אדלה: פתרון אמיתי, ענייני ורציני: קודם כל, קודם כל, בוא גם, כדי שלא ניכנס למלכודים מיותרים, כי יש פה פוליטיקה באמצע, ויש זה נגד זה, וההוא נגד ההוא, אנחנו מכירים את זה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מכירים את הנפשות.

גאלב מג'אדלה: הממונה על המחוז, ושר הפנים צריכים להמליץ לממשלה להאריך את הצו בפרק זמן, נגיד, של שנה, כדי שהיועצת המשפטית לא תגיד שזה לעד, ועכשיו.

סעיד נפאע: סליחה, סליחה, צו ללא מעשה חקיקה אין סמכות לזה.

גאלב מג'אדלה: תן לי, אני הובלתי את זה אז עם שחל כשר האנרגיה.

סעיד נפאע: הצו הוא תולדה של מעשה חקיקה.

סעיד נפאע: אתה צריך קודם כל מעשה חקיקה, אחר כך,

גאלב מג'אדלה: לא תוכל לעשות חקיקה כנגד חקיקה קיימת.

סעיד נפאע: אסור לעשות צו.

סעיד נפאע: אין סמכות.

גאלב מג'אדלה: לא תוכל לעשות חקיקה נגד חקיקה קיימת ראשית.

גאלב מג'אדלה: לכן צריך צו.

סעיד נפאע: לא, הוראת שעה.

גאלב מג'אדלה: או הוראת שעה.

גאלב מג'אדלה: לא חשוב.

שירה ברנד: הוראת השעה היא בחקיקה ראשית.

גאלב מג'אדלה: יפה.

גאלב מג'אדלה: לכן אני אומר, אתה צריך להחריג בינתיים את התופעה הזאת, את המצב הקיים הזה זמנית.

גאלב מג'אדלה: אתה לא יכול לעשות את זה בניגוד לחקיקה ראשית.

גאלב מג'אדלה: אתה צריך לעשות הוראת שעה.

גאלב מג'אדלה: החלטת ממשלה נקודתית.

סעיד נפאע: משפט אחד, ראלב, מבחינה משפטית יש לך חוק שאוסר.

סעיד נפאע: אתה צריך הוראת שעה לתקן את החוק, לעקוף את החוק, והצו.

גאלב מג'אדלה: על זה אני מדבר.

סעיד נפאע: הצו יוצא מתוקף החוק.

סעיד נפאע: כשאין לך חוק,

גאלב מג'אדלה: על זה אני מדבר.

גאלב מג'אדלה: מה שעשה מרקוביץ, הם עשו דבר נכון, רק צריך לשנות את התאריכים לפרק זמן, כדי שהיועץ המשפטי, והתכנון לא יגידו: ... נגיד, לשנתיים.

גאלב מג'אדלה: יכפילו אותו.

גאלב מג'אדלה: במקביל, ופה צריכה גם הממשלה להקציב כסף, אין להם כסף לתכניות מפורטות.

גאלב מג'אדלה: מפורטות זה עולה כסף, שלא נטעה.

גאלב מג'אדלה: אני לא מדבר על תכנית מתאר, מפורטות.

גאלב מג'אדלה: אגב, סעיד, כבוד המבקר, זה בשבילך גם, כדאי שתדע, כבוד המבקר, חוק מעבר, ופה מתכננת עיר יכולה לאשר, החוק בעבר היה קודם כל הקו הכחול, תכנית המתאר, ואחר כך עושים מפורטות.

גאלב מג'אדלה: היום זה הפוך.

גאלב מג'אדלה: הצלחנו בועדת הפנים, עם שמאי אסיף, להפוך את זה.

גאלב מג'אדלה: נעשה מפורטות לשכונות, והם אחר כך ייכנסו לקו הכחול.

יעקב זלצר: אכרם עשה, התחיל עם זה.

גאלב מג'אדלה: וזה מקל על ראשי המועצות לתכנן שכונות, שכונות.

גאלב מג'אדלה: לכן צריך במקביל להקציב תקציב לעיריות למפורטות.

גאלב מג'אדלה: במקביל התכנון המחוזי צריך לשלב איתם ידיים.

גאלב מג'אדלה: פרק זמן של שנתיים הם יכולים לגמור 90 אחוז לפחות מהמבנים הקיימים.

גאלב מג'אדלה: אבל מחר בבוקר לתת מענה לאנשים ולהתחיל גם יש חשמל, וגם מתכננים בלי לחץ.

גאלב מג'אדלה: לדעתי אין פתרון אחר.

גאלב מג'אדלה: את זה נוכל, ופה הועדה צריכה למלא תפקיד חשוב.

גאלב מג'אדלה: ואני אומר את זה לא לפרוטוקול.

גאלב מג'אדלה: אם השרים לא יבינו שהם צריכים לעשות את זה כמו שצריך, אני חושב שאנחנו צריכים, כועדה, לפעול על פי חוק.

גאלב מג'אדלה: אני לא רוצה להרחיב יותר.

גאלב מג'אדלה: אבל הגיע הזמן.

גאלב מג'אדלה: טוב, מה שאמר היושב ראש אין היו מתנהגים בשכונה אחרת אם לא היה להם חשמל?

גאלב מג'אדלה: אני אומר, הגיע הזמן.

גאלב מג'אדלה: מספיק.

גאלב מג'אדלה: אתה יודע מה, אני אמרתי יותר מזה.

גאלב מג'אדלה: עמדתי עם שופט בכיר.

גאלב מג'אדלה: אמרתי לו: למה אתה כל הזמן מעניש את האזרח הזה שבונה בניה לא מורשית?

גאלב מג'אדלה: הוא לא אשם.

גאלב מג'אדלה: ראש המועצה שלא עשה תכנית מתאר אז הוא אשם.

גאלב מג'אדלה: ראש הועדה המקומית.

גאלב מג'אדלה: ראש הועדה המחוזית.

גאלב מג'אדלה: הממונה על המחוז.

גאלב מג'אדלה: המדינה.

גאלב מג'אדלה: הוא קורבן.

גאלב מג'אדלה: למה אתה רושם לו 50 אלף שקל?

גאלב מג'אדלה: פעם אחת תכניסו ראש מועצה לבית הסוהר, או ראש ועדה מחוזית, או ראש ועדה לתכנון ובניה, או מהנדס של העירייה- - -

קריאה: או לפטר שר.

גאלב מג'אדלה: שמקבל משכורת 10 שנים, ותכנית המתאר במקומה עומדת, לא זזה תכנית המתאר.

גאלב מג'אדלה: ואנשים נאלצים לבנות בניה לא מורשית.

גאלב מג'אדלה: לא לא חוקית.

גאלב מג'אדלה: לא נכון שזה לא חוקי.

גאלב מג'אדלה: הוא בונה על אדמתו שאין על ידו כביש, לא הפקעה, לא שום דבר.

גאלב מג'אדלה: אני בונה על דונם שלי.

גאלב מג'אדלה: אין עליו לא הפקעה, לא כביש, לא שום דבר.

גאלב מג'אדלה: חוקי ביותר.

גאלב מג'אדלה: זה לא מורשה.

יואל חסון: טוב, חבר כנסת מג'אדלה, תודה רבה לך.

גאלב מג'אדלה: לכן אני אומר לך, זה המסלול.

גאלב מג'אדלה: גם כדאי שהחבר'ה ידעו, אנחנו לא משחררים אותם מאחריות.

גאלב מג'אדלה: יודעים, יש להם שנתיים מול התכנון, מול המחוז.

גאלב מג'אדלה: גם צריך להשיג את התקציבים.

יואל חסון: לכן אתה צריך את הצו בינתיים.

גאלב מג'אדלה: אבל הצו, קודם כל הצו מחר בבוקר.

גאלב מג'אדלה: והשרים צריכים לדעת, לא יכולים יותר.

יואל חסון: תודה.

יואל חסון: ראש מועצת דאלית אל כרמל.

כרמל נסראלדין: טוב, כבר צהרים טובים.

כרמל נסראלדין: תודה רבה לכם.

כרמל נסראלדין: חשוב לי שני דברים: גם שישמעו אותי, וגם ששלושת הגופים אחד מול השני ישמע אותי: גם הועדה, גם המבקר, וגם משרד הפנים.

