ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 338, 2011-02-13 10:00

דוד רותם: בוקר טוב.

דוד רותם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.

דוד רותם: על סדר היום תקנות חובת המכרזים (התקשרויות מערכת הביטחון) (הוראת שעה), התש"ע-2010 – מעקב.

דוד רותם: בשנה שעברה, על פי בקשת מערכת הביטחון שהייתה מיוצגת על ידי אחז בן-ארי, היועץ המשפטי למערכת הביטחון, הארכנו את התקנות הנ"ל למשך שנה אחת כשאנחנו מתנים שלא ייעשה חוזה לתקופה העולה על שנה, כדי לאפשר משא ומתן עם נציגות העובדים, כאשר הדאגה שלנו באותה תקופה הייתה לעובדים אשר חלק מהם היה אמור להיות מפוטר.

דוד רותם: מערכת הביטחון התחייבה שבתוך שנה היא תפרסם מכרז לניהול השקמיות.

דוד רותם: אני קיבלתי הרבה מאוד מכתבים מהם עולה שבעצם המכרז לא הוכן, לא קיים, לא הוצא ולא פורסם ולכן החלטתי לקיים דיון מעקב כדי לבדוק איפה הדברים עומדים, כאשר צריך לזכור שני דברים: האחד, מדובר בשקמיות שצריכות להיטיב עם החיילים, ולכן צריך לפתח ולדאוג לכך שהמחירים לא יהיו גבוהים, ודבר שני, צריך לדאוג לכך שאכן המכרז יפורסם ושהכללים הקבועים בתקנות המכרזים יחולו גם במקרה הזה.

דוד רותם: אדוני היועץ המשפטי למערכת הביטחון, בבקשה.

דוד רותם: תאר לנו איפה אנחנו נמצאים ולאן אנחנו הולכים.

אחז בן-ארי: בוקר טוב.

אחז בן-ארי: אני מצטער על האיחור.

אחז בן-ארי: קודם כל, המכרז מוכן והוא מוכן כבר מספר חודשים.

אחז בן-ארי: בהינתן האות, אנחנו נפרסם אותו.

דוד רותם: מי צריך לתת את האות?

אחז בן-ארי: מיד אני מגיע לזה.

אחז בן-ארי: במכרז אנחנו נענינו או שילבנו את ההנחיה של ועדת החוקה וקבענו שהמוכרנים בעצם, בסופו של יום, אמורים להיקלט ולהיות מועסקים על ידי הזכיין.

אחז בן-ארי: קיבלנו נתונים משיר"ן כאשר בשיר"ן יש בערך 175 עובדים, בערך 125 מהם עובדים בנקודות המכירה.

דוד רותם: אני מבין שיש 300 נקודות מכירה.

אחז בן-ארי: קרוב לזה.

דוד רותם: אז איך עובדים רק 175?

אחז בן-ארי: יש חיילים.

אחז בן-ארי: רובם מופעלים על ידי חיילים.

דוד רותם: חיילים שמקבלים משכורת?

אחז בן-ארי: לא.

אחז בן-ארי: חיילים בשירות חובה.

אחז בן-ארי: שק"מיסטים.

דוד רותם: בעצם שיר"ן מרוויחה פעמיים.

אחז בן-ארי: לא, היא לא מרוויחה פעמיים.

אחז בן-ארי: היא מרוויחה על מה שהיא עושה.

דוד רותם: היא מעסיקה חיילים בחינם.

אחז בן-ארי: יש לזה ביטוי במחיר.

איתי אופיר: בנקודות המכירה יש מי שמוביל, יש מי שמספק, יש מי שקונה, והעבודה נעשית.

איתי אופיר: בנקודת הקצה, בחלק מהמקומות עומד חייל.

קריאה: יש מרכזים לוגיסטיים.

איתי אופיר: יש הרבה עבודה כדי להביא לנקודת הקצה.

קריאה: ביחד 180 עובדים.

אחז בן-ארי: בתנאי החוזה אנחנו חייבנו שהזכיין יקלוט לפחות מאה עובדים ויש ניקוד שהוא מקבל כדי לעודד אותו לקלוט כמה שיותר.

אחז בן-ארי: אין לנו שום התנגדות שכל העובדים ייקלטו אם הזכיין יחפוץ בכך אבל לא חשבנו שזה נכון, בוודאי זה לא הסיכום, שהוא יחויב בתנאי החוזה לקלוט את כולם.

אחז בן-ארי: כאן הדברים עומדים.

דוד רותם: מתי פג תוקף החוזה של שיר"ן?

אחז בן-ארי: לא תהיה התקשרות מעבר לאפריל.

דוד רותם: כי מכרז בדרך כלל לוקח יותר.

אחז בן-ארי: תכף אני אפרט.

אחז בן-ארי: אני צריך להיות גלוי ולומר שהנטייה שלנו הייתה מאז ומתמיד ששירותי הקנטינה יופעלו על ידי האגודה למען החייל ולא על ידי גורם פרטי.

אחז בן-ארי: זה עולה בקנה אחד עם מערכת היחסים המיוחדת שיש לצבא, למערכת הביטחון, עם האגודה למען החייל, זה עולה בקנה אחד עם המטרות של האגודה למען החייל וזה עולה בקנה אחד עם המציאות הכלכלית בה קנטינות מפוזרות בכל מיני בסיסים, לעתים מרוחקים, שאין סביבם איזושהי תחרות ואלטרנטיבה של בית ממכר ולכן נוצר בעצם מונופול אזורי או מקומי.

אחז בן-ארי: אין דומה במצב כזה זכיין פרטי לגוף מלכ"רי שכל כוונתו לשרת את החיילים וכל תכליתו הוא לדאוג לרווחתם.

אחז בן-ארי: זכיין פרטי, לצד היתרונות שיש לסידור כזה, רואה קודם כל את השגת הרווחים כתכלית הכל ואנחנו לא בטוחים שזה המצב שאנחנו היינו רוצים לראות.

אחז בן-ארי: אם יש לנו מספיק מנגנוני פיקוח, בסופו של יום, למרות כל מה שנכתוב בחוזה, מסוגלים להשתלט ולפקח על המחירים שייגבו בקנטינות ואנחנו יודעים שיש פער בין הוראות חוזיות לבין החיים כפשוטם.

אחז בן-ארי: לכן בצד זה שקיימנו את החובה לערוך מכרז, ולצורך כך לקחנו חברת ייעוץ וקדמה לכך גם עבודת מטה פנימית, בדקנו בכל זאת את האפשרות שהאגודה למען החייל בעצמה תעשה את זה וזאת נוכח המציאות שבה שיר"ן לא התקבלה על ידי הוועדה הזאת בתור איזושהי זרוע כלכלית שיכולה להפעיל את הקנטינות האלה מטעם האגודה למען החייל.

אחז בן-ארי: בעינינו זה נראה מבנה די נכון, כך פעלנו, ובית המשפט פסל את העניין הזה ולא בגלל שהייתה לו התנגדות אידיאולוגית למצב שגם חברה שנשלטת במאה אחוזים על ידי האגודה למען החייל תזכה לפטור אלא בגלל עניין פורמאלי לחלוטין שזכרה של שיר"ן לא בא בו.

דוד רותם: מה פירוש עניין פורמאלי לחלוטין?

דוד רותם: שצריך לקיים תקנות?

אחז בן-ארי: שזה מופיע בתקנות.

דוד רותם: זאת אומרת, זה פורמאלי מאוד שגם מערכת הביטחון צריכה לקיים תקנות.

אחז בן-ארי: כפופה לחוק, כן.

נעמה מנחמי: אני חושבת שהוא ציין שהתקנון של שיר"ן מאפשר לה לעשות פעולות נוספות.

אחז בן-ארי: אחרי שכינסנו את שיר"ן לתוך מסגרת של פעולות למערכת הביטחון בלבד, חשבנו שזה יהיה נכון ששיר"ן בכל זאת תהיה הזרוע המבצעת של האגודה למען החייל.

אחז בן-ארי: הקיום של שיר"ן הוא לא נוצר כדי ליצור עוד תאגיד אלא זאת בעיה שנובעת בעיקרה, עד כמה שאני מבין, מבעיות מיסוי כי כאן יש איזו פעילות שהיא לכאורה כלכלית והתאגיד הזה בעצם יוצר את חומת האש שלא מערבב את העסקים של שיר"ן עם הפעילות של האגודה למען החייל והאגודה למען החייל ממשיכה - ואפילו היא בעלת השליטה הבלעדית – ליהנות מהטבות המס והמעמד שלה בדיני המסים הוא כמקודם.

דוד רותם: ושיר"ן יכולה למכור בעשרה אחוזים מהמקרים בשישים-שבעים-שמונים-תשעים אגורות יותר יקר כי שיר"ן היא לא האגודה למען החייל.

אחז בן-ארי: את העניין הזה למדנו היטב והגברנו את הפיקוח.

אחז בן-ארי: אני חושב שבשנה האחרונה, אולי אביגדור קהלני יפרט בעניין הזה, נעשתה פעולה כדי לגרום לכך שהמחירים יותאמו לגובה המצופה מהם.

אחז בן-ארי: לצערי אנחנו עשינו שני ניסיונות - האחד בתחילת הדרך והאחד בשבועות האחרונים – בהם ניסינו לגרום לכך שהעובדים יגיעו לידי הסכם עם האגודה למען החייל ויעברו מרצון משיר"ן לאגודה, כמובן אותם עובדים שהאגודה תחפוץ בהם, והאגודה דיברה על משהו כמו 85 אחוזים מן העובדים.

אחז בן-ארי: העובדים סירבו לתנאים האלה והם עומדים על כך, בגיבוי של ההסתדרות הכללית, שכל העובדים, עד האחרון בהם, צריך לעבור לחברה.

אחז בן-ארי: במצב הזה אנחנו עומדים בפני צומת דרכים.

אחז בן-ארי: הצומת הזה, יש לו גם משמעות מבחינת הזמן שנותר לנו.

אחז בן-ארי: צומת הדרכים הזה אומר אחת משתיים: או שאנחנו יוצאים למכרז באופן מיידי וכמובן ברור שהעובדים, יהא אשר יהא, והאלטרנטיבה השנייה היא פשוט להטיל על האגודה למען החייל לפטור ממכרז לפי הסמכות שקבועה כבר היום בתקנות, שהיא המפעילה של הקנטינות וכל מי שהיא תזמין אותו מתוך שיר"ן לעבור לאגודה, יעבור, ואם הוא לא יעבור, האגודה למען החייל היא בת חורין לקחת עובדים ואז נצא לדרך.

אחז בן-ארי: הסיבה היחידה בגללה לא עשינו את ההטלה הזאת על האגודה למען החייל היא בכלל נובעת מהמיסוי והיא מהיבט המיסוי.

אחז בן-ארי: כפי שאמרתי קודם, הערבוב הזה בין העסקים של הקנטינות בתוך האגודה מצריך איזשהו בירור עם רשויות המס והבירור הזה מתקיים בעצם ימים אלה ומדווחים לי שזה ממש במייל האחרון.

קריאה: פעם ראשונה אני שומע על כך.

אחז בן-ארי: זה הכיוון שאנחנו רוצים לפעול לפיו.

אחז בן-ארי: כפי שאמרתי, זה נראה לנו נתיב יותר נכון.

אחז בן-ארי: אני רוצה לציין בנושא הזה שני היבטים: האחד הוא שאנחנו מפקחים יותר טוב על המחירים בקנטינות, והדבר השני הוא שבהסכם שיוצע לאגודה למען החייל, כל עודף ההכנסות שיבוא מענייני הקטינות, יחזור לרווחת החיילים.

דוד רותם: לקנטינות.

אחז בן-ארי: לרווחת החיילים.

אחז בן-ארי: האגודה לא תתעשר מזה, כמובן היא תגבה את הוצאותיה, אבל לא יותר מכך.

אחז בן-ארי: היום, לפי ההסדר שיש לנו עם שיר"ן מחויבים להעביר חמישה מיליון שקלים למשרד הביטחון כדי שהסכום הזה יחולק לקרנות היחידה וכאן אנחנו אפילו מגדילים את המטלה על האגודה ובעצם כל עודף ההכנסות, לא מוגבל לחמישה מיליון שקלים, יצטרך להיות מועבר בסופו של דבר ליחידות צה"ל.

אחז בן-ארי: כאן הדברים עומדים.

אחז בן-ארי: אחר כך, אולי כאשר יתפתח הדיון, בסוף הדיון נוכל לומר לאן אנחנו רוצים לשאוף.

דוד רותם: רבותיי העובדים.

אורן אילון: אפשר עוד ממשרד הביטחון לחדד?

דוד רותם: כן.

אורן אילון: כפי שנאמר, המכרז הוכן אצלנו בחטיבה והוא מוכן להפצה.

אורן אילון: נקודות מהותיות שכדאי לקחת לתשומת הלב הן שבמכרז כזה לא ניתן להגן על כל העובדים.

