ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 461, 2011-02-21 09:00

נחמן שי: בוקר טוב, חברים.

נחמן שי: הנושא הוא הפצת שידורי הערוץ הייעודי בשפה הערבית במזרח התיכון, היה במקור במתכונת של הצעת חוק, עלה בכנסת ב-14 ביולי.

נחמן שי: בסיכום ביני לבין שר התקשורת, שהביע את תמיכתו בעניין, הפכנו את הצעת החוק להצעה לסדר-היום והעברנו את זה לוועדה.

נחמן שי: לקח הזמן שלוקחים דברים בכנסת, והנושא הגיע היום לישיבה הזאת.

נחמן שי: אתחיל בך, ניצן.

נחמן שי: אני מבקש לשמוע איפה עומדת היום ועדת המכרזים או איפה עומדת המועצה ביחס להקמת הערוץ, איפה עומד המכרז, מתי תצאו לדרך, מתי הוא יקום, מתי יאושר, מתי ישדר, איך ישדר, לאן ישדר, אם תוכל לעדכן אותנו בבקשה.

נחמן שי: ניצן חן: ברשות היושב-ראש, אני רק אומַר שנמצאים כאן נציגי הקבוצה המאוחדת.

נחמן שי: מועצת הכבלים והלוויין פרסמה מכרז, כפי שידוע לאדוני, והוגשה הצעה שמרכזת כמה קבוצות שהתמודדו במכרז להצעה אחת.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: אחת בלבד.

נחמן שי: ניצן חן: אחת בלבד, ובימים אלה בוחנת ועדת המכרזים את עמידת המציעה בתנאי הסף ובשאר התנאים הנלווים.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: מתי הוגש המכרז?

ניצן חן: התאריך המדויק היה ב-13 באוקטובר.

נחמן שי: מאז אתם בודקים?

נחמן שי: הצעה אחת?

נחמן שי: מאוקטובר, עכשיו אנחנו בפברואר, ארבעה חודשים אתם בודקים.

נחמן שי: קריאה: לא.

נחמן שי: התאריך הוא 13 בדצמבר.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: דצמבר.

נחמן שי: אם כך, חודשיים.

נחמן שי: ניצן חן: לא.

נחמן שי: המכרז יצא באוקטובר.

נחמן שי: בהתחלה קנו את ספר המכרז שמונה קבוצות.

נחמן שי: בסופו של דבר, מהשמונה יצאה אחת מורחבת.

נחמן שי: ברור לכולם שהערוץ הזה הוא ערוץ שהיתכנותו הכלכלית בעייתית, מוטלת בספק, אם תרצה נחזור על הנימוקים פעם נוספת, אני חושב שאתה מכיר את זה יותר מכל אחד אחר.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: מכירים.

נחמן שי: מכירים.

נחמן שי: ניצן חן: וגם ועדת הכלכלה הזאת, צריך לתת לה את הקרדיט הראוי, שראתה את החשיבות בערוץ ערבי מסחרי וגם את ההתאמות המתבקשות מהמכרז הקודם שכשל.

נחמן שי: לכן, אני חושב שהפעם יש לנו באמת קבוצה מאוד יסודית, מאוד רצינית.

נחמן שי: אם תרצה תשמע חלק מחבריה כאן.

נחמן שי: אני מעריך שעד פסח, דהיינו עד תחילת אפריל - - - היו"ר נחמן שי: אין הרבה מה לבדוק.

נחמן שי: אתם רק בודקים אם עמדו בדרישות המכרז.

נחמן שי: ניצן חן: גם אני חשבתי כמוך, שזה רק לבדוק אם עומדים בתנאי הסף.

נחמן שי: מצד שני, יש כל-כך הרבה פרקים שם של איתנות פיננסית, של תוכנית עסקית, של עמידה בהוראות הדין הכלליות ובכללי המועצה, בהמון דברים, כדי לדעת האם יש לנו בעל רישיון שיזכה במכרז או שלצערי אין לנו.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: אוקיי.

נחמן שי: מתי זה ייגמר?

נחמן שי: בפסח, אתה אומר.

נחמן שי: ניצן חן: אני מעריך שעד סוף מארס, תחילת אפריל.

נחמן שי: נדמה לי שפסח השנה יוצא באפריל, חג החירות – תהיה לנו גם החלטה חד-משמעית בעניין הזה.