כרמל נסראלדין: זה חשוב מאד העניינים האלה.

כרמל נסראלדין: דבר ראשון אני פותח ואומר שלדעתי מה שמשרד הפנים עושה עכשיו זה הענשה לשמה.

כרמל נסראלדין: הם רואים שהאוכלוסייה מבוששת, או היישובים מבוששים להכין תכניות וכל זה, אז השוט שהם עושים אותו זה הענשה שהם אומרים: לא נחבר חשמל.

כרמל נסראלדין: זה לא מעניין אותם שאנשים בלי מים חמים יושבים בבתים בסכנה קשה מאד.

כרמל נסראלדין: בסכנה אמיתית.

כרמל נסראלדין: דיירים באזור שיהיה להם מכות חשמל כתוצאה מזה, שיהיה שריפה באזור.

כרמל נסראלדין: זה לא מעניין אותם.

כרמל נסראלדין: עכשיו הם פותחים את הספרים ואומרים: כתוצאה מזה אנחנו רוצים להעניש את האנשים האלה, שיכניסו להם לראש: מה שלא הולך דרך המוח, שילך דרך הרגליים.

כרמל נסראלדין: לא יהיה לכם חשמל עד שאתם תעשו את התכניות המפורטות.

כרמל נסראלדין: נקודה.

כרמל נסראלדין: זו המדיניות של המשרד הזה בקטע הזה.

יואל חסון: למה אתם לא עושים תכניות מפורטות?

כרמל נסראלדין: עכשיו אני אסביר.

כרמל נסראלדין: עכשיו אני אסביר.

כרמל נסראלדין: החלק השני, שלדאבוני הרב, בקטע הזה, שאתמול בבוקר, אתמול בבוקר היה פתרון, והם לא היו מוכנים להרים את הכפפה.

כרמל נסראלדין: היה את הקטע של בית אורן וחוף כרמל, ששמה הוצבו קראווילות בלי טופס 4 כתוצאה מהשריפה.

כרמל נסראלדין: ישבנו עם משלב על התקנות שיתוקננו לקטע הזה, מיוחדות, תקנות חירום, ובכל זאת הממשלה ומשרד הפנים לא היו מוכנים להרים את הכפפה ולעשות את זה ביישובי הכרמל כתוצאה מהענשה.

כרמל נסראלדין: זאת אומרת, אדוני, היה פתרון.

כרמל נסראלדין: אבל הם לא היו מוכנים לעשותו כדי להעניש את האוכלוסייה הזאת ולהגיד להם: מה שלא הולך דרך המוח, ילך דרך הרגלים.

כרמל נסראלדין: זה מה שהיה.

כרמל נסראלדין: וזו האמת שלהם.

כרמל נסראלדין: אין מה לעשות.

כרמל נסראלדין: עכשיו אני בא למצב- - -

יואל חסון: נתנו פתרון לקראווילות?

כרמל נסראלדין: נכון.

יואל חסון: ואתה, הצעתם שהקראווילות האלה הפתרון להם יהיה גם הפתרון להם?

כרמל נסראלדין: נכון.

כרמל נסראלדין: והם לא היו מוכנים לעשות.

יואל חסון: מה היה הפתרון, אגב?

כרמל נסראלדין: הפתרון – חיבור מיידי.

כרמל נסראלדין: הרי הקראווילות האלה.

יואל חסון: הוראת שעה בתוקף מה?

כרמל נסראלדין: הם שמו את הקראווילות בלי טופס 4.

יואל חסון: אני יודע.

יואל חסון: אז בתוקף איזה.

כרמל נסראלדין: בתוקף תקנון, תקנון.

קריאה: הוראת שעה.

קריאה: הוראת שעה.

יואל חסון: הוראת שעה אבל מכוח מה?

כרמל נסראלדין: צו חירום.

יואל חסון: כוח סמכות של מי?

שירה ברנד: כוח סמכותו של שר הפנים להתקין תקנות לפטור מהיתר.

כרמל נסראלדין: נכון.

שירה ברנד: באזורים כפריים.

שירה ברנד: זה לא תקנות.

קריאה: ואנחנו כפריים.

קריאה: מה אנחנו?

קריאה: אנחנו עירוניים?

שירה ברנד: תקנות לפטור מהיתר.

שירה ברנד: לא תקנות לחיבור חשמל.

כרמל נסראלדין: חיברו אותם לחשמל.

כרמל נסראלדין: אבל לתקן אותך שעל סמך זה חיברו לחשמל.

יואל חסון: הפטור הזה, גבירתי, הפטור הזה הוא פטור ששר הפנים רשאי להגיש- - -

שירה ברנד: פטור מהיתר.

יואל חסון: כן.

יואל חסון: פטור מהיתר.

שירה ברנד: לאזורים כפריים.

יואל חסון: פטור מהיתר גורר אפשרות לחיבור לחשמל, למים.

קריאה: הם חוברו לחשמל על סמך זה, כבוד היו"ר.

כרמל נסראלדין: או.

כרמל נסראלדין: קיי.

כרמל נסראלדין: אני אחזור.

כרמל נסראלדין: זאת אומרת, לשיטתי, לפי מה שנעשה פה הם מנעו את זה מאיתנו אחד.

כרמל נסראלדין: מצד שני – מתוך עוד התפיסה הזאת שהגברת מובילה אותה, התפיסה של הענישה.

כרמל נסראלדין: עכשיו אני רוצה לומר למבקר משהו.

כרמל נסראלדין: תכנית מתאר.

כרמל נסראלדין: למה אין תכניות מתאר?

כרמל נסראלדין: צריך לחשוב.

כרמל נסראלדין: משרד הפנים בא ואומר ככה: ישנו שטח מסויים, ישנו ארסנל של שטח מסויים, נניח בדאלית אל כרמל, שהוא פנוי, באזורים שאנשים יכולים לבוא ולבנות בהם.

כרמל נסראלדין: לשיטתם, בשטח הזה אפשר לבנות 80 אלף יחידות דיור.

כרמל נסראלדין: איך הם עושים את זה?

כרמל נסראלדין: על כל דונם, על 20, סליחה, על כל דונם 5 יחידות דיור.

כרמל נסראלדין: גם על זה אני מוכן ללכת.

כרמל נסראלדין: אבל מה?

כרמל נסראלדין: הם לא תופסים דבר אחד: שבדלית אל כרמל, למשל היום, שיש 16 ...

כרמל נסראלדין: 10 אחוז מחזיקים ב – 80 אחוז מהקרקע.

כרמל נסראלדין: זאת אומרת, אם כרמל נסראלדין יש לו 1,000 דונם היום, איזה חוק דמוקרטי יכול לבוא ולחייב אותן להפריש את השטח הזה שאנשים יבנו?

כרמל נסראלדין: ואם הוא רוצה להשאיר את זה כנחלה לדורות הבאים?

כרמל נסראלדין: מישהו יכול לבוא ולחייב אותו?

כרמל נסראלדין: סך הכל 10 אחוז מחזיקים ברוב האדמות.

כרמל נסראלדין: עכשיו, כשבאים לתכנית מתאר ויושבים עם יוצמן, שהוא רוצה לעשות תכנית מתאר, מתנגשים שני הדברים האלה.

כרמל נסראלדין: כי אנחנו באים ואומרים: או.

כרמל נסראלדין: קיי.

כרמל נסראלדין: ישנו חוק הפארק שאני מפנה אותך לספר שכתב אותו עתאללה מנסור בשנת 1985, שאומר שחוק הפארק נעשה כתוצאה מזה לחנוק את האוכלוסייה האזרחית שנמצאת באזור ולמנוע מלהתפתח.

כרמל נסראלדין: כי הפארק ברובו, חלקו הוא בשטחים פרטיים של אנשי דאלית אל כרמל, שהשטח נשאר שטח פארק.

כרמל נסראלדין: עכשיו, בשטחים האלה אי אפשר להתפתח.

כרמל נסראלדין: המדינה מצד שני – לא הקצתה אדמות ליישובים דרוזיים בזכות עצמם.

כרמל נסראלדין: אין שכונות דרוזיות חדשות על אדמות מדינה.

כרמל נסראלדין: 99 אחוז מהבניה של הדרוזים היא על אדמות פרטיות שלהם.