אורן אילון: אם תזכה איזושהי חברה עסקית מסחרית גדולה במכרז שכזה ויש לה את מנגנוני ההפצה שלה, של סחורה, זה יהיה לא סביר אם אנחנו נגיד שהם יעסיקו במקביל וימשיכו לשמר גם איזשהו מנגנון הפצה קטן שהיה קיים של שיר"ן ושייצרו אצלם בחברה כפילות.

אורן אילון: בסופו של דבר את המחיר של הכפילות הזאת, אם נכריח את החברה לעשות, ישלמו החיילים כי מנגנון כזה שהוא לא יעיל, לא יאפשר להם לתת הנחות גדולות יותר לחיילים וזאת למעשה תהיה המהות של המכרז.

אורן אילון: לכן אפשר להגן על המוכרנים, על חלק גדול, אפשר לקבוע איזשהו מנגנון שיעודד אותם לקלוט כמה שיותר עובדים, אבל לא ניתן להכריח חברה מסחרית לקלוט את כל העובדים של שיר"ן כי זה יוצר כפילויות אצלה בחברה.

דוד רותם: אדוני במקצועו?

אורן אילון: לא.

דוד רותם: אני מציע שייכנס אלי אחרי הישיבה ללשכה ואני אראה לו איך מכריחים.

דוד רותם: אני אלמד אותו.

אורן אילון: להכריח אפשר, אבל אני אומר שהמשמעויות יהיו שהחיילים יקבלו הנחות פחות טובות.

דוד רותם: מכיוון שאת אחז בן-ארי אני מכיר כבר שלושים שנים, תאמין לי שגם הוא יודע לנסח סעיפים שלא ייקרו את הסחורה לחיילים ויכריחו לקחת את העובדים.

אורן אילון: בסופו של יום יש כאן מכרז בתחרות על מחיר.

אורן אילון: אם אתה מכריח חברה לקחת עלות גדולה יותר, היא יכולה לתת לך פחות במחיר.

אורן אילון: בכל אופן, יש במכרז ניסיון להגן בעיקר על המוכרנים אבל לא ניתן להגן על כולם.

אורן אילון: כמובן שיש לנו מנגנונים לשמור על רמת המחירים גם במכרז, אבל צריך לזכור שבסופו של דבר מדובר בנקודות מרוחקות ובכל הארץ.

אורן אילון: ייעשה כמובן מאמץ גם במכרז לפקח אבל כמובן שכאשר יש חברה עסקית עם מוטיבציות עסקיות להרוויח לכיס של הבעלים, זה מקשה על עבודת הפיקוח.

אורן אילון: אם אנחנו מציינים את הפיקוח, סקר מחירים שאנחנו עושים, נכון שהוא גילה חריגות פה ושם בכמה מוצרים, אבל בתשעים אחוזים מהמוצרים ראינו שהמחירים זולים ב-10-14 אחוזים והם מתחת למה שהיה מותר להם לפי התנאים.

דוד רותם: באיזה מוצרים הם היו יקרים יותר?

אורן אילון: סיגריות.

דוד רותם: הבנת?

קריאה: בכמה אחוזים?

אורן אילון: בעשרות אגורות לחפיסה.

קריאה: מיליוני שקלים בשנה.

אורן אילון: אמרנו ואנחנו מעירים לחברה והיא מתקנת את הפעילות.

אורן אילון: אני לא חושב שבחברה אזרחית בסופו של יום נגיע לתוצאות יותר טובות כשנבדוק אותה.

אורן אילון: שוב, הנקודה של עודפי ההכנסות שיהיו, כמובן שבחברה פרטית אין מה לדבר על זה שזה יחזור בדרך כלשהי לתוך המערכת לרווחת החיילים או למערכת עצמה וזה לא יעלה על הדעת בחברה פרטית.

דוד רותם: חמישה מיליון שקלים.

אורן אילון: מעבר לחמישה מיליון שקלים.

אורן אילון: חמישה מיליון שקלים, נכריח גם את החברה, אבל אם יהיו עוד רווחים מעבר לזה, כמובן שזה ילך לבעלים הפרטיים, בעוד שאם זה באגודה למען החייל, אנחנו מכתיבים במפורש שאכ"א יחליט לאן הכסף הזה הולך והוא ילך רק לפעילויות שקשורות ברווחת החייל.

אורן אילון: זאת עוד נקודה חשובה מבחינת רווחת החייל.

אורן אילון: עוד נקודה שאי אפשר להתעלם ממנה.

אורן אילון: עצם היציאה למכרז בהחלט עלולה להביא למצב ששיר"ן, שהיא חברה שכל הייעוד שלה הוא רק הפעילות הזאת, אין לה פעילות עסקית אחרת, תתקשה להפעיל את המערך בתקופה שבין פרסום המכרז לבין זכיית הזכיין החדש וכניסתו לפעולה מכיוון שהבנקים עלולים לסגור לה את האשראי כי החוזה הוא הביטחון של האשראי, הספקים עלולים להפסיק למכור באשראי כשהם יודעים שאו-טו-טו החברה הזאת מתחלפת, וזה עשוי להביא לסגירה מיידית או בטווח זמן קצר של החברה, להשאיר את הצבא בלי קנטינות למשך תקופה של מספר חודשים.

אורן אילון: גם לעובדים אני לא בטוח שהמצב הזה הוא הכי טוב, שהחברה הזאת פשוט נסגרת.

אורן אילון: גם זה שיקול שצריך לקחת אותו בחשבון.

צביקה גולדנברג: אני רוצה להגיב לעניין המחירים.

צביקה גולדנברג: חבר שיר"ן, אנחנו כחברה, מדי חודש בודקים את המחירים שלנו אל מול מי שאנחנו צריכים להיות זולים יותר.

צביקה גולדנברג: משרד הביטחון עשה סקר ונמצאנו באחוזים, ובעשרות אחוזים, זולים יותר כפי שאורן אמר.

צביקה גולדנברג: לעניין הסיגריות, שחלילה לא ייתפס שאנחנו יקרים יותר, אלא המחיר שנבדק היה בדיוק בתפר של עליית המס ואז בעצם נוצר מצב שהבדיקה הראתה שאנחנו מוכרים יקר יותר.

צביקה גולדנברג: אם אתה מייצר את ההתאמה של המחיר החדש לאחר המיסוי, אנחנו לא מוכרים יותר יקר מאשר נמכר בשוק.

צביקה גולדנברג: למעשה בכל המחירים אנחנו זולים יותר, וזה מבדיקות שעשינו ואני יכול להציג את זה גם כאן.

צביקה גולדנברג: תמיד זולים יותר, ואם נתפס מוצר כזה או אחר, מיד נעשית התאמה.

דוד רותם: מי החברה שעושה את הבדיקה?

אורן אילון: חברה חיצונית שבחרנו בה.

דוד רותם: ממ"ן?

אורן אילון: כן.

דוד רותם: אפשר לראות את הדוחות האחרונים שלה?

אורן אילון: הסקר האחרון שהיא עשתה היה ביולי שנה שעברה.

אורן אילון: כן, אפשר לתת את הסקר אבל אין לי אותו כאן.

ציפי חוטובלי: אדוני היושב ראש, אני לא מבינה דבר אחד.

ציפי חוטובלי: אם אתם טוענים לכך שהמחירים שלכם הכי נמוכים, גשו למכרז כמו כולם.

ציפי חוטובלי: למה אתם לא מוכנים לגשת למכרז?

אורן אילון: השאלה לשיר"ן או למשרד הביטחון?

ציפי חוטובלי: לשיר"ן.

ציפי חוטובלי: אם באמת טובת החיילים לנגד עינינו, אנחנו צריכים לאפשר להם לקבל את הדבר.

נסים זאב: מכרז לא בהכרח יביא את טובת החיילים.

נסים זאב: בזה הרגע הסברנו.

נסים זאב: נתנו כמה נימוקים די כבדי משקל.

נסים זאב: זה שלא הבנת, אני לא יודע אבל ניתנו כמה נימוקים כבדי משקל למה רווחת החיילים מצריכה אותנו לחשוב האם לא כדאי להתקשר מול אל"ח שכל מטרתו היא רווחת החיילים בפטור שקיים בתקנות הפטור, שגם המחוקק חשב שאל"ח מיועד לרווחת החיילים ושכל הרווחים וכל ההכנסות יופנו לרווחת החיילים ולא לבעלים הפרטיים שיזכו במכרז.

נסים זאב: הרווחים יופנו לטובת החיילים ולא לטובת כיסיהם של הבעלים הפרטיים.

נסים זאב: הסיכון של סגירת הקנטינות בתקופת התפר, גם הוא לנגד עיני ראש אכ"א ולנגד עיני הצבא.

נסים זאב: כל הנימוקים האלה מביאים אותנו למסקנה שהתקשרות עם אל"ח היא טובה יותר במצב הנוכחי.

דוד רותם: למה שיר"ן לא יכולה לגשת למכרז?

דוד רותם: שיר"ן תתמודד במכרז כמו כל חברה פרטית אחרת.

נסים זאב: שיר"ן נכון לעכשיו, על פי מסמכי המכרז שכתבנו, ולא רק שיר"ן, לא עומדת בתנאי הסף שנקבעו במכרז.

נסים זאב: כלומר, אם נצא למכרז, ולצורך עמידה במטרות שאנחנו רוצים לראות, אם יהיה מכרז, שיר"ן, לא שיר"ן ולא עוד חברות שחושבות היום שהן עומדות במכרז, לא יעמדו בתנאי הסף במכרז.

דוד רותם: למה?

דוד רותם: כי קבעתם תנאי סף כאלה כדי שאף אחד לא יעמוד בהם?

נסים זאב: לא.

נסים זאב: יעמדו בהם חברות טובות, לפחות חמש-שבע חברות בשוק.

שמעון דהן: אני רוצה להעיר בנושא המחירים שנאמרו כאן.

דוד רותם: מי אדוני?

שמעון דהן: אני הבעלים של חברת דד"ש שמתכוונת להתמודד במכרז.

שמעון דהן: אני לא רוצה להעיר לא בקטע של מיסוי או לא מיסוי, עבר המיסוי והמחירים ישנם אלא לקחת את הדוגמא של סיגריות.

שמעון דהן: אנחנו מוכרים בשירות בתי הסוהר ומחויבים למכור לפי המחיר המומלץ לצרכן שאת זה מפרסמות חברות הסיגריות.

שמעון דהן: חברת שיר"ן מוכרת היום חפיסת מלבורו ב-23.5 שקלים ואנחנו מוכרים ב-22 שקלים.

שמעון דהן: סיגריות ל.מ.

שמעון דהן: נמכרות ב-19.5 שקלים ואנחנו מוכרים ב-19 שקלים לחפיסה.

שמעון דהן: סיגריות פרלמנט נמכרות ב-24 שקלים ואנחנו מוכרים 23 שקלים לחפיסה.

שמעון דהן: סיגריות טיים נמכרות ב-17 שקלים ואנחנו מוכרים ב-16 שקלים לחפיסה.

שמעון דהן: אמנם זה נראה שקל-שקל וחצי לחפיסה, אבל המשמעות היא בין שלושה לארבעה מיליון שקלים בשנה כי זה נמכר בכמויות אדירות.

דוד רותם: אולי יפסיקו למכור סיגריות.

שמעון דהן: הכסף הזה לא נכנס לקופת החברה.

שמעון דהן: אולי יפסיקו למכור סיגריות, זה טוב, אבל הכסף לא נכנס לקופת החברה.

שמעון דהן: עם המחירים המופקעים האלה, אנחנו לא יודעים כמה כסף הם החזירו לקופת החיילים.

שמעון דהן: את זה הרי הם לא אומרים.

צביקה גולדנברג: אני רוצה להגיב.

דוד רותם: לא.

דוד רותם: העובדים.

כבוד יושב ראש הוועדה, אני עורכת הדין , היועצת המשפטית של הסתדרות המעו"ף.

דוד רותם: אגב, אתם כתבתם לי מכתב השבוע אבל אתם לא יודעים שתקנות אני לא יכול להתקין.

דוד רותם: אני יכול או לאשר או לא לאשר.

תודה על התיקון.

אנחנו כן עורכי דין.

המקצוע הוא משפטנים.

דוד רותם: זה בסדר.

דוד רותם: אף אחד לא מושלם.

כבוד היושב ראש וחברי הוועדה, אנחנו הופענו כאן ב-11 באפריל עם אותן סוגיות שאנחנו נמצאים בהן כיום וניתנה החלטה חד משמעית של כבוד הוועדה שקבעה שיצא מכרז ובתוכו יהיה אזכור לקליטת כל עובדי החברה כפי שאני מקריאה: "עם תום ההתקשרות יצא משרד הביטחון במכרז להפעלת הקנטינות בצה"ל כאשר המכרז יעסוק גם בהסדרת המשך העסקתם של העובדים בקנטינות והמוכרנים המועסקים היום בשיר"ן".