נחמן שי: אני רוצה בכל זאת לא לברוח כי הבנתי שאדוני תקף אותי קצת בתקשורת, אני רוצה כן לנסות להבהיר.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: לא הספקתי, אבל אני אעשה את זה אחרי הישיבה.

נחמן שי: ניצן, כשתסיימו, מה הזמן שניתן להם כדי להתחיל לשדר?

נחמן שי: אתי בנדלר: אם הם יוכרזו כזוכים, כמובן.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: אם הם יוכרזו – אני חוזר על דברי היועצת המשפטית.

נחמן שי: ניצן חן: בהנחה שיש זוכה והוא עמד בתנאי הרישיון וקיבל רישיון מהמועצה, אני מעריך שזה מקסימום מספר חודשים לא גדול.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: אבל זה כתוב בתנאי המכרז.

נחמן שי: ניצן חן: נכון.

נחמן שי: כדאי לשמוע אותם.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: כתוב – מרגע הזכייה ועד התחלת השידורים.

נחמן שי: מה הזמן?

נחמן שי: חצי שנה?

נחמן שי: מה כתוב במכרז?

נחמן שי: ניצן חן: במכרז כתוב שלושה חודשים.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: אוקיי.

נחמן שי: אז שלושה חודשים.

נחמן שי: ג'וזף אטרש: כתוב - ארבעה פלוס שניים.

נחמן שי: ניצן חן: באופן לא פורמלי אנחנו מדברים על שלושה חודשים.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: תחזור לנקודה שעליה אתה מרגיש, ובצדק, שאני כועס.

ניצן חן: אני פותח ואומר שנוח לי לדבר על זה אתך כי אתה באמת מבין את החשיבות הזאת של ההסברה הישראלית – גם בלוויין הפתוח, גם במזרח התיכון - לא רוצה להגיד להתמודד עם "אל-ג'זירה" וכולי כי לא זאת התכלית של הערוץ הזה, אבל דווקא בגלל שאדוני באמת מלווה את זה הרבה מאוד שנים בכובעים שונים, נוח לי לומר את הדבר הבא.

ניצן חן: הערוץ הזה – עדיין חובה מוטלת עלינו להוכיח שהוא באמת נחוץ ויכול לעלות במרחב של הטלוויזיה הרב-ערוצית.

ניצן חן: בעל הרישיון הזה, אם יזכה, לא יכול לשים על גבו את כל המחדלים השלטוניים שהיו בעשור האחרון מבחינת היעדר ערוץ שכזה – הן מבחינת מבקר המדינה שבחן את הסוגיה לפני ולפנים, הן מהבחינה שהמדינה, אמור להיות לה מה שאתה מרמז, ערוץ הסברתי.

נחמן שי: אני לא אמרתי את המילה "הסברה" עד עכשיו, אתה חוזר עליה בפעם השנייה.

נחמן שי: לא הזכרתי את המילה "הסברה".

נחמן שי: בוא נוציא אותה מהדיון הזה.

נחמן שי: ניצן חן: אוקיי.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: אני לא באתי לעשות פה ערוץ הסברה, אני מקווה שאנשים שמעורבים בשידור לא חושבים שהם הולכים להסביר את מדינת ישראל.

נחמן שי: תוציאו את זה מהדיון.

נחמן שי: הם יעשו טלוויזיה, אני מקווה.

נחמן שי: ניצן חן: אני אתרכז רק בעוגה עצמה שלי, ואני אומַר את המשפט הבא.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: נכון.

נחמן שי: ניצן חן: שלאחר פרסום המכרז שבו רשאי בעל הרישיון לשדר במתכונת של לוויין פתוח, וזאת אופציה עבורו במכרז, אני לא חושב שיש מקום בעת הזו – לאחר שפורסם המכרז והוגשה הצעה – לשנות משהו מתנאי המכרז ולחייב אותו לשדר במתכונת של לוויין פתוח.

נחמן שי: זה נתון לשיקול-דעתו המסחרי, הפיננסי, העסקי.

נחמן שי: במאמר מוסגר ייאמר שאם המדינה מוצאת לנכון להעמיס על גבו דבר שכזה ולא על אפיקי שידור נוספים – למשל, רשות השידור או דברים מהסוג הזה – המדינה תתכבד למצוא סעיף תקציבי ולממן את הערוץ הפתוח הזה לאור חשיבותו הציבורית, ככל שישנה.

נחמן שי: לאן הם צריכים לשדר כיום ואיך הם משדרים?