כרמל נסראלדין: בשביל זה כל פעם, אדוני המכובד, כשבאה תכנית מתאר, היא מתנגשת בין הרצונות של האוכלוסייה, לבין הרציונל של משרד הפנים.

יואל חסון: רגע, אבל לאנשים אין את האינטרס למכור.

כרמל נסראלדין: לא, לא.

כרמל נסראלדין: למה שימכור את האדמות שלו?

יואל חסון: רגע, העלית פה נקודה מעניינת.

יואל חסון: אני שואל אותך שאלה: את עכשיו פועלת באיזה סוג של נוסחה מסויימת, ואת רואה שהנוסחה השגרתית שלך, שעובדת בתל אביב או בחיפה, או בבית אורן, לא עובדת בעוספייה.

יואל חסון: אז מה את עושה?

יואל חסון: מה את עושה?

יואל חסון: זה באמת שטח פרטי.

יואל חסון: מה תעשו עם האנשים?

יואל חסון: הם לא רוצים למכור.

יואל חסון: מה נעשה?

ליאת פלד: נכון.

ליאת פלד: נכון.

ליאת פלד: על כן אנחנו ביישובים כאלה, זה לא מאפיין רק את האוכלוסייה הדרוזית.

יואל חסון: בואי נדבר עליהם עכשיו.

יואל חסון: בסדר?

ליאת פלד: זה מאפיין גם את האוכלוסייה.

יואל חסון: הערבית.

ליאת פלד: כן.

יואל חסון: מה עושים?

יואל חסון: מה את עושה?

ליאת פלד: אנחנו בעצם מפעילים.

ליאת פלד: אנחנו מפעילים מקדמי מימוש קצת אחרים.

ליאת פלד: עם זאת, חייבים לומר שאת אותה קרקע מאד מצומצמת שבבעלות המדינה, אנחנו משתדלים לייעל.

יואל חסון: מה את עושה עם הבעיה הזאת?

יואל חסון: לא הבנתי.

ליאת פלד: אז אני אומרת, אנחנו נותנים מקדמי מימוש פחותים.

קריאה: מה זה מקדם מימוש?

קריאה: תסבירי מה זה מקדם מימוש.

קריאה: טבלאות איזון.

קריאה: היא עושה טבלאות איזון.

יואל חסון: חבר'ה, תקשיבו, אתם צריכים להבין, יש משמעות לכל מילה שנאמרת על ידי כל אחד מהאנשים כאן.

יואל חסון: זה שאתה תגיד, זה לא עושה שום דבר.

יואל חסון: זה שהיא תגיד זה יותר משמעותי.

יואל חסון: מה לעשות?

יואל חסון: ואתה משמעותי בדברים אחרים.

יואל חסון: כן.

ליאת פלד: החישובים הפרוגרמטיים שאנחנו לפיהם מתכננים את היקף השטח לפיתוח אנחנו מניחים, עושים הנחות שמתאימות למה שכרמל בעצם אמר עכשיו.

ליאת פלד: אנחנו מניחים שלא יהיה מימוש מלא לטווח השנים של 20 שנים הבאות, ולכן אנחנו פורסים יותר את הפיתוח על שטח יותר רחב.

כרמל נסראלדין: כן, אבל את תוחמת שמה בגלל.

ליאת פלד: אנחנו לא מתוחמים.

ליאת פלד: התיחום הוא, אני רוצה, אם כבר אתה אומר, היישובים עשו פעולה של הסכמה עם רשות הטבע והגנים על שחרור שטחים מסויימים של הפארק לטובת תכנון כולל, ותכנון לפיתוח נוסף.

ליאת פלד: כן.

ליאת פלד: אז זאת אומרת, יש איזה שהם תהליכים, בשנים האחרונות, ממש בשנתיים האחרונות שהם נורא לטובת תכנון מפורט שיפתור חלק גדול מהבעיות שאנחנו בעצם דנים בהם עכשיו.

ליאת פלד: הסוגיה העיקרית שעליה צריך, לדעתי, לתת את הדגש, זה באמת מקורות המימון הכספיים לתכנון מפורט, ואחריות.

ליאת פלד: וממש מתן גושפנקא והגדרה מדוייקת של מי אחראי לקידום תכניות.

יואל חסון: טוב.

יואל חסון: כרמל תסיים.

כרמל נסראלדין: אני רוצה לסיים.

כרמל נסראלדין: דבר ראשון ככה, אני רוצה להודיע: לפני 4 שנים, 3 שנים, בתקופתו דל ד"ר אכרם חסון, שהיה יושב ראש גם הועדה וגם העיר, הגיע הממונה על המחוז, שזה לא משלב, והבטיח לשכונת ואדי אל פש 300 אלף שקל בשביל התכנית המפורטת.

כרמל נסראלדין: אדוני המכובד, ב – 24 לחודש אני מביא את זה כתב"ר לאישור במליאה שלי.

כרמל נסראלדין: אחרי 3 שנים קיבלתי את הכסף.

קריאה: 5 שנים.

כרמל נסראלדין: 5 שנים.

כרמל נסראלדין: עכשיו מה שאני אומר ככה.

כרמל נסראלדין: עכשיו כניסתי לתכנית ברוורמן, אדוני היושב ראש, כניסתי לתכנית ברוורמן עכשיו, לפני 9 חודשים, הביאה למצב כזה ששמה אנחנו מקבלים כספים לנושא הזה.

כרמל נסראלדין: עכשיו אני מחכה למשרד השיכון לאשר לי את הכספים של תכניות ברוורמן, זה כבר חודשיים.

כרמל נסראלדין: שלומית מור, שהיא ממונה על המחוז אומרת שזה תוך חודש ימים נקבל את האישור כדי לצאת, כדי לצאת למכרזים לאישור בקשה לתכניות מפורטות שאמורות להיות, מן הסתם, לא פחות משנתיים עד שלוש שנים, אני מאד ריאליסט במה שאני אומר.

כרמל נסראלדין: מה שאני אומר ככה וזה הפתרון שלי: אני הולך לשיטתם, ואני רוצה להיות הראשון שאני רוצה להיות מסודר, מאורגן, עם הקומיטמנט שלי כראש עיר.

כרמל נסראלדין: זאת אומרת, אני בא ואומר: זה האובליגשן שלי, אני מוכן שכל אזרח כן ייכנס לתוך מתודה מסויימת.

כרמל נסראלדין: אבל לבינתיים עד שזה יקרה, אני מדבר על הפוטנציה שהבתים האלה ברובם קיימים באזור פוטנציאלי שאמור, בסופו של דבר, לקבל לגליזציה, מחוייב צו התקנות שנעשה עכשיו בחוף כרמל, שלדעתי זה איפה ואיפה.

כרמל נסראלדין: אני ...

כרמל נסראלדין: אומר מילה.

כרמל נסראלדין: אם נתנו לבית אורן, ואגב, בימים אלה מפתחים את האזור באזור פארק.

כרמל נסראלדין: הם מפתחים את השטח.

כרמל נסראלדין: עכשיו נותנים עוד אדמות שמה.

כרמל נסראלדין: אם נתנו את זה בבית אורן בתקופה של שריפה, דיני כדינם.

כרמל נסראלדין: הם חייבים לתת לי את זה, וחבר את התושבים של דאלית אל כרמל ועוספייה באותה שיטה.

כרמל נסראלדין: יש להם את הפריצה.

כרמל נסראלדין: אני אומר לך.

יואל חסון: טוב.

יואל חסון: ד"ר אכרם חסון.

אכרם חסון: צהרים טובים.

אכרם חסון: תודה רבה על הדיון החשוב והמיוחד, וגם לאמין שיזם את זה.

אכרם חסון: אבל אני מקווה שבשנת 2020 לא יגידו מה אמר יואל חסון והועדה הזאת, כמו שאומרים עכשיו מה החליט גפני בשנת 2002.

אכרם חסון: זה ייקח 9 שנים ליישם.

אכרם חסון: אני אגיד לכם דברים, חברים, לא חדשים.

אכרם חסון: רשומים בפרוטוקול ועדת הפנים, בפרוטוקול מבקר המדינה, והפרוטוקולים של כל משרד ממשלתי, עם המסמכים שקיימים.

אכרם חסון: אני בהתחלת דרכי ב – 2004, בהתחלת 2004, מבקר המדינה המכובד, שמואל גולן, היה עם 60 עובדים.