דוד רותם: לא כל העובדים הם המוכרנים.

לא.

קליטת העובדים זה הפירוש שאנחנו נתנו כבוד היושב ראש.

קליטת העובדים והמוכרנים.

מה שמשרד הביטחון למד, ואנחנו עמדנו בקשר עם היועץ המשפטי, שהכוונה היא לקלוט אך ורק את המוכרנים וגם לא את כולם.

ביקשנו לראות את המכרז אבל עד היום לא ראינו אפילו לא את הקטע שמדבר על קליטת עובד אחד במכרז העתידי.

עד היום לא ראינו את זה.

אנחנו חוששים שמשרד הביטחון עם כל הכבוד מוטה לכיוון אל"ח כאשר אין שום סיבה להיות מוטה לכיוון אל"ח כאשר אל"ח ניגשה אל הסתדרות המעו"ף לפני שבועיים וביקשה תוכנית הבראה משום שהיא נמצאת בהפסד של 18 מיליון שקלים.

אביגדור קהלני: שקר.

קריאה: יש מכתב.

קריאה: מה זה שקר?

דוד רותם: לא, קהלני, לא.

אביגדור קהלני: זה שקר.

אביגדור קהלני: כל הזמן את מסלפת וקוטלת ואף אחד לא מגיב על מה שאת כותבת.

דוד רותם: קהלני, לא.

דוד רותם: עד כאן.

אביגדור קהלני: יש גבול.

דוד רותם: עד כאן.

דוד רותם: אחר כך אתה תבקש לדבר ותרשום לך נקודות אליהן תוכל להתייחס.

ענת סגל, מנהלת משאבי אנוש של אל"ח, כותבת:

תקציב האגודה לשנת 2011 עומד על גירעון של 5.5 מיליון שקלים ובסוף שנת 2011 תסיים האגודה עם תזרים מזומנים שלילי של מעל 18 מיליון שקלים.

לכן נדרשת שורת התייעלות ובנוסף אני פונה אליכם להיות שותפים ולקחת חלק בהבראת האגודה".

משמע, כבר עתה אנחנו עומדים בפני אפשרות שכל רווחי שיר"ן – ואנחנו מדברים על מחזור של כ-20 מיליון שקלים בחודש – והעברה של 5 מיליון מתוכם למשרד הביטחון, ורווח, אני מניחה של כשני מיליון שקלים בשנה.

כל הרווח ילך לכיסוי העלות השלילית שיש לאל"ח.

בוודאי ובוודאי שאם קוראים לתוכנית הבראה לעובדי אל"ח, הרי הראשונים שיצאו החוצה יהיו עובדי שיר"ן שנקלטו בתוך אל"ח.

כך דובר.

מר צביקה בירנבאום היה בישיבה עם ארנון בר-דוד, יושב ראש הסתדרות המעו"ף והובן שלא יכול להיות מצב שבו עובדי שיר"ן ייקלטו לתוך אל"ח בחלקיות בלבד משום שמשם הם ייתנו עוד את ליטרת הבשר שלהם.

אנחנו חוששים שמשרד הביטחון מעכב את פרסום המכרז.

אני לא מדברת על להראות לנו אותו, אבל את פרסום המכרז הוא מעכב מתוך כוונה שלא תיוותר ברירה אלא להעביר את הפעילות לאל"ח, ואני אזכיר שכאשר אל"ח לקחה על עצמה בשנות ה-90 את הפעלת השקמיות, אז קראו להם שקמיות, היא נעצרה בהפעלתן בגלל היותה גוף שאינו למטרות רווח והיא נדרשה להקים חברה ולהעביר את העובדים לשיר"ן, שהוקמה, בשל הבעיות המיסויות האלה.

עד היום אין פתרון ואומר לנו מר בן ארי שיש פתרון שנמצא בטיונינג האחרון אבל אנחנו לא יודעים עליו.

ייקלטו העובדים באל"ח והם לא יוכלו להפעיל את השקמיות.

אני מבקשת שהמכרז יצא והטוב מכולם ייבחר.

דוד רותם: גברת לנדאו, אני מבין שאת מדברת בשם העובדים.

אני מדברת בשם הסתדרות המעו"ף.

כן.

דוד רותם: האם יש לך איזשהו ביטחון שאת יכולה להתחייב עליו שכאשר יצא מכרז, הזכיין החדש שיזכה יקלוט את העובדים של שיר"ן?

דוד רותם: יש סעיף בתנאי המכרז שהוא מתחייב לקחת אותם.

דוד רותם: האם ברור על ידי כך שהמחירים יושפעו מכך?

דוד רותם: שהרי הזכיין הזה יגיד: רבותיי, אי אפשר גם לחייב אותי לקחת איקס עובדים וגם לקבוע לי את המחירים כי אני גם צריך להתפרנס.

דוד רותם: הוא לא עושה את זה למטרות צדקה אלא הוא עושה את זה למטרות רווח.

דוד רותם: מי לידי יתקע שבעוד שלושה חודשים, אחרי שהוא זכה במכרז, הוא לא מתחיל לפטר את העובדים?

דוד רותם: אי אפשר בתנאי מכרז ובהסכם לבוא ולומר שהוא חייב להעסיק את העובדים האלה עד תום תוקפו של ההסכם.

דוד רותם: זה פשוט דבר שבתי הדין לעבודה לא יקנו.

לא, לא אמרתי את זה.

קריאה: אפשר להחיל את ההסכם הקיבוצי.

המכרז הוא לתקופה מוגבלת בוודאות.

חברת דד"ש כבר הצהירה בישיבה הקודמת של הוועדה שהיא עומדת לקלוט את כל העובדים.

האם אני צודקת?

שמעון דהן: כן.

קריאה: של ההסכם הקיבוצי.

של ההסכם הקיבוצי, כי אנחנו מדברים על ההסכם הקיבוצי.

דוד רותם: אלה כל העובדים?

כל העובדים.

קריאה: כל העובדים, למעט הנהלה.

כל העובדים שמצויים בהסכם הקיבוצי.

כך אנחנו למדנו מחברת דד"ש וכך אנחנו מבקשים שיהיה כאשר אין הבדל בין מוכרנים לבין מקומות הפצה.

זאת אומרת, 180 עובדים או 175 עובדים ייקלטו לתקופת המכרז.

קריאה: עם התנאים.

והיה ויהיה איזשהו צורך לעשות איזשהו שינוי, יש משא ומתן לפי ההסכם הקיבוצי.

קריאה: זה מוסדר בהסכם הקיבוצי.

דוד רותם: קהלני.

דוד רותם: האם אתה מוכן לקלוט את העובדים תחת ההסכם הקיבוצי?

אביגדור קהלני: כן.

אביגדור קהלני: הדברים שאמרתי אז, אני אחזור עליהם.

אביגדור קהלני: לא שיניתי את דעתי כיוון שעמדתי היא טובת חיילי צה"ל ואני אפרט אותה.

אביגדור קהלני: האגודה קיבלה את שיר"ן כשמצב האגודה היה מצב לא טוב.

אביגדור קהלני: היא קיבלה את זה כי משרד הביטחון ביקש לקבל את זה והיא לקחה עליה את כל חובות שיר"ן ואת כל הגירעונות במיליונים.

אביגדור קהלני: האגודה היום נמצאת כשהיא מפעילה את שיר"ן, אני יושב ראש שיר"ן, ויש רווחים בסוף שנה.

אביגדור קהלני: כלומר, האגודה היא זו שפעלה ותיקנה את המצב של שיר"ן ממצב של התמוטטות, כשביקשו לקבל אותה, למצב היום.

אביגדור קהלני: האגודה לא שינתה את תנאי העובדים.

דוד רותם: רבותיי, אף אחד לא מגיב.

דוד רותם: כל אחד ידבר כשהוא יקבל רשות דיבור.

דוד רותם: קריאות ביניים, מותר רק לחברי הכנסת.

אביגדור קהלני: אני מאוד מאוד מופתע מעמדת ההסתדרות שצריכה להראות שמירה על עובדים והיא הלא יודעת שהדברים האלה ישתנו בתהליך של זמן.

אביגדור קהלני: כאן ההסתדרות תוקפת את האגודה למען החייל שנועדה לשרת את חיילי צה"ל, טהורה, זכה, מבוקרת על ידי כל המבקרים של המדינה לאורך כל הדרך, שקל אחד לא עובר וההסתדרות כשיטה תוקפת את האגודה למען החייל.

אביגדור קהלני: הייתי פעם בוועדה המרכזת של ההסתדרות, הייתי בממשלה כמה שנים טובות, מביש לחשוב על הדבר הזה.

אביגדור קהלני: אני אומר את דעתי וזה כואב לי.

דוד רותם: לגופו של עניין.

אביגדור קהלני: אני אמשיך לדבר.

אביגדור קהלני: אחר כך הלא ממילא תקבלו את ההחלטה כפי שתקבלו אותה.

דוד רותם: ולגופו של עניין.

דוד רותם: ביקורת על ההסתדרות זה לא בדיוק מה שאני מחפש.

אביגדור קהלני: לא יכול להיות שימשיכו לשקר לאורך כל הדרך והאגודה למען החייל תמשיך לספוג.

אביגדור קהלני: האגודה למען החייל חיה מנושא של תזרים מזומנים עשרים שנים, בין 16 ל-18 תזרים מזומנים כל שנה, מאושר על ידי ועד מנהל, מאושר על ידי כל מוסדות המדינה.

אביגדור קהלני: להעלות את זה כרגע שהיא נמצאת בגירעון – שקר וכזב.

אביגדור קהלני: שבו בשקט.

אביגדור קהלני: הלא אתם הולכים לקפוץ לתהום.

דוד רותם: אני כבר מודיע לך שעוד פעם אחת אתה תתפרץ, אתה תהיה בחוץ.

אביגדור קהלני: האגודה למען החייל הציגה מצב השנה שהיא הולכת לגירעון של 5.5 מיליון שקלים מתוך ה-250 מיליון שקלים והיא תתגבר על זה תוך חצי שנה כי השנה אנחנו עשינו את כל רישיונות העסק והשנה אנחנו עשינו את כל הבטיחות והשנה אנחנו שילמנו את כל הדברים שמעולם לא היו באגודה כי אנחנו מיישרים קווים.

אביגדור קהלני: האגודה הגישה להסתדרות, כפי שהיא נוהגת, הולכים לפטר חמישה עובדים והיא הגישה להסתדרות כיוון שזה החוק ואנחנו מחויבים בהסכם הקיבוצי.

אביגדור קהלני: חמישה עובדים, שישה עובדים, סליחה, הולכים להיות מפוטרים וכתבה איש משאבי האנוש שלנו את הנתונים כפי שהם מופיעים.

אביגדור קהלני: תזרים מזומנים.

אביגדור קהלני: לכן מצב האגודה הוא מצב חזק, הוא מצב איתן, יש ועדת מינטקביץ שהוקמה על ידי משרד הביטחון שבודקת את האגודה כרגע מכל ההיבטים.

אביגדור קהלני: אני חושב שמשרד הביטחון, בנושא של שיפוץ מתקנים, צריך להיות שותף כי המתקנים הם שלו.

אביגדור קהלני: אנחנו משקיעים עשרות מיליוני שקלים בשיפוץ המתקנים לפי בקשת צה"ל.

אביגדור קהלני: אמרנו שזכויות העובדים יישמרו.

אביגדור קהלני: קיבלתי את החוזה הקיבוצי כלשונו למרות שיש דברים שאני לא כל כך אוהב אותם.

אביגדור קהלני: קיבלתי אותו כלשונו.

אביגדור קהלני: אמרנו שמשכורות העובדים לא תפגענה, שקל אחד מהמשכורות של העובדים לא ירד למרות שיש שם דברים ועיוותים.

אביגדור קהלני: אמרתי שלא ייפגע עובד אחד במשכורתו.

אביגדור קהלני: לאגודה החשבון הזה הוא חשבון עצמאי, זאת חטיבה עצמאית שאסור לנו לערב חשבון בחשבון וצריך להפסיק להטעות את הציבור.

אביגדור קהלני: אסור לנו להכניס שקל אחד מכאן.

אביגדור קהלני: גם משרד הביטחון אומר.

אביגדור קהלני: הכסף יוחזר למשרד הביטחון ומשרד הביטחון יפנה אותו לצה"ל.

אביגדור קהלני: לאגודה לא יצא שקל אחד מהעניין הזה.

אביגדור קהלני: אין לה שקל והיא לא מקבלת שקל.

דוד רותם: עצור כאן רגע.

דוד רותם: למה צריך להעביר כסף למשרד הביטחון כדי שהוא יחלק אותו לקופות?

דוד רותם: ה-5 מיליון האלה, תורידו מחירים.

אביגדור קהלני: אני אגיד לך מה התשובה שיש לי.

אביגדור קהלני: אני חושב שאת ה-5 מיליון האלה צריך להוריד מחירים.

אביגדור קהלני: המחירים שעכשיו אנחנו מדברים עליהם, אין נמוכים מהם בשוק ואפשר לבדוק את זה ותקבל דוח מדויק.

אביגדור קהלני: ה-5 מיליון שקלים, יש כאן פעולה.

אביגדור קהלני: בזמנו כשהייתי מפקד גדוד, מפקד חטיבה, היו מוכרים בשק"ם, היו נשארים שני אחוזים והיו מעבירים אותם לקופת הגדוד.

קריאה: לקרן היחידה.

דוד רותם: משרד הביטחון קיבל 700 מיליון שקלים עכשיו, שיעביר עוד חמישה מיליון לקרנות היחידה.

אביגדור קהלני: אם אתה שואל אותי, אני חושב שהכסף הזה צריך להישאר בשיר"ן והוא צריך להיות להורדת מחירים.

אביגדור קהלני: כרגע יש לנו הוראה של משרד הביטחון.

אביגדור קהלני: כל כסף שיהיה משיר"ן יעבור למשרד הביטחון על פי החלטתו.

אביגדור קהלני: אם ישנו את ההחלטה, אני הראשון שאברך על כך.

אביגדור קהלני: לכן, לאגודה אין שקל, לא ייכנס שקל ועל פי חוק אסור לנו לקבל שקל.

אביגדור קהלני: הדבר הזה יוחזר לצה"ל ויחליט צה"ל מה לעשות.

אביגדור קהלני: הוא לא יכול להחזיר אלי, גם רשות המסים לא תיתן לעשות את הדבר הזה.

אביגדור קהלני: לגבי טובת חיילי צה"ל.

אביגדור קהלני: אנחנו הקמנו עשרות מועדונים בתוך הבסיסים ובתוכם נמצא גם שיר"ן, דבר לא היה קיים מעולם וכרגע הוא גוף אחד שבא לשרת את החיילים.

אביגדור קהלני: אנחנו עובדים עם כל הבסיסים ואפשר ללכת ולהתייעל בדבר הזה.

אביגדור קהלני: אנחנו התחייבנו ל-85 אחוזים מן העובדים זה לדעתי מכובד ביותר.

אביגדור קהלני: החוזה כרגע מדבר על שישים אחוזים מהעובדים.

אביגדור קהלני: הכתובת כתובה על הקיר.

אביגדור קהלני: אני כיושב ראש האגודה התחייבתי ל-85 אחוזים מהעובדים.

אביגדור קהלני: הלא אנחנו יודעים מה יקרה תוך חצי שנה גם עם המחירים המוצגים כאן.

אביגדור קהלני: אנחנו גם בדקנו.

אביגדור קהלני: יש לנו כבר מספיק שערות לבנות ואנחנו יודעים.

אביגדור קהלני: אנחנו התחייבנו על 85 אחוזים מהעובדים עם חוזה קיבוצי.

אביגדור קהלני: מה לא בסדר בעניין הזה?

אביגדור קהלני: כל מה שביקשנו זה שיהיה ועד עובדים אחד כך שלא תהיה מלחמה בין שני ועדים פנימיים כדי שינסו לכופף את האגודה ואני חושב שזה לגיטימי יותר מלגיטימי.

אביגדור קהלני: חוזה קיבוצי נשאר.

אביגדור קהלני: אני רוצה לומר שכל החלטה שתיפול, תיפול.

אביגדור קהלני: האגודה למען החייל היא גוף לא קל באחזקה.

אביגדור קהלני: הוא לא גוף קל.

אביגדור קהלני: יש לי 18 מתקנים, אני מגלגל מאות מיליוני שקלים, יש כאן גופים ענקיים, יש כאן רצונות של הצבא, יש כאן רצונות של תורמים וכולי ואנחנו נאבקים.

אביגדור קהלני: זה לא קל לנהל את הגוף הזה.

אביגדור קהלני: מישהו אומר שזה קל?

אביגדור קהלני: זה לא קל אבל אנחנו נאבקים ועובדים ועושים את העבודה שלנו עם הרבה תשבחות.

אביגדור קהלני: אני חושב שזה הדבר הכי טבעי כי אם היינו מקימים היום את המדינה הזאת ואנחנו צריכים לראות את זה מזווית ראייה כזאת, היינו שמים את שיר"ן בתוך האגודה למען החייל ואומרים לה שתפקידה לתת קנטינות לחיילים.

אביגדור קהלני: זה דבר הכי בסיסי.

אביגדור קהלני: מה אנחנו עושים עכשיו?

דוד רותם: אתה רוצה להקים מחדש את המדינה?

אביגדור קהלני: כן.

אביגדור קהלני: אני הייתי עושה את זה.

אביגדור קהלני: הייתי עוצר רגע ומקים את המדינה מחדש.

אביגדור קהלני: לאלה שהקימו את המדינה היה חזון.

אביגדור קהלני: במקרה הזה הייתי שם את שיר"ן בפנים ואותו גוף ינהל את הדברים.

אביגדור קהלני: הייתי גם פותר את אותם הדברים, כשאתה מעלה את ה-5 מיליון שקלים וכן הלאה, אבל כרגע אני נלחם עליהם מכיוון אחר.

אביגדור קהלני: אני מנסה לשכנע כי אני לא מסכים עם החמישה מיליון שקלים אלה.

אביגדור קהלני: אני כבר צועק שלוש וחצי שנים, כל זמן שאני בתפקיד.

אביגדור קהלני: אז היינו משלבים את זה.

אביגדור קהלני: אין לנו אינטרס, שמישהו יביא אינטרס אחד חוץ מטובת חיילי צה"ל.

אביגדור קהלני: אני אומר את זה ושם את ידי על כל מה שצריך.

אביגדור קהלני: אין שום אינטרס.

אביגדור קהלני: לא ייכנס שקל אחד אלינו.

אביגדור קהלני: אז על מה?

אביגדור קהלני: אני הייתי חייל, לוחם, אני יודע בדיוק איך זה עובד לאורך כל השנים.

אביגדור קהלני: אני שואל למה?

אביגדור קהלני: למה?

אביגדור קהלני: הלא בסוף תתקבל החלטה כתוצאה מאיזה לחץ שמישהו משקר מישהו וזאת טובת הנאה של מישהו.

דוד רותם: לא.

אביגדור קהלני: לא.

אביגדור קהלני: האגודה אומרת לקבל את העובדים.

דוד רותם: רגע, תעצור.

דוד רותם: סיימתי את דברי.

דוד רותם: אני רוצה לברר כמה דברים.

דוד רותם: אני רוצה לברר עובדות.

דוד רותם: כמה עובדים יש היום בשיר"ן למעט הנהלה?

צביקה גולדנברג: 178 עובדים.

קריאה: בהסכם הקיבוצי.

דוד רותם: 178 בהסכם הקיבוצי.

דוד רותם: שהם מה?

צביקה גולדנברג: עובדים בשטח.

דוד רותם: הם מוכרנים?

צביקה גולדנברג: 178 עובדים בהסכם הקיבוצי, כולל אנשי מטה.

דוד רותם: מה זה אנשי מטה?

צביקה גולדנברג: הנהלה.

דוד רותם: כמה יש בלי אנשי מטה?

קריאה: יש נהגים, מנהלי אזור ויש שש פקידות.

צביקה גולדנברג: 120.

דוד רותם: רבותיי היקרים, אני מבקש לדעת עובדות.

צביקה גולדנברג: 120 עובדים.

צביקה גולדנברג: 120 עובדי שטח בחנויות.

דוד רותם: אני לא רוצה לשמוע כאן אף קריאה.

דוד רותם: אני אשאל שאלה את מי שאני רוצה לשאול ורק הוא יענה לי.

דוד רותם: אדוני המנכ"ל, כמה עובדים יש בשיר"ן שהם מוכרנים, אנשי הפצה ואינם אנשי מטה?

צביקה גולדנברג: 120 עובדים.

קריאה: לא נכון.

קריאה: איזה מטה מנופח.

דוד רותם: יש כאן בעיה.

דוד רותם: לפני רגע אמרת לי 178 עובדים כולל אנשי מטה.

צביקה גולדנברג: אני אפרט לך את זה.

צביקה גולדנברג: 120 עובדים בנקודות המכירה.

צביקה גולדנברג: עוד כ-50 אנשים, 35 אנשים במרכזי ההפצה והיתרה עובדי מטה.

דוד רותם: מה זה עובדי מטה אצלך?

צביקה גולדנברג: הנהלת חשבונות, מנהלי אזורים, מנהל נכסים וכולי.

ראובן ריבלין: מנהל אזור הוא לא עובד שטח?

דוד רותם: קהלני, האם אתם מוכנים לקלוט את כל העובדים, דהיינו, 120 ועוד 35, ועוד שש פקידות.

צביקה גולדנברג: 15.

דורית ואג: זה 161.

דוד רותם: 161 עובדים.

ראובן ריבלין: 170.

ראובן ריבלין: אביגדור קהלני: אני לא יכול.

ראובן ריבלין: העובדים יחד עם כמה חוזים אישיים.

דוד רותם: לא דיברתי על חוזים אישיים.

דוד רותם: רק העובדים שנמצאים.

צביקה גולדנברג: אביגדור.

צביקה גולדנברג: בסך הכל 160 עובדים.

קריאה: 166.

דוד רותם: רבותיי, בעוד דקה אני אתחיל להוציא אנשים בלי להזהיר.

דוד רותם: מי שיוציא הגה מפיו בלי רשות, יהיה בחוץ.

דוד רותם: אני מדבר על כל העובדים שנמצאים בהסכם הקיבוצי, לא חוזים אישיים, ושאינם אנשי מטה.

דוד רותם: אביגדור קהלני: אנחנו מוכנים לקבל אותם.

דוד רותם: את כולם.

אביגדור קהלני: 160 עובדים, כן.

ראובן ריבלין: אדוני, ההגדרה שלך בדיוק נכונה.

ראובן ריבלין: כל האנשים שעובדים בשטח שאינם אנשי מטה והמספרים ידועים ומדויקים, אדוני.

דוד רותם: האם המספר הוא 160?

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: המספר הוא לא 160.

ראובן ריבלין: במשרדים כאנשי מטה או פקידות שעובדות שם, המספר הוא כחמישה-שישה עובדים ותו לא.

ראובן ריבלין: כל השאר הם אנשים שעובדים בשטח, אנשי הפצה, נהגים, אנשי מחסן, נקודות קצה, מנהלי אזורים שעובדים בשטח ומתפעלים את האנשים בשטח.

דוד רותם: כמה אנשי מטה?

ראובן ריבלין: כחמישה-שישה.

דוד רותם: בהסכם הקיבוצי כמה עובדים אתה אומר שיש?

ראובן ריבלין: 178.

דוד רותם: כמה מתוכם צריכים להיקלט?

ראובן ריבלין: 172.

דוד רותם: קהלני, אתה מוכן לקלוט 170 עובדים?

דוד רותם: בשבילי עוד עשרה עובדים.

אביגדור קהלני: אני יודע שדיברת כרגע על 160 ואני מוכן לקלוט אותם.

דוד רותם: אני רוצה שתקלוט עוד עשרה עובדים כי הם אומרים שהמספר הוא 170.

אביגדור קהלני: תן לי לעשות בדיקה עם עצמי.

דוד רותם: תבדוק.

דוד רותם: חמש דקות הפסקה כדי שקהלני יבדוק.

דוד רותם: הישיבה הופסקה בשעה 10:50 וחודשה בשעה 11:00

דוד רותם: אנחנו מחדשים את הישיבה.

דוד רותם: קהלני, מה תשובתך?

אביגדור קהלני: אחרי בדיקה, זה לא דבר שהוא קל לי, אבל אני מכבד את בקשתך ואני אקבל 170 עובדים.

דוד רותם: תודה.

יואב סגל: אני יואב סגל, בא כוח חברת דד"ש שיזמה את ההליכים בבית המשפט ומתכוונת להתמודד במכרז כאשר הוא יצא בעזרת השם.

יואב סגל: עניין העובדים הוא עניין חשוב מאוד ולכן דד"ש הצהירה חזור והצהר שהיא מוכנה לקלוט את כל עובדי ההסכם הקיבוצי.

יואב סגל: מזה התחלנו ואני חושב שהנקודה הזאת, מבחינה זאת, הוסרה מעל השולחן לפחות בכל הנוגע לעובדים שעניינם הוסדר.

יואב סגל: יש גם דברים מעבר לעובדים.

יואב סגל: מכל מה ששמענו כאן, גם מהאדונים הנכבדים ממשרד הביטחון וגם ממר קהלני, אנחנו שומעים אמירות, אנחנו שומעים אולי אפילו סיסמאות, ספקולציות.