אכרם חסון: הראיתי להם דאליה ועוספייה, אמרתי להם: אני מקבל עיר עם 60 אחוז מהבתים לא חוקיים.

אכרם חסון: עם תכניות 10 שנים יואל בועדה המחוזית, לא מאושרים.

אכרם חסון: עם 49 תכניות מפורטות, כמו שאמה ראלב מג'אדלה, אישיות של אנשים ששילמו מכספם, ואף תכנית לא מאושרת.

אכרם חסון: עם מתכנן מחוז שלא רואה אותנו מחצי מטר, ושואלים: למה הדרוזים התקלקלו?

אכרם חסון: למה הדרוזים שורפים תחנת משטרה?

אכרם חסון: ומה קורה לצעירים הדרוזים?

אכרם חסון: מצאתי 690 חיילים משוחררים קצינים בבתי המשפט עם תיק פלילי שלא יכולים להתקבל לשום תפקיד ממשלתי בנציבות שירות המדינה, כתוצאה מבניה לא חוקית.

אכרם חסון: ומצאתי יישוב כמו עוספייה, תשמעו טוב, 15 שנה מינהל מקרקעי ישראל במדינת ישראל לא נתנה חצי דונם לחיילים המשוחררים.

אכרם חסון: איך תכבד חוק לא דמוקרטי, לא שוויוני, חוק שלא שומר על זכויות האזרח.

אכרם חסון: למה, שואלים למה בונים לא כחוק?

אכרם חסון: אז איפה יבנו?

אכרם חסון: איפה?

אכרם חסון: הם לא נותנים להם לבנות באף מקום.

אכרם חסון: הגברת הזאת שכחה שאני הייתי יושב ראש ועדת התכנון והבניה.

אכרם חסון: גבירתי, אני נתתי אלף חיבורי חשמל לבתים האלה שנמצאים בתוך התכניות.

אכרם חסון: אנחנו מדברים על 600 בתים שלא יכולים לקבל היתר בניה.

אכרם חסון: לא יכולים לקבל טופס 4.

אכרם חסון: ואני אמרתי לראשי המועצות, יואל, אמרתי להם: אתם לא פקידים במשרד הפנים.

אכרם חסון: אתם לא צריכים לכבד את החוק.

אכרם חסון: אתם תעברו על החוק.

אכרם חסון: אתם נבחרתם כדי לתת מענה לתושבים, ולא תגידו להם חוקי או לא חוקי.

אכרם חסון: אני גם הזכרתי למבקר המדינה, אולי שמואל זוכר, יואל, אני עשיתי מילואים, שירתתי בדוגית.

אכרם חסון: דוגית זה יישוב ליד עזה, על אדמה פלסטינית היו 12 משפחות יהודיות.

אכרם חסון: שמרנו עליהם שמה.

אכרם חסון: היה להם חשמל מתוך חוק של משרד הביטחון.

אכרם חסון: אמרתי למבקר המדינה, ואמרתי לאחרים, תחשיבו אותנו אדמה פלסטינית ותיתנו לנו חשמל בכרמל.

אכרם חסון: מה קרה?

אכרם חסון: למה?

אכרם חסון: אנחנו לא אזרחים?

אכרם חסון: מה, אנחנו צריכים להוכיח את הנאמנות שלנו למדינה?

אכרם חסון: עכשיו, עוד דבר, יואל, חשוב מאד.

אכרם חסון: אמרו לי שהפארק לא מאשר.

אכרם חסון: הלכתי ב – 2005 והבאתי אישור מהפארק שמאשר לתת חשמל לכל הבתים בפארק הכרמל.

אכרם חסון: ולכן אנחנו לא מדברים על אנשים שעכשיו מחוץ לשטח השיפוט.

אכרם חסון: אנחנו מדברים על בתים שבשטח השיפוט של דאליה ועוספייה.

אכרם חסון: אמרו במשרד הפנים: תביא חברה שתטפל בדברים.

אכרם חסון: בשנת 2004 הבאתי חברת סיטילנג, המנכ"ל שלהם הוא אלה שהקים את משק וכלכלה.

אכרם חסון: 8 חודשים רימו אותו.

אכרם חסון: לא שילמו לו משכורת.

אכרם חסון: בא, התפטר ואומר לי: אכרם, אני לא יכול לעשות פוליטיקה.

אכרם חסון: אחר כך הלכתי לשמאי אסיף.

אכרם חסון: שמאי אסיף אמר לי: אני אדאג לך לכסף.

אכרם חסון: אישרו לנו תקציב – 3 מיליון שקל.

אכרם חסון: אני סיימתי את הקדנציה לפני שנתיים וחודשיים.

אכרם חסון: 7 שנים אחרי זה עוד לא קיבלנו את הכסף.

אכרם חסון: משרד, תסלח לי להגיד לך, לא דברי אמת.

אכרם חסון: לא רוצה להגיד מילה אחרת.

אכרם חסון: מי שהרס את התכנון זה משרד הפנים.

אכרם חסון: אני כתבתי לועדת הפנים, וביקשתי לפרק את הועדה המחוזית.

אכרם חסון: מה אני צריך ועדה מחוזית שתחליט אם דאליה ועוספייה איך אני אחיה ואיך אני אתכנן?

אכרם חסון: ועדה מחוזית לא קידמה תכנית.

אכרם חסון: אני גם דרשתי לפטר את המתכנן הקודם, והוא כתב בעיתון שאכרם חסון והפוליטיקה שלו פיטרה אותי, ואני אמרתי זה כבוד גדול בשבילי.

אכרם חסון: כי המתכנן הזה הרס את כל התכנון לחיילים משוחררים גרם להם להיות בתוך בתי הכלא.

אכרם חסון: גרם להם להדחתם משירות נציבות המדינה.

אכרם חסון: אני אומר לך יואל, צריך לעשות מעשה.

אכרם חסון: נשב כאן ונדבר.

אכרם חסון: זה מכובד, ואני מכבד כל החברים, ואני מכיר אתכם.

אכרם חסון: ותודה רבה שעשיתם את הישיבה הזאת.

אכרם חסון: השאלה מה מחר עושים?

אכרם חסון: אין פותרים את הבעיה?

אכרם חסון: יש לנו פתרונות.

אכרם חסון: השופט פיש כתב כתגובה מהתלונה שלי, אני הופעתי בפני השופט פיש.

אכרם חסון: השופט פיש כתב כאן: "מוטלת על גופים אילו, משרד הפנים והוועדות, האחריות הכבדה ביותר מבין הגורמים שתוארו לעיל.

אכרם חסון: המחדלים של משרד הפנים ושל רשויות התכנון".

אכרם חסון: אנחנו עדה חלשה.

אכרם חסון: 60 אחוז חיים ממשכורת אחת.

אכרם חסון: אין לנו אזורי תעשייה.

אכרם חסון: אין לנו בתים לחיילים המשוחררים.

אכרם חסון: מה אתה רוצה הצעיר הדרוזי שיעשה?

אכרם חסון: הוא כבר נמאס לו.

אכרם חסון: הוא יושב על חבית של חומר נפץ.

אכרם חסון: תצילו אותו, חבר'ה, לפני שיהיה מאוחר.

אכרם חסון: אנחנו מדברים מהלב.

אכרם חסון: אנחנו עם שאוהבים את המדינה, נותנים את הדם למדינה.

אכרם חסון: נמאס לנו כבר כל שני וחמישי לבוא ולשבת מול פקידים שאני מכבד אותם, לא עושים כלום, כי לא יכולים.

אכרם חסון: אין להם סמכות.

אכרם חסון: מחר יגידו להם: תרימו את היד, מרימים את היד, מורידים את היד.

אכרם חסון: אני הייתי חבר ועדה מחוזית, לא רק ועדה מקומית.

אכרם חסון: אני אומר לך ועדה מחוזית הרסה את התכנון של דאליה ועוספייה ושל כל היישובים שמה.

אכרם חסון: ולא היה אחד שיעיז וקם נגד הועדה, חוץ ממני, מכל ראשי המועצות, כי פחדו שיעצרו להם את התקציבים והתכנון.

אכרם חסון: הועדה הזאת, באמצעות שר הפנים, היא אמורה לפטר אותם.