יואב סגל: חברי ממשרד הביטחון אמרו שיש להם איזושהי דרך להבטיח שאם אל"ח תנהל את הקנטינות, הרווח שיהיה יועלה למעלה למשרד הביטחון והוא יחולק באופן כזה או אחר.

יואב סגל: מה לעשות שניסיון העבר מלמד שרווח לא היה ובינתיים כל הזמן רק יש גירעונות שאל"ח צריכה לכסות אותם ועכשיו גם אל"ח אומרת שהיא בגירעון.

צביקה גולדנברג: אתה מטעה את הוועדה.

יואב סגל: אני לא מטעה.

יואב סגל: אני חוזר על דברים שנאמרו כאן.

יואב סגל: אני לא מטעה.

יואב סגל: הלוואי שהיו לי נתונים קשים אלא שכאשר פנינו לקבל נתונים, לא נתנו לנו את הנתונים בטענה שאי אפשר לתת לנו את הנתונים כי זה ייתן לנו יתרון בלתי הוגן במכרז שבכל רגע עומד לצאת.

יואב סגל: גם האגודה למען החייל מתרעמת מאוד כשמציגים נתונים, אבל היא לא נותנת נתונים אחרים.

יואב סגל: לכן כל הדיון גולש לתחומים אמוציונאליים מכיוונים מסוימים ומכיוונים אחרים לסיסמאות ולספקולציות כמה נורא זה יהיה אם גוף פרטי ייקח את זה.

יואב סגל: מה לעשות שלחברת דד"ש יש ניסיון בשטח.

יואב סגל: חברת דד"ש עשתה מהלך של קליטת עובדים כאשר היא זכתה במכרז של שירות בתי הסוהר.

יואב סגל: כל העובדים שהיא קלטה עדיין עובדים אצלה.

יואב סגל: אגב, עובדים של שיר"ן ואנחנו לא מדברים על דברים בעלמא.

יואב סגל: עובדים של שיר"ן שנקלטו בדד"ש והם עדיין עובדים שלה.

יואב סגל: המחירים ירדו באופן דרמטי כאשר דד"ש נכנסה לשירות בתי הסוהר.

יואב סגל: בכלל, הטענה הזאת שכאשר יהיה מכרז ויופרט שירות מסוים ויעברו ממצב של מונופול בלי תחרות למצב של שוק חופשי, יגרום לעלייה במחירים ולירידה ברמת השירות, זה משהו שהוא נפלא ממני כי אני עוד לא שמעתי איפה בעולם זה קרה.

יואב סגל: בינתיים גם במדינת ישראל כל שירות שהופרט, אם זה שירותי הטלפוניה לחוץ לארץ, אפילו טלפוניה בארץ, השירות השתפר והמחירים ירדו.

יואב סגל: זה נראה לי מושכלות יסוד וזה דבר שעומד ביסוד דיני המכרזים ואין כאן משהו של יודעי חן.

יואב סגל: נטל ההוכחה, נראה לי שצריך לבוא מי שטוען ההפך ולהוכיח שמכרז יעשה את הדברים גרועים יותר.

יואב סגל: כדי להרים את נטל ההוכחה צריך להראות נתונים ונתונים אף אחד לא נתן.

יואב סגל: יש לנו כאן שני מישורים: האחד, מישור העובדים וכאן דד"ש הוכיחה אמפירית, לא בסיסמאות, שהיא מסוגלת לקחת את העובדים, היא הוכיחה את זה בעבר, היא התחייבה ביחס לעתיד לקחת את כל עובדי ההסכם הקיבוצי בלי מקח וממכר.

יואב סגל: אני שומע שמנהלים כאן משא ומתן על כמה גולגלות יעברו משמאל לימין, כאשר העובדים עצמם כמדומני בכלל לא מעוניינים ללכת לעבוד באל"ח כי הם סבורים שהיא נמצאת בגירעון וגם לא ראיתי שום התחייבות של אל"ח שהיא תחזיק את העובדים מעבר לכמה חודשים עד שהגירעון שלה לא יאפשר לה לעשות את זה או שאני לא יודע מה יקרה, או שאולי אין לה גירעון ושוב, לא קיבלנו נתונים.

יואב סגל: לסכם את העניין.

יואב סגל: היחידה שמביאה כאן נתונים קשים, ניסיון עבר והצהרות קונקרטיות זאת חברת דד"ש.

יואב סגל: להצהרה של דד"ש לעניין העובדים יש משמעות כפולה.

יואב סגל: זאת לא רק המשמעות הפרקטית שהיא אומרת שהיא מוכנה לקלוט את העובדים ולכן אם יהיה מכרז והיא תזכה בו כמובן, יש מקום בטוח ויש בית חם לעובדים.

יואב סגל: להצהרה הזאת יש משמעות משפטית וגם המשמעות המשפטית היא כפולה.

יואב סגל: פעם אחת המשמעות המשפטית היא שדד"ש תהיה מושתקת מלטעון טענה נגד התניה במכרז שמחייבת אותה לקלוט עובדים, ופעם שנייה המשמעות המשפטית שאני מרשה לעצמי להניח שמשרד הביטחון יוכל להשתמש באמירה הזאת של דד"ש בכל התמודדות עתידית בבית משפט, אם המכרז הזה יותקף, ואני בספק אם הוא יותקף, כדי לטעון ביחס לסבירות שלו.

יואב סגל: אגב, זה שדד"ש מוכנה לקבל את התנאי הזה, לדעתי זה גם מלמד.

יואב סגל: דד"ש הרי לא מתאבדת, היא גוף כלכלי, ואם דד"ש מוכנה לעשות את זה, היא עשתה את החישוב שלה ואני בטוח שגם גופים אחרים יסכימו לעשות את זה, מה גם שהמתמודדים על מכרז כזה, מבין המתמודדים האפשריים שנדמה לי שאלה רשתות המזון הגדולות, דד"ש היא המעסיק הקטן מכולם, ויתקן אותי שמעון אם אני טועה.

יואב סגל: עוד נקודה אחת, לגבי היכולת לפקח במכרז.

יואב סגל: עוד דבר שאני אומר ויש עליו נתונים קונקרטיים וחד משמעיים.

יואב סגל: דד"ש מקיימת את הקנטינות בשירות בתי הסוהר, במוסד, בשב"כ ובתעשייה האווירית.

צביקה גולדנברג: באיזה שכר ממוצע.

שמעון דהן: 4.200.

יואב סגל: אנחנו נעשה החלפת נתונים קונקרטיים, קשיחים, טבלאות, אקסלים וכולי.

יואב סגל: אתם תיתנו לנו את שלכם ואנחנו ניתן לכם את שלנו.

יואב סגל: אנחנו מסכימים ומוכנים לזה.

יואב סגל: דד"ש עובדת מן הסתם תחת מכרז.

יואב סגל: במכרז הזה שדד"ש עובדת תחתיו יש תניות.

יואב סגל: אני מרשה לעצמי לכנות אותן אפילו תניות דרקוניות מאוד, תניות של פיקוח על מחירים מאוד נוקשה.

יואב סגל: דד"ש עובדת שם אחרי שהיא הפקידה שם ערבויות גבוהות של 7 מיליון שקלים.

יואב סגל: כל סטייה ימינה או שמאלה ממנגנוני הפיקוח ההדוקים שיש במכרז הזה, סופגים קנסות.

יואב סגל: אסור להם להעלות מחירים, יש להם קנסות אם הם לא מגיעים לנקודות מרוחקות.

יואב סגל: אני לא חושב שבצה"ל יש נקודות מרוחקות פחות מאשר בשירות בתי הסוהר כי גם בשירות בתי הסוהר יש כל מיני מתקנים בסוף העולם שמגיעים אליהם בלי שום בעיה מיוחדת.

יואב סגל: דד"ש יודע לעשות את זה.

יואב סגל: כל אחד שיזכה במכרז, אני מניח שידע לעשות את זה.

יואב סגל: זה לא כזה מסובך, אבל הרושם שמתקבל כאן הוא כאילו יש מערכות רדאר ומכרזים.

יואב סגל: בסופו של יום אנחנו שוכחים שמדובר בוופלות, עם כל הכבוד, וגם גוף פרטי ידע לעשות את הדבר הזה.

יואב סגל: זאת עוד נקודה שלדד"ש יש ניסיון קונקרטי, וגם במתן השירות, וגם אני אומר שהמכרז יכול להיות מאוד מאוד אכיפתי, מאוד מאוד נוקדני, לעמוד על כל תו ותג גם במתן השירות וגם במחירים.

יואב סגל: נקודה אחרונה, לעניין הרווחים שעולים או יורדים.

יואב סגל: דד"ש משלמת כל שנה, כמה כסף למערכת הביטחון?

שמעון דהן: לשירות בתי הסוהר אנחנו משלמים בין 7 לך-8 מיליון שקלים תמלוגים.

יואב סגל: בין 7 ל-8 מיליון שקלים תמלוגים.

יואב סגל: אם אתה לא מגיע לרווח, אתה עדיין חייב לתת את התמלוגים?

שמעון דהן: כן.

שמעון דהן: ודאי.

שמעון דהן: אני משלם מהמחזור.

יואב סגל: מהמחזור הוא משלם כבר את ה-7-8 מיליון, עוד לפני הרווח, תמלוגים שעולים.

יואב סגל: לא מחכים שאם יהיה רווח, אולי זה יעלה, ואם לא יהיה רווח ויהיה גירעון, זה יכסה את הגירעון.

יואב סגל: ממעון: זה על מחזור יותר נמוך.

יואב סגל: על מחזור יותר נמוך נותנים שבעה-שמונה מיליון שקלים ולא מתווכחים.

יואב סגל: אז זה שייתנו את כל הרווחים, אם יהיו, למשרד הביטחון, זה יפה, אבל בינתיים רווחים אין.

אילן כהן: גם אני מחברת דד"ש.

אילן כהן: אני רוצה להמשיך את הקו בו התחילה חברת הכנסת חוטובלי.

אילן כהן: אם אתם כל כך זולים, מה הפחד להיכנס למכרז.

אילן כהן: אני יכול להשיא עצה מאוד פשוטה למשרד הביטחון.

אילן כהן: ייקחו נא את מחירי המוצרים הנמכרים היום שהם הכי זולים בשוק, כך לטענתם, ויקבעו אותם כמחירי מקסימום במכרז.

אילן כהן: יש הליך כזה.

אילן כהן: יקבעו אותם כמחירי מקסימום.

אילן כהן: מי שייתן פחות מהמחירים האלה, יזכה.

אילן כהן: על מנגנוני הפיקוח, אני מעריך שבמערכת הביטחון המנהלת מכרזים במיליארדי שקלים, לפקח על מחירים בקנטינות, האמן לי, כל שליש ביחידה יודע להיכנס עם רשימת מוצרים ולראות את המחירים על המדף.

אילן כהן: כך עושים את זה בשירות בתי הסוהר.

אילן כהן: זה נשמע מאוד פשוט.

אילן כהן: למה?

אילן כהן: מר קהלני, למה לכל הרוחות רוצים להוציא את זה מידי שיר"ן?

אילן כהן: כי יש גופים אחרים שאולי יודעים לעשות את זה יותר טוב.

אילן כהן: אני משוכנע לפחות בגוף אחד שיודע לעשות את זה יותר טוב.

אילן כהן: תעמיד את זה למבחן.

שמעון דהן: אני רוצה להוסיף משהו.

שמעון דהן: אני חושב שהדיון כאן מתקיים אחרי שנה ולמעשה אם משרד הביטחון היה רוצה לתת את זה לאל"ח, יכול היה לבוא ובלי לבקש מהוועדה את התוספת, היו לו שמונה חודשים, שלושה חודשים בבית משפט להגיד איך הוא רוצה לעבוד וחמישה חודשים ליישם את זה.

שמעון דהן: יכול היה לתת.

שמעון דהן: לדעתי, כך אני רואה את זה.

שמעון דהן: זרו חול בעיניים של הוועדה, אמרו לה שיצאו למכרז, שיעשו את הכל, אבל באים היום בסוף התקופה ואומרים שעכשיו הם במשא ומתן עם אל"ח ועכשיו הם אומרים שהם רוצים לתת את זה לאל"ח, וכאן עומד רק הקטע של העובדים.

שמעון דהן: בית המשפט קבע שצריך להיות מכרז וגם הוועדה כאן קבעה שצריך להיות מכרז והתנתה את הפטור שקיבלו ביציאה למכרז.

שמעון דהן: אני מבקש מהוועדה ליישם את מה שהיא דרשה ממשרד הביטחון.

שמעון דהן: היא התנתה את זה בסיכום.

שמעון דהן: יש עוד דבר אותו אני רוצה להוסיף.

שמעון דהן: מר קהלני אמר כאן שהאגודה הבריאה את שיר"ן וקיבלה אותה עם גירעונות אבל הוא לא מעורה בפרטים.

שמעון דהן: שיר"ן מהיום הראשון היא של האגודה.