אכרם חסון: שר הפנים צריך לקום מחר ולהתפטר.

יואל חסון: תודה.

אכרם חסון: מי שאיכפת לו מהיישובים הדרוזים, ואם איכפת לו מהאזרחים שצריכים לקבל, שייתן להם.

אכרם חסון: אם לא – שלא יכבדו את החוק ראשי המועצות.

אכרם חסון: יעשו מה שנוח להם.

יואל חסון: ד"ר חסון, תודה רבה.

אכרם חסון: תודה רבה לכם.

יואל חסון: אני מודה לך.

יואל חסון: חבר הכנסת בילסקי.

זאב בילסקי: אדוני היושב ראש, האמת כואב הלב.

זאב בילסקי: אני אומר לך.

זאב בילסקי: אני אגיד לך למה זה כואב הלב.

זאב בילסקי: כי אני כל כך מכיר את זה.

זאב בילסקי: זה כל כך נכון.

זאב בילסקי: עד שזזה הועדה המחוזית.

זאב בילסקי: עד שכותבים את הפרוטוקול.

זאב בילסקי: עד ששולחים.

זאב בילסקי: עד שגומרים עם משרד התחבורה את ההתנגדויות שלו.

זאב בילסקי: עד שהמשרד לאיכות הסביבה גומר.

זאב בילסקי: תכנית לוקחת בממוצע 5 שנים.

זאב בילסקי: יש משהו שאני אומר לא בסדר?

ליאת פלד: השתנו קצת.

זאב בילסקי: השתנו כבר.

זאב בילסקי: נכון.

זאב בילסקי: לא לוקח 5 שנים.

זאב בילסקי: לוקח 4 וחצי עכשיו.

זאב בילסקי: מה שהיה זהו.

זאב בילסקי: אני יכול לספר לך, אדוני היושב ראש, על ועדה מחוזית.

קריאה: על 49 דונם גבירתי.

זאב בילסקי: הועדה המחוזית.

גאלב מג'אדלה: כן, אבל בתנאי שתיתנו להם יד.

גאלב מג'אדלה: שתיתנו להם כסף.

גאלב מג'אדלה: זה ייקח 9 חודשים.

גאלב מג'אדלה: סליחה, בילסקי, זה ייקח אפילו 6 חודשים אם ראש הועדה לתכנון מחוזית והארצית, והמקומית ישלבו ידיים ויתנו לו כסף, תוך 9 חודשים הוא עושה את זה.

גאלב מג'אדלה: הוא מוכן להתחייב לזה.

גאלב מג'אדלה: אבל בינתיים תפעילו את הצו.

זאב בילסקי: מה כואב פה, אדוני היושב ראש, ולכן דווקא יש לי הצעה איך מהועדה כן אפשר לעשות.

זאב בילסקי: יש לך פה עסק עם ראשי מועצות שהם באים קדימה.

זאב בילסקי: הם מוכנים לקחת על עצמם אחריות.

זאב בילסקי: זה לא תמיד קורה.

זאב בילסקי: אתה יודע מה?

זאב בילסקי: בוא, אני מוכן לקחת, מרגע זה, אני אחראי.

זאב בילסקי: תבואי אלי.

זאב בילסקי: אני אחראי.

זאב בילסקי: לא יבנו, זה, בואי תסדרי.

זאב בילסקי: עכשיו, הבתים האלה שמדובר פה זה לא משהו של השנה האחרונה.

זאב בילסקי: זה עשרות שנים.

זאב בילסקי: , על מי אנחנו מדברים?

זאב בילסקי: אנחנו לא מדברים על תל אביב, על הרצליה, אפילו רעננה.

זאב בילסקי: ערים שיש להם מהנדסים, ויש להם פה, ויש להם שם.

זאב בילסקי: יש להם יכולות תכנון בלתי רגילות.

זאב בילסקי: על מי מדברים פה?

זאב בילסקי: על אנשים שכל חודש הוא רק שובר את הראש איך לשלם את המשכורת.

זאב בילסקי: זה הדבר הכי גדול איך לשלם את המשכורת.

זאב בילסקי: אם אנשים ממורמרים.

זאב בילסקי: עכשיו תראה מה קרה, אדוני היושב ראש.

זאב בילסקי: כתוצאה מההזנחה הזאת של משרד הפנים, שלא באו, במקום ללכת צעד אחד קדימה להגיד: אתה יודע מה?

זאב בילסקי: עלי.

זאב בילסקי: הלוא ה – "עלי" יהיה יותר זול מאשר את כל ההבטחות שלא מימשו.

זאב בילסקי: בסופו של דבר, תיראי מה שאנחנו ...

זאב בילסקי: במקום ללכת ולהגיד: אתה יודע מה?

זאב בילסקי: בוא, אני אביא את האנשים.

זאב בילסקי: אני אביא את שמאי אסיף.

זאב בילסקי: מה יש לו לתכנן בתל אביב?

זאב בילסקי: תאמיני לי, מהנדס העיר תל אביב אם לא יהיה במקום שמאי אסיף, שמאי אסיף יהיה במקומו.

זאב בילסקי: מה זה צריך ללכת ולהגיד בתל אביב איך לתכנן.

זאב בילסקי: במקום את כל הכוחות שיש לכם, את כל האנשים, ללכת ולהגיד: עכשיו אנחנו זה, ומסייגים את זה בזמן, אז תיראי מה שהגענו היום.

זאב בילסקי: עושים אנשים עבריינים.

זאב בילסקי: העבריינות הזאת, כמו שאמר אכרם חסון, היא הולכת איתו כל החיים שלו.

זאב בילסקי: על זה שהוא בסך הכל רצה קורת גג תחת הגג שלו.

זאב בילסקי: אדוני היושב ראש, להיות תכליתיים.

זאב בילסקי: אני אומר לך, אם אנחנו לא נקבע פה לוח זמנים, ואני ראיתי את הלחץ שלך לקבוע לוח זמנים, ממשרד הפנים, כדי לחבר את הבתים האלה, אנחנו לא נצא מהעניין הזה.

זאב בילסקי: זאת אחריותו של שר הפנים.

זאב בילסקי: שר הפנים אשם במצב שנוצר.

זאב בילסקי: אף אחד פה לא אשם.

זאב בילסקי: שר הפנים אשם בכל המצב הזה שנוצר.

זאב בילסקי: ומכיוון שאני לא ראיתי, נער הייתי וגם זקנתי, בחיים לא ראיתי יוזמה אחת של משרד הפנים.

זאב בילסקי: פעם אחת.

זאב בילסקי: תראי לי יוזמה אחת.

זאב בילסקי: אני הייתי קרוב ל – 20 שנה ראש עירייה, יוזמה אחת של שר הפנים.

זאב בילסקי: פעם אחת:

זאב בילסקי: בילסקי יש לנו חתימה אלקטרונית חדשה.

זאב בילסקי: ואללה, יפה.

זאב בילסקי: מיחשוב חדש.

זאב בילסקי: ואללה יפה.

זאב בילסקי: משהו אחד.

זאב בילסקי: יוזמה אחת של המשרד לא הייתה מהמשרד הזה.

זאב בילסקי: הועדה המחוזית מחוז מרכז אין יושב ראש.

זאב בילסקי: אין מתכנן.

זאב בילסקי: אין מה לעשות שמה מגדרה עד חדרה כולם עומדים בתור, וכולם שואלים: למה אין דירות?

זאב בילסקי: איך זה יכול להיות שאין דירות?

זאב בילסקי: חסרות דירות.

זאב בילסקי: רק תאמיני לי מה שתקוע בועדה המחוזית מחוז מרכז יכול היה להספיק את כל מלאי הדירות למדינת ישראל.

זאב בילסקי: ואתם אשמים בזה.

זאב בילסקי: ולכן אדוני היושב ראש, מה שאני מציע שהועדה הזאת תצא מפה עם תאריכים למשרד הפנים לתת תשובה לועדה הזאת: באיזה תאריך אנחנו מחברים את זה.

זאב בילסקי: אני לא חושב שעל ראשי המועצות הם צריכים לבוא ולתת את הפתרון.

זאב בילסקי: הם מספיק חיים עם הבעיה.

זאב בילסקי: הם מספיק מחכים לכסף.

זאב בילסקי: זה מחכה למיליונים שפה.