שמעון דהן: האגודה פתחה את שיר"ן, האגודה עשתה בה גירעונות, הגירעונות האלה כוסו לא מתוך זה שצמצמו בעובדים, לא מתוך זה שהתייעלו אלא מתוך זה שהרימו את המחירים בצורה דרסטית ולאחר מכן הורידו אותם ובינתיים החיילים שילמו את הכסף הזה.

שמעון דהן: גם היום מול שוק מתחרה שלהם הם עדיין במחירים גבוהים מהשוק שלהם.

שמעון דהן: אם אתה מודד אותם מול YELLO, בטח הם יהיו זולים אבל החיילים לא צריכים לקנות במחירים של YELLO אלא הם צריכים לקנות במחירים הכי זולים בארץ.

דוד רותם: יש לי הרושם שאנחנו לא שמים לב למצב שאנחנו נמצאים בו.

דוד רותם: תקנות המכרזים, התקשרויות מערכת הביטחון, יש בהן סעיף שאומר שבעצם משרד הביטחון יכול להתקשר עם האגודה למען החייל ללא מכרז.

דוד רותם: התקנה הזאת לא נמצאת היום בבדיקה, היא לא נמצאת היום בצורך באישור, היא קיימת.

דוד רותם: בשנה שעברה באה מערכת הביטחון וביקשה להמשיך את ההתקשרות עם שיר"ן.

דוד רותם: לוועדה הזאת יש שני דברים שהיו חשובים לה: האחד, המחירים הזולים לחיילי צה"ל, והשני, לשמור על העובדים.

דוד רותם: אנחנו נמצאים בדיון מעקב.

דוד רותם: אני קיבלתי פניות שאין מכרז, שלא מראים את המכרז, ולכן החלטתי לקיים את הדיון הזה.

דוד רותם: שום דבר לא השתנה מאז השנה שעברה ועד היום מבחינת דאגתה של הוועדה.

דוד רותם: אם יהיה מצב – וזה נרשם כהתחייבות של אל"ח – להמשיך ולהעסיק במשך תקופת תוקפו של ההסכם את עובדי שיר"ן שנמצאים בהסכם הקיבוצי, פתרתי את בעיית העובדים ומבחינתי עשיתי את מה שהוועדה החליטה גם לפני שנה.

דוד רותם: הדבר השני הוא המחירים הזולים לחיילי צה"ל.

דוד רותם: אני קצת מבין גם בכלכלה ויודע שיש גוף שהוא גוף שאיננו למטרות רווח, ומצד שני יש גוף שצריך להרוויח, וכל חברה מסחרית שנכנסת למכרז כזה, רוצה להרוויח.

דוד רותם: אני מטיל עליה את החובה להעסיק את העובדים, אני מטיל עליה את החובה להיות הזולה ביותר, ואולי תסבירו לי ממה היא תרוויח.

דוד רותם: למה כדאי לחברה כזאת להיכנס לעסקה?

שמעון דהן: היא יעילה יותר, היא מקצועית יותר, היא מרוויחה יותר והיא לא בזבזני.

דוד רותם: אני לא מבין.

דוד רותם: אני מסתכל כאן על העובדים שיושבים מולי והם נראים לי מאוד יעילים ו מאוד מקצועיים.

שמעון דהן: לחברה שם יש חמישים אנשים בהנהלה שאני עושה עם ארבעה אנשים.

צביקה גולדנברג: למה מדברים בשמי?

צביקה גולדנברג: לא מדברים בשמי.

דוד רותם: אתה קיבלת רשות דיבור?

צביקה גולדנברג: סליחה.

דוד רותם: תזכור שבפעם הבאה כשאתה מוציא הגה מהפה, אתה לא צריך שאני אומר לך אלא אתה פשוט קם ויוצא החוצה.

דוד רותם: אני אתן לך אחר כך את רשות הדיבור.

דוד רותם: לכן, רבותיי, ברגע שאדון קהלני – וזה נרשם כהתחייבות בפרוטוקול – מתחייב להעסיק את עובדי שיר"ן באגודה למען החייל, אני חושב שמבחינת העובדים, מצבם בטוח.

דוד רותם: באשר לנושא המחירים.

דוד רותם: משרד הביטחון יקבע הנחיות ברורות וזה לא שעושים בדיקה פעם בשישה חודשים וזה לא שעושים בדיקה בכמה מוכרים קוקה קולה כי את הסיפור הזה שאדם נכנס לחנות ואומר שהוא מבקש בייגלה, הוא שואל כמה זה עולה ואומרים לו 2.5 שקלים.

דוד רותם: הוא מבקש שניים, והמוכר אומר שאין לו .

דוד רותם: אז הוא נכנס לשכן ומבקש לקנות שם בייגלה וההוא אומר לו שזה עולה 7.5 שקלים.

דוד רותם: הוא אומר לו שאצל השכן שלו זה עולה 2.5 שקלים וההוא אומר לו: אז תקנה אצל השכן שלי.

דוד רותם: הוא אומר לו שאצל השכן אין.

דוד רותם: אז הוא אומר לו: כשאצלי אין, זה עולה רק שני שקלים.

דוד רותם: הסיפור הזה שבמקום יהיה אין קוקה קולה אלא יש פפסי קולה ולכן המחיר יכול לעלות, לא יכול להתקיים.

דוד רותם: משרד הביטחון צריך לעשות את הפיקוח הזה באופן שוטף ולא פעם בשישה חודשים ולא פעם בשמונה חודשים וצריך לקבוע איך בודקים באופן קבוע כדי שהחיילים ישלמו את המחיר הזול ביותר.

דוד רותם: לא יכול להיות מצב שחיילים שצריכים לקנות בשקמיה ישלמו באגורה – אני לא מדבר על עשר אגורות אלא על אגורה אחת – יותר יקר.

דוד רותם: מבחינתי, את החמישה מיליון שקלים או את השמונה מיליון שקלים, שיורידו במחיר ולא יחלקו את זה ליחידות.

דוד רותם: במערכת הביטחון יש תקציב מספיק גדול שאפשר ממנו לשלם ליחידות ולא צריך לעשות את זה על כתפי החייל שבא לקנות סנדביץ'.

יואב סגל: אדוני, אני שואל מה יום אתמול שלשום, הרי את הכלה הזאת אנחנו כבר מכירים כמה שנים וזה מה שהיה.

דוד רותם: את מי אתה רוצה לשאול?

יואב סגל: את מי שהפעיל את מערך הקנטינות.

אחז בן-ארי: מי אמר שיש תקלה?

דוד רותם: מי שהפעיל את מערך הקנטינות עד היום לא ימשיך להפעיל אותו.

יואב סגל: מי שכינה את עצמו אלטר איגו של האגודה למען החייל, אני לא רואה אלטר איגו לאיגו.

דוד רותם: מה אני יכול לעשות?

דוד רותם: התקנות קבעו שיש הבדל.

יואב סגל: התקנות קבעו שיש הבדל, אבל זה לא אומר שהמחירים הם אותם מחירים.

דוד רותם: אבל אני לא משנה עכשיו את התקנות כי לא הגישו לי תקנות אחרות.

נעמה מנחמי: אין בכוחה של הוועדה לשנות את התקנות.

כבוד היושב ראש הוועדה, אנחנו מקבלים את ההחלטה לקלוט את כל העובדים, רק בשני תנאים: שיהיה ועד נפרד ויישאר מצבם.

דוד רותם: גברת לנדאו, תנאים עושים לפני החתונה ואני התחתנתי לפני ארבעים שנים כך שכבר לא עושים אתי תנאים .

העובדים מתחתנים עכשיו עם האגודה למען החייל.

דוד רותם: לא, ואני אגיד לך גם למה.

דוד רותם: משום שאני לא יכול היום לבוא ולשנות תקנות שקיימות.

דוד רותם: את מושכת את זה קצת יותר מדיי.

דוד רותם: מה יקרה אם יגיד קהלני בעוד דקה שהוא לא מסכים לשום דבר?

דוד רותם: או שהם יאמרו שיש להם תקנת פטור והם לא חייבים במכרז.

דוד רותם: את מבינה?

דוד רותם: לא צריך לסכן יותר מדיי את ההישגים.

אני רואה את זה כהישג רציני מאוד.

דוד רותם: אני לא יודע.

דוד רותם: אני לא מבין בהישגים.

דוד רותם: לי יש דאגה לעובדים ויש לי דאגה לחיילים.

דוד רותם: אי אפשר למשוך את זה יותר מדיי כי אם תמשכי את זה יותר מדיי, הם עוד עשויים לומר לי שהם לא רוצים כלום.

דוד רותם: אז הם יעשו שימוש בתקנות שלהם ואתם תצטרכו להתמודד בבתי משפט ואת זה אני לא רוצה.

דוד רותם: לכן כן יהיו שני ועדים, יהיה ועד אחד, את יודעת מה?

דוד רותם: אני לא מתרגש מוועדי עובדים כלל.

דוד רותם: אני חושב שצריך לשמור על העובדים ואיך הוועד שומר עליהם, אחר כך תסתדרו.

דוד רותם: זאת בכלל לא שאלה להכניס אותה בהסכם, זה לא עניין להכניס אותו במכרז.

דוד רותם: אל תמשכו יותר מדיי כשהם מחזיקים את הכדור.

דוד רותם: כשהכדור יהיה בידיים שלכם, אז יש לכם מקום לשחק אתם אבל אל תשחקו עם הכדור שהוא לא בידיים שלכם.

דוד רותם: חבר הכנסת לוין, בבקשה.

יריב לוין: תודה אדוני היושב ראש.

יריב לוין: אני מוכרח לומר שכאשר פנה אלי מר דהן וסיפר לי שיש דיון ויש נושא כזה, ברגע הראשון אמרתי שיש כאן איזשהו ויכוח כלכלי/עסקי, זה ינהל, ההוא ינהל, זה ירוויח קצת יותר או קצת פחות, ולא כך היה ברור לי למה בכלל יש מקום שאנחנו נידרש לעניין הזה.

יריב לוין: אז הוא אמר לי שהוא ישלח לי את הניירת, שאראה אותה ויכול להיות שאחשוב אחרת.

יריב לוין: כשקיבלתי את הניירת, ובפרט את המכתב שיושב ראש הוועדה הוציא כאן ב-12 באפריל 2010, סברתי שחשוב ונכון שאני אגיע לכאן.

יריב לוין: כאשר שמעתי עכשיו את הדברים, נדמה לי שראוי אולי היה אפילו שתהיה כאן נוכחות יותר רחבה של חברי כנסת.

יריב לוין: בעיניי דרך המלך היא מכרז.

יריב לוין: קודם כל.

יריב לוין: אני חושב שעל זה לא יכולות להיות חילוקי דעות.

יריב לוין: דרך המלך היא המכרז.

יריב לוין: צריך סיבות טובות למה לעשות שימוש בתקנת הפטור שנכון שבאופן תיאורטי נותנת לכם סמכות לעשות ככל העולה על רוחכם אבל באופן מעשי אנחנו יודעים שזה לא בדיוק המצב.

יריב לוין: צריכות להיות סיבות טובות למה לעשות שימוש בדרך אחרת.

יריב לוין: הסיבות יכולות להיות טובתם של העובדים אבל אני לא בטוח שזאת סיבה מספקת.

יריב לוין: בעיניי הסיבה המרכזית שיכולה להיות היא טובתם של חיילי צה"ל וזאת הסיבה היחידה שבעצם צריכה לעמוד לנגד עינינו וכאן צריך להראות ולהוכיח בצורה ברורה שטובת חיילי צה"ל מחייבת את הותרת המצב הקיים על פני החלופות שישנן.

יריב לוין: אני מוכרח לומר, ובוודאי ראויה האגודה למען החייל להרבה שבחים על הרבה פעילויות חשובות מאוד שהיא עושה, שנדמה לי שבלי קשר למצב שישנו היום, עצם העובדה שהתברר שהמחירים לאורך תקופה בלתי מבוטלת היו מחירים יקרים ממחירי השוק, נדמה לי שבעניין הזה האגודה לא מילאה את תפקידה לפחות במישור הזה ועשו חסד עם חיילי צה"ל אותם גורמים פרטיים שנכנסו לתמונה ובעצם אילצו את המערכת להיכנס לעניין, לבדוק את הדברים, לגלות אותם ולבצע את התיקונים.

דוד רותם: זאת לא האגודה.

דוד רותם: אתה מתכוון מי שלא עשה את תפקידו זה משרד הביטחון.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: אני אומר שאילצו את המערכת, את משרד הביטחון, להיכנס לעניין ולבדוק ולדאוג שהדברים האלה יתוקנו.

יריב לוין: בעניין הזה אני אומר שמשרד הביטחון היה צריך לבדוק, אבל קודם כל מבחינתי היתרון הגדול של האגודה זה בדיוק זה שהיא לא גוף פרטי והיא הייתה אמורה לעשות את זה מיוזמתה.