זאב בילסקי: זה ל – 300 אלף שפה.

זאב בילסקי: כל אחד מחכה.

זאב בילסקי: הפתרון צריך להיות של משרד הפנים, תאריך שנצא מפה, מהועדה.

יואל חסון: מאה אחוז.

זאב בילסקי: לחזור לפה, ומשרד הפנים יבוא ויגיד איך הוא מחבר אותם.

זאב בילסקי: אם הוא רוצה –שיסת

זאב בילסקי: מך על השריפה בכרמל, על מה שהוא רוצה.

יואל חסון: חבר הכנסת בילסקי תודה רבה.

יואל חסון: אנחנו שוב מסכמים את הדיון כי אנחנו די יודעים כבר את הבעיה, וגם פחות או יותר מה צריך לעשות.

יואל חסון: כן, בבקשה, בקצרה, סבב אחרון.

שמס חסון: אני שמס חסון, סגן ראש המועצה בדאליה.

שמס חסון: אני שואל שאלה למה שר הפנים לא יושב פה עם המנכ"ל שלו?

שמס חסון: אנחנו באים בטענות לפקידות הצעירות האלה.

שמס חסון: אני חושב שהם לא יכולות לעשות כלום.

שמס חסון: אדוני היושב ראש.

שמס חסון: פה צריך להיות שינוי מדיניות.

שמס חסון: וצריך להיות מדיניות מלמעלה.

שמס חסון: אני וליאת היינו ביחד בצבא.

שמס חסון: תראה איפה היא נמצאת, ואיפה אנחנו נמצאים.

שמס חסון: אנחנו היום סובלים, וכמו שאמרו שאר החבר'ה, יושבים על חבית נפץ.

שמס חסון: אני אומר לכם, זה מדיניות.

שמס חסון: זה צריך לשנות מדיניות אצל שר הפנים ואצל משרד הפנים.

שמס חסון: ואם ישנו את המדיניות, רק ישתנו הדברים.

שמס חסון: זה מה שרציתי להגיד.

יואל חסון: תודה רבה.

יואל חסון: משרד התשתיות בבקשה.

דורון אהרן: אני רוצה רק לציין שאני זומנתי לדיון על חיבור יישובים לחשמל, וקיבלתי סאגה על בעיות תכנון.

דורון אהרן: מה שיש פה בעצם.

יואל חסון: מה התפקיד שלך, אגב?

דורון אהרן: דורון אהרן, מנהל תחום מידע וניתוח כלכלי במינהל החשמל.

דורון אהרן: יש פה מצב שמנסים לתקן בעיות תכנון באמצעות חיבור לחשמל, ובמקביל מנסים לפתור חיבור לחשמל באמצעות פתרון של בעיות תכנון.

דורון אהרן: יש פה איזה מן כזה מעגל.

זאב בילסקי: אלה הם החיים.

זאב בילסקי: ככה זה החיים.

זאב בילסקי: אין תכנון – אין חשמל.

זאב בילסקי: אין חשמל.

דורון אהרן: בסדר.

דורון אהרן: משרד התשתיות אחראי על הבטיחות של אותם תושבים.

דורון אהרן: ואחראי על זה שאם מחר אחד מהם יתחשמל.

קריאה: לא יתחשמל.

קריאה: אין לו חשמל.

דורון אהרן: יש לי לחדש לך, החבר'ה האלה מתחברים בצורה פיראטית.

דורון אהרן: אנשים מתחברים בצורה פיראטית.

דורון אהרן: הם מעבירים קווים על עצים.

דורון אהרן: מעבירים חוטי חשמל שהם לא תיקניים לחלוטין.

דורון אהרן: וכמובן זה בשל בעיות אנושיות שאני לא, דיברו עליהם מספיק.

זאב בילסקי: יש לך רעיון איך לחבר?

דורון אהרן: שניה אחת.

דורון אהרן: תן לי לדבר, אני לא הפרעתי לך.

קריאה: הוא רוצה להגיד שהם לא קשורים לעניין.

קריאה: הוא ממדינה אחרת, ומשרד אחר.

דורון אהרן: לא, לא, אם כבודו ייתן לי להמשיך לדבר, אז אני אגיד מה.

קריאה: דבר לעניין.

דורון אהרן: דיבר חבר הכנסת חמד עמאר, חמד עמאר דיבר על זה שצריך לתת פתרון זמני.

דורון אהרן: לתת חשמל זמני.

דורון אהרן: משרד התשתיות לא יכול לחכות שיהיה פה פתרון לבעיות התכנון של יישובי הדרוזים.

דורון אהרן: אנחנו מבקשים לקדם הוראת שעה, או צו אחר שייאפשר לחבר חשמל זמני.

דורון אהרן: לדעתי הועדה הזאת צריכה להרים את הכפפה ולעזור לנו לחבר חשמל זמני לאותם יישובים.

יואל חסון: טוב.

יואל חסון: הבנתי.

יואל חסון: כן, אמין, משפט אחרון.

אמין זאהר: משפט אחרון.

אמין זאהר: אני רוצה להביא דוגמא.

אמין זאהר: המנוח זיעד פורא, איש ביטחון כל החיים שלו, שילם את כל הכסף לחברת החשמל.

אמין זאהר: כל הכסף שילם לחברת חשמל.

אמין זאהר: הוא הלך לעולמו, לא התחבר לחשמל.

אמין זאהר: יש לו את כל הניירת.

אמין זאהר: אדם זאהר שילם כסף.

אמין זאהר: חיברו אותו.

אמין זאהר: חיברו אותו.

אמין זאהר: קיבלו הלשנה אנונימית: אין לו טופס 2.

אמין זאהר: עצרו את העבודה.

אמין זאהר: אילו שני מקרים שקורים אצלנו.

אמין זאהר: לא קורים באף מקום אחר בעולם.

אמין זאהר: בן אדם הלך לעולמו.

אמין זאהר: כל החיים שלו בכוחות הביטחון.

אמין זאהר: שילם כל הכסף.

אמין זאהר: לא חיברו אותו לחשמל.

יואל חסון: יפה.

יואל חסון: תודה רבה.

יואל חסון: כן.

עלמי נאטור: אני עלמי נאטור, סגן ראש המועצה בדאליה, ובמקור גם אני חשמלאי שביצעתי הרבה עבודות חשמל, ועדיין אני מבצע.

עלמי נאטור: קבלן גדול.

עלמי נאטור: מחזיק 100 עובדים מדאליה ועוספייה.

יואל חסון: אם יהיה יותר חשמל אתה יהיה לך הרבה עבודה.

עלמי נאטור: אני לא עובד בדאליה היום.

קריאה: אין לך חשמל.

עלמי נאטור: אני היום עובד עם מערכות הביטחון.

יואל חסון: אתה אין לך חשמל בבית?

עלמי נאטור: אני יש לי חשמל בבית.

עלמי נאטור: אני היום לא מבצע עבודות חשמל בדאליה.

עלמי נאטור: אני מבצע במערכות אחרות יותר גדולות.

עלמי נאטור: ... להעסיק 100 עובדים.

עלמי נאטור: ...

עלמי נאטור: אני מתחבר לאיש המכובד שעזב אותנו עכשיו.

יואל חסון: לא, משרד התשתיות אל תעזוב.

יואל חסון: אנחנו נסיים עוד מעט, וכדאי שתישאר.

יואל חסון: אז תדע לך באופן עקרוני בועדה לביקורת המדינה, כמו שאתה יודע, חובת הנוכחות קיימת, וגם היציאה חייבת להיות מוסכמת.

יואל חסון: לא רק ההגעה.

עלמי נאטור: אני רוצה להודות לאיש הנכבד הזה שאני שמעתי אותו מה שהוא אמר.

עלמי נאטור: אני כאן רוצה לדבר רק על נושא סכנת החשמל.

עלמי נאטור: הסכנה, וגם זה מה שאמרתי בועדת הכלכלה, הדבר הכי מסוכן בעולם שלא רואים אותו זה החשמל.

עלמי נאטור: וכשאנשים מחברים בתים בצורה פיראטית ולא מאושרת הם בעצם נמצאים בתוך, לא על חבית נפץ, בתוך חבית אש.

עלמי נאטור: כי יכול להיות סכנת חיים לאותם ילדים שיכולים לשחק בחשמל והמתקן לא נבדק על ידי בודק, ואין לו הארכה, ואולי הכבלים ששמו לו הם כבלים לא תקניים, ואנחנו יודעים בדיוק על המקרה שהיה בעוספייה, שהלכה, נמחקה משפחה שלמה של אבא ואמא ועוד תינוקת.

עלמי נאטור: אותו מקרה יכול לקרות כל יום בבוקר, יכול אחד מראשי המועצות לקום בבוקר על איזה בשורה רעה שהתחשמל איזה תינוק בלילה, או איזה ילד, או משפחה.

עלמי נאטור: בית אחד נשרף כי אותם בתים שמחוברים בצורה פיראטית, אותם בתים הם לא יעברו בדיקת חשמל, והם מסוכנים.

עלמי נאטור: לכן, אני מודה לך אדוני על יוזמה ועל הדיבור.

עלמי נאטור: לפחות זה מה שציפיתי לשמוע מאנשי משרד הפנים, כדי שיראו את הסכנה.

יואל חסון: תודה.

יואל חסון: דבריך היו חשובים.

יואל חסון: תודה רבה.

יואל חסון: משפט אחרון שלך, כן?

כאמל כאמל: עו"ד כאמל כאמל, מועצה מקומית דאליה.

כאמל כאמל: מה שאני רוצה, אני לא רוצה לחזור על הדברים שנאמרו, אבל אני רוצה להגיד דבר אחד פשוט.

כאמל כאמל: תכנית המתאר שהופקדה במשרד הפנים היא בכלל לא עונה על הקריטריונים.

כאמל כאמל: היא לא מתאימה לדאלית אל כרמל.

כאמל כאמל: מה שמשרד הפנים נאחז בה, גם במשרד עצמו, גם עם הערכאות המשפטיות, הוא לא עונה על הקריטריונים ולא מתאים לאוכלוסייה לא בדאליה ולא בעוספייה.

כאמל כאמל: בוא נסתכל על הדברים בצורה יותר מקצועית, יותר קונקרטית, יותר עובדתית, ולתת הוראת שעה להתחבר לבתים האלה, כי הם לא יקבלו היתר עוד אלף שנה.

יואל חסון: תודה רבה.

יואל חסון: אני מסכם את הדיון.

יעקב זלצר: אני חוזר על מה שאני אמרתי.

יעקב זלצר: תראה, אנחנו גם עשינו, לפני שנתיים נתנו, בדקנו את כל סוגיית תכניות המתאר במדינת ישראל.

יעקב זלצר: ואני רק רוצה להגיד לך שלפני שבוע, לפני שבועיים הייתי בדיר אל אסד, ובעיינה, ובמג'דל כרום, שתקועים שם שנים עם תכניות שלא נמצאות.

יעקב זלצר: על מה התעסקתי שם?

יעקב זלצר: התעסקתי שם למה לא נותנים להם מקום לבית קברות?

יעקב זלצר: תיראו על מה אנחנו כבר רבים?

יעקב זלצר: כי אין מקום איפה לקבור כבר את האוכלוסייה הנוצרית שם, התעסקתי שמה עם בית הקברות של הנוצרים, כי זה תקוע בוועדה, וזה לא שייך למחוז חיפה, זה שייך למחוז הצפון.

יעקב זלצר: לגופו של עניין, ההמלצה היא, בסופו של דבר, היא להפסיק לעשות דו שיח כל הזמן בין משרד הפנים לבין הרשויות.

יעקב זלצר: צריך לשמוע אותם.

יעקב זלצר: צריך להקשיב להם.

יעקב זלצר: צריך לעשות, באיזה שהוא שלב צריך לחתוך ולהוציא תכנית.

יעקב זלצר: לחתוך ולהוציא תכנית.

יעקב זלצר: אם לא תהיה תכנית בכפייה, יש עשרות יישובים ללא תכנית מתאר, החל מהעיר הגדולה והיפה, חיפה, שאני גר בה, וכלה בכל מקום אחר.

יעקב זלצר: עשרות יישובים.

יעקב זלצר: עד עכשיו מתווכחים.

כרמל נסראלדין: ועד אז?

כרמל נסראלדין: ועד אז אדוני המכובד?

יעקב זלצר: ועד אז צריך לתת פתרון.

יואל חסון: מאה אחוז.

יואל חסון: תודה רבה.

יואל חסון: אני מסכם את הדיון בצורה הזאת: אני קודם כל רוצה לומר שהדברים יהיו ברורים בצורה מוחלטת ביותר.

יואל חסון: הוועדה לביקורת המדינה לא מוכנה, ולא מקבלת שאזרחי מדינת ישראל יהיו בני ערובה לבעיות תכנוניות, בעיות מתאר, אי הסכמות בין המדינה לבין הרשות המקומית.

יואל חסון: זה דבר שלא יכול להיות במדינת ישראל בשנת 2011.

יואל חסון: היכולת, או יותר נכון, חוסר היכולת של המדינה, של משרד הפנים, להכריע בסוגיות מול הרשויות המקומיות היא פשוט כשל מתמשך בכל הרבדים באלה, בכל התחומים האלה.

יואל חסון: בסופו של דבר אני בעד הידברות.

יואל חסון: אני בעד לעבוד עם הרשויות, כמו שאמר את זה מר גולן.

יואל חסון: אבל בסוף מדינת ישראל היא הריבון.

יואל חסון: תקבלו החלטה ותכריעו לכאן או לכאן.

יואל חסון: אי אפשר שהויכוחים יהיו אינסופיים.

יואל חסון: אי אפשר שהויכוחים יהיו אינסופיים.

יואל חסון: וזה אני מדבר בכל הקשור לתכניות, ותכניות המתאר, תכניות התכנון המרכזיות, והכוללות, וכל הדברים האלה.

יואל חסון: אי אפשר שהדבר הזה יתמשך לנצח.

יואל חסון: ויש לכם את הסמכות לבוא ולקבל החלטות ולהכריע.

יואל חסון: תכריעו.

יואל חסון: תגדירו לוח זמנים של הידברות.

יואל חסון: שאנשים גם יידעו שיש לוח זמנים להידברות, ויידעו שאם עד הזמן הזה הם לא יגיעו אתכם להסכמה, והם יבינו שאחר כך יכפו עליהם משהו, הם יחליטו.

יואל חסון: אני מבין אותם.

יואל חסון: הם חיים מול ציבור.

יואל חסון: הם נבחרי ציבור.

יואל חסון: אבל אם הציבור יידע שגם הם בסוף יש להם לוח זמנים שהם צריכים לקבל פה החלטה, ואם לא – הם יקבלו משהו הרבה יותר גרוע ממה שהם עוד יכולים להגיע להסכמה, גם הם יגיעו כבר להסכמות.

יואל חסון: וזאת נקודה נכונה, וזה עניין שאין לכם, אין פה שום, בכל מה שקשור לתכניות מתאר, לועדות מחוזיות, מקומיות, לכל העניין הזה שקשור במשרד הפנים, כל התחום הזה של משרד הפנים שאני נחשף פה בועדה לביקורת המדינה, אין חשיבה מחוץ לקופסא.

יואל חסון: אין.

יואל חסון: אתם ממשיכים בנהלים רגילים בכל מצב, על אוטומט.

יואל חסון: טייס אוטומטי.

יואל חסון: גם כשהדברים לא עובדים.

יואל חסון: אתם טסים.

יואל חסון: לא משנה שלמטה הכל בוער, וכבר אין איפה לנחות.

יואל חסון: אתם טסים.

יואל חסון: וזה לא נכון.

יואל חסון: תגדירו לוחות זמנים שתודיעו שאם עד הזמן הזה והזה, והזה לא יהיו הסכמות, משרד הפנים ישתמש בסמכותו ויקבע את הקביעות.

יואל חסון: תאמינו לי, יהיו הסכמות.

יואל חסון: אני מתכוון לזמן לפגישה אצלי בועדה, ואני אזמין גם את חברי הועדה ואת ...

יואל חסון: שהשתתפו כאן לפגישה כאן בכנסת, לא במסגרת מליאת הועדה, אבל לפגישה בכנסת, את הממונה על המחוז, את מר משלב, אני אזמין אותו לכאן, אני רוצה לקבל כמה תשובות שלא ניתנו בגלל שהוא לא היה כאן, וגם לדעת כיצד הוא מתכוון להיערך לדבר הזה.