יריב לוין: הם לא צריכים להיות הבלש גשש שכל היום מסתובב אחרי האגודה אלא להפך, חלק מהיתרונות אולי בעיניהם זאת העובדה שהם מוסרים את זה לגוף ואומרים ששם אנחנו יודעים שיש מי שדואג לחיילי צה"ל ולא רק דואג לקופתו הפרטית.

יריב לוין: נדמה לי שמשזה לא נעשה ומשהדבר הזה התברר רק כתוצאה ממאבק עיקש שעשו גורמים פרטיים שבאו ואמרו שהם רוצים להיכנס לעניין הזה מאינטרסים כלכליים שלהם, שזה לגמרי לגיטימי, יש בהחלטה שלא לקיים מכרז בנסיבות האלה כדי לתת בדיוק תמריץ שלילי לעניין הזה.

יריב לוין: לבוא ולומר שאם אתה תרצה להשתתף בתהליך, תחשוף ותשקיע מאמצים כדי להביא את הדברים כפי שהם, אז אנחנו נגיד למי שנתנו לו שעכשיו יש לו מקצה שיפורים, בוא תקן והכל ישוב לקדמותו.

יריב לוין: אם כך נעשה, אני לא רואה מי בפעם הבאה שדבר כזה יקרה ישקיע את המאמץ וייכנס לעניין.

יריב לוין: לכן בוודאי שהנקודה הזאת בעיניי היא נקודה חשובה והיא צריכה לעמוד לנגד עינינו.

יריב לוין: אני אומר יותר מזה.

יריב לוין: תראו, אומרים לי כאן נציגי משרד הביטחון שיש חשש לסגירת הקנטינות.

יריב לוין: רבותיי, זה טיעון שאי אפשר לקבל אותו בשום פנים ואופן משום שאם זה המצב, לעולם לא נוכל להחליף את החברה כי תמיד נעמוד בסיכון הזה.

קריאה: בתפר.

יריב לוין: כן, אבל תמיד תהיה תקופת תפר.

יריב לוין: אגב, זה טיעון שתמיד שומעים אותו ותמיד מזכירים אותו והוא תמיד איזה איום כזה שעומד ומרחף מעל כל רצון לפתוח משק לתחרות.

יריב לוין: אומרים שאם אנחנו נעשה, תהיה התמוטטות.

יריב לוין: אני אומר עוד פעם, אני לא מכיר את כל התנאים שבהם התקשרתם ואני מקווה שדאגתם לקחת ערבויות מתאימות כפי שאני בטוח שתיקחו גם אם ייכנס גורם פרטי, ואם צריך, תעשו שימוש בערבויות האלה, ואם צריך, תפעילו את המנופים האחרים שיש לכם.

יריב לוין: זה בוודאי לא יכול להיות טיעון לא להיכנס להליך מכרזי משום שהטיעון הזה לעולם ועד יעמוד.

יריב לוין: לכן את זה אני בכלל חושב שאנחנו צריכים להסיר מהשולחן.

יריב לוין: אני חושב שהייתה כאן אמירה מאוד חשובה שלכם.

יריב לוין: בעצם אמרתם שאם יהיה מכרז, חברת שיר"ן לא תוכל בכלל לגשת כי היא לא תעמוד בתנאי הסף.

יריב לוין: זה בעצם אומר שגם בראייה שלכם, כדי לתפעל את העניין הזה באופן אחראי, כפי שצריך ובכל התנאים שנדרשים, החברה שכרגע עושה את זה, לשיטתכם לא עומדת אפילו בתנאי הסף כדי להשתתף במכרז.

יריב לוין: אם חברה ביד אחת איננה עומדת בתנאי הסף כדי להשתתף במכרז, אז בצד השני נבצע תהליך של מעקב וניתן פטור מכל התהליך כדי להביא אותה למעשה בדרך אחרת?

אחז בן-ארי: התכוונו להון עצמי כמובן.

יריב לוין: ברור לי.

יריב לוין: אני אומר שימזגו את שיר"ן חזרה לתוך האגודה למען החייל הלכה למעשה.

יריב לוין: בואו נדבר בקלפים גלויים ולא ברמזים ולא בקודים.

יריב לוין: אני לא רואה איך זה עומד ולא רואה גם את ההיגיון בזה.

יריב לוין: אני חושב שיש לנו גם ניסיון, ואגב, אני מוכרח לומר לעובדים דבר אחד.

יריב לוין: אני שמעתי כאן שורה ארוכה של התחייבויות והן כמובן יחייבו את החברה הזאת אם היא תזכה אבל אין שום ביטחון שדווקא היא תזכה ואת זה אתם גם צריכים לקחת בחשבון ולדעת.

יריב לוין: אני לא עושה את החשבון שלכם.

יריב לוין: אני רק אומר שלא תהיינה אי הבנות.

יריב לוין: זה שהחברה התחייבה למה שהיא התחייבה, זה אולי יחייב במישור שלה מולכם.

יריב לוין: אולי, אבל גם בזה אני לא בטוח.

יריב לוין: זה בטח לא חל על כל הכללים, על כל מי שיתמודד במכרז הזה ומי שיזכה בו, אבל אני בהחלט חושב שמשרד הביטחון יכול במגבלות הקיימות להוציא מכרז כזה שיגן עליכם במידה המקסימאלית האפשרית והיא אף פעם לא תהיה מאה אחוזים, ואני בטוח שגם עורכת הדין שלכם בוודאי – שמבינה הרבה יותר ממני בתחום הזה – אמרה לכם את הדברים בצורה ברורה.

דוד רותם: אבל אתה טועה כאן בדבר אחד, ידידי יריב.

דוד רותם: מכיוון שהאגודה למען החייל היא לא גוף פרטי, התחייבות שלה כאן בוועדה לקלוט את העובדים היא התחייבות מחייבת.

דוד רותם: זה לא דבר שהיא מחר יכולה להגיד שהיא לא רוצה והיא בורחת מזה.

דוד רותם: התחייבות של גוף ציבורי כאן, היא שונה מהתחייבות כללית של גוף עסקי.

יריב לוין: זה בוודאי נכון.

יריב לוין: אני רק אומר שאם הדבר הזה יעוגן בתוך תהליך מכרזי עם ערבויות מתאימות, לפעמים זה דווקא יותר חזק מאשר התחייבות כזאת כי בעוד שלושה חודשים, כשיבואו ויאמרו שמצבנו כך וכך, יש תוכנית הבראה ויש כל מיני דברים אחרים, אני לא בטוח שאפשר יהיה לבוא ולומר שבגין ההתחייבות הזאת אי אפשר להזיז אף עובד.

יריב לוין: חשוב לי לומר את זה לעובדים כי נשמעו כאן דברים שאם הם יודעים את זה, זה טוב, אבל אם הם לא יודעים, חשוב שהדברים האלה ייאמרו כדי שלא יהיה כאן איזשהו ספק שהוועדה יוצאת מנקודת הנחה שמקומם מובטח נוכח איזושהי הצהרה שנשמע ה כאן מכיוון כזה או אחר.

יריב לוין: נדמה לי שזה לא המצב.

יריב לוין: לסיכום.

יריב לוין: אני לא שמעתי ולא ראיתי כאן, אפילו לא נימוק אחד שיש בו כדי להצדיק סטייה מדרך המלך של מכרז.

יריב לוין: יש אפשרות שהמכרז הזה יביא תוצאות יותר טובות.

יריב לוין: נדמה לי שהדבר הזה רובץ בעיקר לפתחכם בניסוח המכרז.

יריב לוין: אם מה שיקבע יהיה קודם כל המחיר ואחר כך העובדים ואחר כך דברים אחרים, כי אז יכול להיות שהוא אפילו יביא תוצאות יותר טובות.

יריב לוין: בוודאי שהמכרז צריך להיות קודם כל על המחירים ולא על התקורה או על התשלומים שמועברים למשרד הביטחון.

יריב לוין: נדמה לי שזה ברור לגמרי.

יריב לוין: אם הדבר ייעשה בצורה הזאת ותהיה התמודדות מכרזית ויהיה תהליך מסודר, פתוחה אגב הדרך גם בפני האגודה לנסות ולהתמודד במכרז הזה במידה שהתנאים שאתם תקבעו יהיו כאלה שיאפשרו את זה.

יריב לוין: נדמה לי שזאת הדרך הנכונה.

יריב לוין: העובדה שהאגודה פטורה איננה אומרת שכאשר מוחלט לעשות מכרז, היא לא יכולה בדרכה להשתתף בו.

דוד רותם: אתה עכשיו נותן ייעוץ משפטי למשרד הביטחון.

יריב לוין: אני לא נותן ייעוץ משפטי למשרד הביטחון.

יריב לוין: קטונתי.

יריב לוין: אני לא שם.

יריב לוין: אני רק אומר שוב בצורה ברורה ונדמה לי שכוונתי ברורה לגמרי.

יריב לוין: אני לא רואה לא ברמת הייעוץ המשפטי ולא ברמה עובדתית, שום סיבה לא לקיים מכרז.

יריב לוין: אני בהחלט חושב שהמכרז צריך להיות בנוי בצורה כזאת ששמה את המחירים במקום הראשון על פני הדברים האחרים.

יריב לוין: אני חושב שזה עניין ציבורי ולא עניין משפטי.

יריב לוין: אני חושב שאפשר לשלב בתוך המכרז את הבטחת זכויות העובדים שאף פעם לא תהיה הרמטית, לא בדרך הזאת ולא בדרך האחרת, ולו דעתי תישמע, אחר כך נראה ונשפוט.

יריב לוין: יוצא המכרז לשנה, אחרי שנה יוכלו תמיד לבוא ולומר ניסינו, התוצאה הייתה לא טובה וראוי לעשות שימוש בתקנת הפטור.

קריאה: אבל מה עם העובדים?

יריב לוין: אתה שומר עליהם במכרז ואז תבוא ותומר: ניסינו שנה, התברר שהדבר לא עובד, המחירים בשמים, השירות גרוע והעובדים סובלים.

יריב לוין: נדמה לי שאז ה שימוש בתקנת הפטור יהיה מוצדק, אבל לבוא מראש ולהגיד שאנחנו נשתמש בתקנת הפטור כי אולי יהיה מצב שכך וכך יקרה, לא נראה לי שלכך נועד הפטור.

נעמה מנחמי: אם אפשר לחדד בדיוק בנקודה הזאת.

נעמה מנחמי: אני רוצה להזכיר שהתקנה הזאת, סעיף הפטור, מנוסחת פר האגודה.

נעמה מנחמי: כלומר, כלפי האישיות ה משפטית ואני לא יודעת אם הסעיף הזה או התקנה הזאת בעצם נקבעה כאשר האגודה עסקה בפעילויות.

נסים זאב: היא עסקה.

נסים זאב: גם היום היא מפעילה מרכזים.

יריב לוין: זאת ליבת העיסוק שלה.

נעמה מנחמי: היא עסקה במשהו שהוא מסחרי.

דוד רותם: היינו צריכים לקיים את הדיון הזה בשבוע הבא כי ביום שישי יש את הוועדה לבחירת שופטים ולו דעתך תישמע, אנחנו נמנה אותך שם וגם אותך.

יריב לוין: אתה לא מאחל לי את זה, נכון?

יריב לוין: בטח לא בנסיבות הטרגיות שאנחנו נמצאים בהן.

דוד רותם: לא, אתה לא הולך להיות שופט שלום.

ציפי חוטובלי: אני לא אאריך בדברים כי באמת עיקרי הדברים נאמרו על ידי יריב.

ציפי חוטובלי: כשאני קיבלתי את החומר לדיון הזה, היה לי ברור שאנחנו הולכים לדיון יחסית פשוט כי בסך הכל הוועדה הזאת קיבלה החלטה שתקנת הפטור היא תקנה שתקפה לשנה בלבד ואנחנו הולכים להליכים של מכרז.

דוד רותם: תקנת הפטור לשיר"ן.

ציפי חוטובלי: כן.

ציפי חוטובלי: זאת בדיוק הנקודה.

ציפי חוטובלי: אנחנו עוסקים בתקנת הפטור לשיר"ן.

דוד רותם: תקנת הפטור לשיר"ן נעלמת מן העולם בעוד חודשיים.

ציפי חוטובלי: בסדר, אבל השאלה מה הדבר הנכון לעשות אחר כך.

ציפי חוטובלי: עד שלא ראיתי את החומרים, הייתה לי הנחה מאוד תמימה שהאגודה למען החייל היא זאת שמספקת את השירותים הטובים ביותר למען חיילי צבא הגנה לישראל.

ציפי חוטובלי: לצערי ראיתי באופן מעשי מהדיווחים שהוועדה הזאת אספה שהיא לא נתנה את השירות הטוב ביותר לחיילי צבא הגנה לישראל והמחירים לא היו המחירים הזולים ביותר.

ציפי חוטובלי: זה נכון שבחלק מהמוצרים היו מחירים גבוהים יותר.

ציפי חוטובלי: זה דבר שבעובדה וגם אתם אישרתם אותו לגבי מחירי הסיגריות.

ציפי חוטובלי: יש לנו באמת דרך אחת פשוטה שבה כולם יוצאים נשכרים.

ציפי חוטובלי: אתם ניגשים למכרז, אני לא מבינה עדיין יש בעיה שלכם לגשת למכרז, כי אם אני מבינה נכון אין בעיה לגשת למכרז לאגודה למען החייל.

יריב לוין: אין לה הון עצמי.

נסים זאב: היא לא בתנאי הסף שנקבעו למכרז.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שראוי שהאגודה למען החייל תוכל בסופו של דבר גם כן לגשת למכרז כי אין ספק שבתור מי שהפעילו את השירות עד עכשיו, ראוי שאתם תהיו שווים בין יתר הגורמים שרוצים לפעול.

ציפי חוטובלי: אם מדברים על שוויון והגינות, מה הדבר היותר שוויוני והיותר הגון מאשר שהחברה שמציעה את המחירים הזולים ביותר, היא זאת שתזכה בסופו של יום?

ציפי חוטובלי: וזאת לא המציאות כרגע.

ציפי חוטובלי: אנחנו רוצים את הדבר ההגיוני, השוויוני ביותר – מכרז.

ציפי חוטובלי: זה הדבר שבסופו של יום ייתן את האפשרות לחיילי צה"ל ליהנות מהמחירים הזולים ביותר וזה אני חושבת מה שהוועדה הזאת ניסתה להשיג בכל מקרה.

ציפי חוטובלי: אם יש בעיה, אני לא חושבת שהאגודה למען החייל צריכה להיות מקופחת בעקבות התהליך.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שהיא צריכה להיות חלק מהתהליך הזה שבו גם היא ניגשת למכרז.

ציפי חוטובלי: אם יש בעיה, אפשר לייצר התאמות אבל בסופו של דבר המציאות כרגע היא לא המציאות האופטימאלית עבור החיילים ואני חושבת שצריך לעשות הכל כדי שהמציאות הזאת תשתנה.

ציפי חוטובלי: לכולנו ברור שהפטור הנוכחי הוא לא דבר שהוא הכי נכון מבחינת שוויון ולכן אנחנו כן רוצים לקדם מציאות בה כל החברות שרוצות להתמודד יתמודדו, והטוב ביותר יזכה, והטוב ביותר זה כמובן לפי הקריטריונים שגם יושב ראש הוועדה כאן הציג: טובת חיילי צה"ל לצד שמירה על זכויות העובדים.

ציפי חוטובלי: מאחר שהוועדה הזאת, אני חושבת שזה תפקידה, לדאוג לטובת שני הדברים האלה, אני לא רואה שום סיבה שלא יתחילו להכין את כל מה שנדרש למכרז.

ציפי חוטובלי: אני חשבתי שאני באה לדיון שזה עיקר עניינו.

דוד רותם: אני בהחלט מוכן לקבל את מה שאת אומרת, אבל תגידי לי דבר אחד, מאיפה הסמכות שלי?

יריב לוין: לא אמרתי שיש סמכות.

דוד רותם: הבנתי.

יריב לוין: אני אמרתי דברים ברורים.

יריב לוין: אני אמרתי שלכאורה הם יכולים ברצותם לדלג על כל התהליך.

יריב לוין: הם עצמם בעצם נוכחותם כאן אומרים: לא, אנחנו כבר הכנו מכרז, אנחנו מבינים שהדברים הם לא כל כך פשוטים ולעמדת הוועדה תהיה בעינינו משקל נכון.

יריב לוין: אני מתרגם אתכם בצורה מדויקת?

דוד רותם: עמדת הוועדה היא, והיא נאמרה באופן פשוט.

דוד רותם: אני קודם כל רוצה לדאוג לעובדים ואני רוצה לדאוג לחיילים.

דוד רותם: לכן בתוך המסגרת הזאת הסמכויות של משרד הביטחון הן למצוא את הדרך הטובה ביותר.

דוד רותם: אין לי בעיה שילכו למכרז אבל אני יודע – ואת זה אני לא שוכח – שיש תקנת פטור שמאפשרת להם לא ללכת למכרז.

דוד רותם: הנקודה היא, ואתה הערת אותה נכון, שיצטרך לשבת בן-ארי יחד עם שר הביטחון ולהגיע להחלטה האם זה המקום לשימוש בתקנת פטור.

דוד רותם: חושב חבר הכנסת יריב לוין שהוא ותיק שבמקרה הזה זה לא נכון.

דוד רותם: כדאי שתשקלו את הדברים האלה משום שבסופו של דבר הרי אתם תגיעו לכאן יום אחד עם איזושהי בקשה אחרת ואנחנו נבדוק אתכם לגבי המחירים.

דוד רותם: אם יתברר לי שהמחירים שמוכרים לחיילי צה"ל גבוהים יותר וזה פעם ב-10 אחוזים, בשני אחוזים, בחמישה אחוזים, על זה נאמר והיה ביום פוקדי ופקדתי.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר ככלל שבעצם כל עובד הוא עולם ומלואו.

ראובן ריבלין: הזכרנו כאן את המספר 170 ואני רוצה שיירשם שזה יהיה לא פחות מ-170, ההסכם הקיבוצי, יחד עם ההסכם הקיבוצי שלהם.

ראובן ריבלין: מה שחשוב אדוני היושב ראש שנזכור שבשטח שטחי מסחר כבר קיימים אצל קבלני משנה.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, יש כבר גופים פרטיים בשטח.

ראובן ריבלין: אני אומר לא פחות מ-170 כי אני מעריך שדרך המלך היא להחזיר שטחי מסחר ולקלוט עוד עובדים בתוך המערכת הזאת.

ראובן ריבלין: ממה שאני למד מוועד העובדים שניתן לבצע את הפעילות שקיימת בשטח עם החברה שמפעילה, הזכיינים שנמצאים בשטח.

ראובן ריבלין: להערכתנו אפשר לבצע את הפעילות הזאת במסגרת העובדים הקיימים ולכן צריך להירשם לא פחות מ-170 וכל עובד הוא עולם ומלואו, ואנחנו חושבים שיש מקום אפילו לבצע פעילות מקיפה יותר.

דוד רותם: יש לי דיון בעוד זמן מה לתת להם להפעיל את כביש 6 גם כן.

דוד רותם: בסדר.

דוד רותם: הם יעסיקו עוד כמה עובדים גם בכביש 6, אבל זה לא הדיון היום.

דוד רותם: רבותיי, בואו נאמר כך.

דוד רותם: את ההחלטה אם לצאת למכרז או לא, זאת החלטה שלכם.

דוד רותם: החובה שנרשמה כאן כהתחייבות שלכם לדאוג לעובדים ושאם זה יעבור לאגודה למען החייל או לכל גוף אחר, יועסקו לפחות 170 עובדים מעובדי שיר"ן הנוכחיים ושהמחירים שיינתנו לחיילי צה"ל יהיו הנמוכים ביותר.

דוד רותם: אני רוצה לומר לכם ואמרתי לכם את זה גם בפעם הקודמת, מצדי משרד הביטחון לא צריך לקבל אגורה אחת ושכל החמישה מיליון שקלים יחולקו בהנחה של 5 אגורות לכל מוצר בשקמיות.

דוד רותם: משרד הביטחון לא צריך את החמישה מיליון שקלים האלה.

נסים זאב: הוא מחלק אותם.

דוד רותם: לא ביקשתי שתחלק אותם.

דוד רותם: תחלקו אותם לחיילים שקונים בשק"ם, תורידו להם את המחיר, ואם אתם צריכים 5 מיליון שקלים לחלק ליחידות, יש כאן למעלה, שתי קומות מעלי, ועדת הכספים והיא תעביר לכם עוד 5 מיליון שקלים.

נסים זאב: זה מיועד לרווחת החיילים.

נסים זאב: אלה הופעות ואירועים וטקסים.

דוד רותם: אני לא רוצה לשלם בעד הסיגריות שלי שתי אגורות יותר כדי שהחיילים ילכו להופעות.

דוד רותם: את ההופעות תביאו ממקורות אחרים.

יריב לוין: אגב, אני בכלל רוצה לומר שבעיניי יש הבדל עצום בין אותם מקומות בהם אין אלטרנטיבות לבין אחרים.

יריב לוין: בקריה יכול להיות אם מישהו מחליט שהוא רוצה להעלות קצת מחיר כדי שילכו כספים ליחידות הקרביות שפזורות בשטח ויהיה להם יותר איכות, אני לא אומר לכם שזה מה שאתם צריכים לעשות אבל סוג של שיקול כזה אני יכול להבין.

דוד רותם: הקריה הוא המקום הכי קרבי בצה"ל.

דוד רותם: זה המקום בו צריך ללכת עם נעליים גבוהות.

יריב לוין: השיקול הוא לא קרביות אלא השיקול הו א האלטרנטיבות.

יריב לוין: כאשר אדם נמצא בבסיס שהוא בסיס מרוחק שאין לו אלטרנטיבות קנייה, שם אי אפשר לבוא ועל הגב שלו להעמיס את הסיפור הזה.

יריב לוין: נדמה לי שההבדל הוא ברור.

דוד רותם: רבותיי, אני מבקש, ואני לא רוצה בעוד חודש להזמין אתכם לעוד דיון, מר בן ארי, אנחנו נפגשים לפעמים ואני מבקש לקבל דיווח בעוד חודש ימים מה קרה, מה קורה, ומה הולך להיות.

אחז בן-ארי: הזכרתי בתחילת דבריי, ואולי אני אתייחס במשפט אחד.

אחז בן-ארי: גם עלינו מקבל כמובן העיקרון שמכרז הוא תמיד האלטרנטיבה הראשית.

אחז בן-ארי: פטור ממכרז הוא אלטרנטיבה שמחייבת הסבר.

אחז בן-ארי: במקרה הזה, בלי להיכנס ולחזור על דברים שכבר אמרתי, הנטייה היא לראות באגודה למען החייל שותף טבעי לשירות הזה בגלל מטרות האגודה ובגלל מערכת היחסים הכוללת שיש בין האגודה לבין מערכת הביטחון.

אחז בן-ארי: לכן יש הצדקה לטעמנו בנתונים האלה לקבוע את ההתקשרות בפטור ממכרז.

אחז בן-ארי: הנושא של המחירים הוא בוודאי עניין, וקל להבין אותו, בלתי נסבל אם הפטור הזה לא יביא אתו כעסקת חבילה גם את המחירים הנמוכים ביותר האפשריים.

יריב לוין: איך תוכל לדעת את זה?

אחז בן-ארי: אני רוצה בעניין הזה להבהיר כי הסטיות מהמחירים שנקבעו כפי שעלו מדיווחים קודמים, הם סטיות בגלל בעיות גם של פיקוח וגם החלקות נקודתיות.

אחז בן-ארי: יש מנגנון ויכול להיות שצריך לטפל בו, מנגנון שקובע מהו המחיר שהנקודה מחויבת בו.

אחז בן-ארי: על זה היא שומרת ובחודשים האחרונים בקפדנות.

אחז בן-ארי: אם נגיע בסוף להתקשרות אתה, אנחנו נלחץ שזה יהיה עוד יותר נמוך.

יריב לוין: אם לא תצא למכרז, איך תדע אם אתה לא יכול לקבל מחירים יותר נמוכים?

אחז בן-ארי: אנחנו יודעים מה המחירים.

נסים זאב: יש מחירי שוק ואנחנו יודעים מה המחירים.

נסים זאב: הרשתות הכי זולות.

קריאה: אתם לא יודעים.

דוד רותם: אני לא מבין, מה הבעיה?

דוד רותם: הם ייקחו את המחירון של דד"ש בשירות בתי הסוהר ויורידו חמש אגורות.

יריב לוין: ואולי אפשר לקבל עוד פחות?

דוד רותם: אני לא רוצה שדד"ש מחר תיפול וכל העובדים שלה ילכו לחפש עבודה .

יריב לוין: זאת לא אחריות שלנו.

אחז בן-ארי: עוד הערה אחת.

אחז בן-ארי: כמובן שכל המהלך הזה מצריך גם את היבטי המיסוי.

אחז בן-ארי: אני מקווה שזה יושלם.

דוד רותם: מתי זה יושלם?

אחז בן-ארי: זה ממש בישורת האחרונה.

דוד רותם: אחז, אני מודיע לך, יש לך שלושים ימים להודיע לי אם זה הושלם ומה החלטתם, כי אם לא, אתה הולך למכרז.

דוד רותם: אני לא אאריך לך את התקנות גם אם תעמוד על הראש ותעשה שמיניות.

דוד רותם: גם אם שר הביטחון יופיע כאן.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: הישיבה נעולה.