יואל חסון: עכשיו לגבי מה שקורה בינתיים.

יואל חסון: אני פונה אליכם, ודרככם אל השר, למרות שאני גם אוציא פניה ישירה אל השר.

יואל חסון: אני מבקש מהשר תשובה תוך שבועיים לדעת מדוע מה שנעשה בבית אורן לא יכול להיעשות בדאליה ובעוספייה?

שירה ברנד: אני יכולה להסביר את זה.

יואל חסון: לא.

יואל חסון: אני רוצה שהשר יסביר.

יואל חסון: אני רוצה שהשר יסביר לי מדוע הנוהל שהפעילו בבית אורן לא יכול להיות מופעל.

קריאה: חוף הכרמל.

יואל חסון: מועצה אזורית חוף הכרמל.

יואל חסון: מדוע זה לא יכול לקרות במועצות המקומיות עוספייה ודאלית אל כרמל.

יואל חסון: דבר שני –אני מבקש לקבל גם תוך שבועיים מכתב מתווה, מתווה של איך מחברים את הבתים, ואיזה בתים, על פי ראות עיניכם, להבין אחד ולתמיד ממשרד הפנים, איך מחברים את הבתים האלה לחשמל, לחשמל, בלי קשר להתקדמות בתכנית המתאר?

יואל חסון: או לחילופין, תודיעו לי בכתב שאתם מבחינת

יואל חסון: כם תולים את הדברים אחד באחד.

יואל חסון: ואומרים: עד שלא יקודם תכנית המתאר וכל התכניות האלה, אני לא מחבר אותם לחשמל.

יואל חסון: גם אם זאת עמדתכם תודיעו אותה בכתב לועדה לענייני ביקורת המדינה, או לחילופין תגידו מה המתווה שבו אתם מוכנים, או חושבים שהבתים האלה צריכים להתחבר לחשמל, ואיך הם צריכים לעשות את זה.

יואל חסון: במידה ותוך שבועיים, א' – התשובות צריכות להגיע תוך שבועיים.

יואל חסון: כמו שאתם יודעים, כך זה עובד בועדה לביקורת המדינה, ואני יודע שאתן יודעות את זה, אנחנו תוך שבועיים לאחר שנקבל את התשובות נחליט, אני לפי התשובות שאני אקבל גם מהשר וגם מכם, שני דברים יעמדו, שני נושאים יעמדו בפנינו:

יואל חסון: 1 – זה האופציה לקיים דיון נוסף, דיון מעקב, כי אנחנו בועדה לביקורת המדינה עושים דיוני מעקב.

יואל חסון: זה אופציה ראשונה.

יואל חסון: במידה ואני חושב שדיון מעקב לא יביא לתוצאה – אני אומר לכם דבר שאני אומר אותו בצורה, באמת, שאני לא, אני לא חושב שזו הדרך שצריכה להיעשות, אבל יכול להיות שלא תהיה ברירה.

יואל חסון: במידה והדברים, התשובות לא יהיו הגיוניות, או דברים לא יתקדמו, אני בהחלט אמליץ לחברי פה, חברי הכנסת, ולחברי כנסת נוספים שלא נמצאים כאן, להצטרף יחד עם ראשי המועצות, עם האזרחים, לעתירה לבג"צ נגד משרד הפנים, ונגד המדינה בסוגיה הספציפית של החשמל.

יואל חסון: אני אומר לכם, אני חושב שהכנסת והממשלה היא זו שצריכה לקבל את ההחלטה ולהפסיק את הסאגה הזאת, ולחבר את האנשים לחשמל.

יואל חסון: במידה ונראה, ואנחנו לא נעשה, ולא נצליח בדרכים המקובלות, יחסים של רשות מחוקקת מול רשות מבצעת, לא נצליח להגיע לזה בזמן סביר, נאלץ לפנות למסלול הבא.

יואל חסון: לצרף כמה שיותר חברי כנסת, יחד עם ראשי העיר, אזרחים, העמותה, כל הגופים, לעתירה לבג"צ בנושא של לחבר את היישובים, את הבתים האלה לחשמל.

יואל חסון: נקווה מאד שלא נגיע לאופציה הזאת.

יואל חסון: אני מציע לכם, גבירתי, גבירותיי, מציע לכם לכנס דיון במשרד הפנים, דיון חירום.

יואל חסון: לחשוב מחוץ לקופסא.

יואל חסון: להציע מתווה הגיוני שיחבר את האנשים לחשמל, להיכנס ולהגדיר לוח זמנים מול הרשויות המקומיות לתכנון המתאר, ואל תגידו לי שאין לכם מנופים עליהם.

יואל חסון: יש לכם מנופים עליהם חוץ מלהעמיד את האנשים האלה כבני ערובה.

יואל חסון: יש לכם מנופים על מועצות מקומיות.

יואל חסון: רבים ומגוונים.

יואל חסון: ותפעילו אותם, ואל תתלו את עניין החשמל בדבר הזה.

יואל חסון: לדעתי זה בהחלט לא נכון.

יואל חסון: לא שוויוני וגם לא מוסרי.

יואל חסון: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: שניה.

גאלב מג'אדלה: אני מציע, כבוד היושב ראש, אמרת דבר, במהות מאד נכון.

גאלב מג'אדלה: אני מציע, בסוגריים, לתרגם אותו, לקדם את תיקון וחידוש הצו מיידית כפתרון.

יואל חסון: או.

יואל חסון: קיי.

גאלב מג'אדלה: אתה אמרת את זה.

גאלב מג'אדלה: אמרת את זה.

יואל חסון: זה מה שאתם רוצים?

יואל חסון: אני אעשה את זה.

גאלב מג'אדלה: לכן אני מציע בסוגריים, לבקש מהממשלה, לתבוע משר הפנים לקדם בממשלה מיידית חידוש ותיקון הצו.

יואל חסון: שר הפנים או שר התשתיות?

קריאה: שר התשתיות.

גאלב מג'אדלה: בתמיכת שר הפנים.

דורון אהרן: זה לא יכול להיות באופן חד צדדי.

דורון אהרן: זה חייב להיות יחד עם משרד הפנים.

דורון אהרן: אנחנו לא יכולים להוציא שום דבר בלי שנותנים לנו תמיכה ואת ההכשר המשפטי.

גאלב מג'אדלה: בתמיכת, כבוד היושב ראש, בתמיכת שר הפנים והמשפטים לקדם מיידית החלטת ממשלה לחידוש הצו.

יואל חסון: אז אין בעיה.

יואל חסון: לכן זה הופך להיות גם החלטת הועדה ששר התשתיות, בתיאום עם שר הפנים יוביל, והמשפטים, יוביל את המהלך לחידוש הצו הזה.

דורון אהרן: אתם מתפרצים לדלת פתוחה.

דורון אהרן: כבר עכשיו יושבים נציגים של שלושת המשרדים האלה.

דורון אהרן: כמו שאתם מבינים, משרד התשתיות אין לו שום בעיה.

דורון אהרן: אנחנו צריכים את ההכשר.

יואל חסון: הבנתי.

יואל חסון: הבנתי אותך.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מחזקים אותך.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מחזקים אותך.

יואל חסון: יחד עם העובדה שאנחנו שמענו ממך עכשיו שאתם יושבים ועוסקים, ומדברים, אז על אחת כמה וכמה.

יואל חסון: אז אתם ממונים להוביל את המהלך הזה מול משרד המשפטים, ומול משרד הפנים לחידוש הצו הזה הוראת השעה, לחידוש הוראת השעה הזאת על מנת לאפשר את החיבור של הבתים אל החשמל.

יואל חסון: וגם בעניין הזה אני אבקש תוך שבועיים שהועדה לביקורת המדינה תקבל עדכון מה קרה, ומה קרה מהתוצאה של הפעילות הזאת שהתבקשתם לעשות.

יואל חסון: במידה והפעולות האלה, כמו שאמרתי, לא יתקדמו על ידי הממשלה, נאלץ, לצערי, לפנות להליכים אחרים.

יואל חסון: אני מקווה מאד שלא, אבל אני מקווה מאד שלא נזדקק, אבל אני מקווה שהדבר הזה יחולל שינוי.

יואל חסון: תודה רבה.