נחמן שי: ניצן חן: כרגע הם צריכים להרים ערוץ בכבלים ובלוויין.

נחמן שי: ניתנת להם האופציה לשדר גם בחבילה החינמית DTT.

נחמן שי: האם הם בתוך החבילה?

נחמן שי: ניצן חן: הם בתוך החבילה, הראשונים שאמורים לעלות כבר ב"מוקס" הראשון.

נחמן שי: גם זאת אופציונלית משום שידוע שאין ארוחות חינם.

נחמן שי: כדי לעלות ל-DTT הם צריכים לשלם דמי הפצה, כרגע הגוף המפעיל מעריך את זה בכארבעה מיליוני שקלים, אבל יכול להיות שגם המחיר הזה יופחת.

נחמן שי: זאת אופציה אחת.

נחמן שי: אופציה שנייה זה לשדר במתכונת של לוויין פתוח, בלתי מוצפן.

נחמן שי: דהיינו, לוויין פתוח – עמוס או כל לוויין אחר – שישודר במזרח התיכון, כמו "אל-חורה", "אל-ג'זירה", "אל-ערביה", וקהל היעד לא יהיה רק הציבור הישראלי אלא גם הציבור המזרח-תיכוני, הבחרייני, וכולי, אבל זאת אופציה שעומדת וככל הידוע לי – מייד נשמע את בעלי הקבוצה – הם בוחנים עסקית מה העלויות והאם הם יכולים לעמוד בכך.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: תודה בינתיים.

נחמן שי: מי מדבר בשם הקבוצה המתמודדת?

נחמן שי: מוסא חסדייה: שמי מוסא חסדייה, אני אחד מקבוצה שנקראת "הלה טי.

נחמן שי: וי" – היא ניגשה למכרז.

נחמן שי: הקבוצה הזאת היא קבוצה ערבית-יהודית.

נחמן שי: יש לנו גם אנשי עסקים ערביים, יש לנו גם גופים ישראלים כמו "רשת", "ענני תקשורת" וגם גופים בתחום התקשורת הערבית.

נחמן שי: אני רוצה לציין שבעצם, הקבוצה הזאת ניגשה למכרז בפעם השלישית.

נחמן שי: גם ב-96' וגם ב-2003 הדבר הזה לא צלח, ואנחנו מאמינים היום שבמאמץ משותף של קבוצה מורחבת שניגשת למכרז, יש לו סיכויים יותר טובים מאשר בעבר.

נחמן שי: אבל בכל זאת אני רוצה לציין, רבותי, שכאשר ניגשנו, ניגשנו לערוץ שידבר לאוכלוסייה הערבית בישראל.

נחמן שי: זו היתה המטרה, ובעצם זאת היתה הייחודיות וגם יש לו סיכויי הצלחה גדולים יותר להתמודד מול רשתות הטלוויזיה הענקיות עם התקציבים הבלתי מוגבלים – כמו רשת "אל-ג'זירה" או רשת MBC או רשת "רוטנה" – אלה רשתות עם מיליארדי דולרים בשנה, אני לא יכול להתמודד, אני לא שם.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: אתה מגזים.

נחמן שי: לא מיליארדים.

נחמן שי: מוסא חסדייה: "אל-ג'זירה" אני בטוח, אני מכיר את התקציבים שלהם.

נחמן שי: לא.

נחמן שי: חצי מיליארד.

נחמן שי: מוסא חסדייה: "אל-ג'זירה" – יכול להיות, אני יודע על מיליארד.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: למיטב ידיעתי, חצי מיליארד, אבל זה הרבה כסף.

נחמן שי: מוסא חסדייה: כן, זה הרבה כסף.

נחמן שי: בנוסף לכך, יש לנו קרוב ל-600 ערוצי טלוויזיה בלוויינים, ושם התחרות היא קשה.

נחמן שי: גם ערוצים שהם מטעם – אפשר להגיד על "אל-חורה", יש ערוץ טלוויזיה אמריקני, יש את "אלעלם" ששייך לאירן, יש גם BBC בצרפת, ו"רוסיה אליום", אפילו רוסיה עלתה עם ערוץ לפני כמה חודשים, שהוא כבר משדר.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: רוסיה משדרת גם בערבית?

נחמן שי: מוסא חסדייה: כן, גם בערבית.

נחמן שי: לכן, חשבנו שההיתכנות הכלכלית היא לפנות לאוכלוסייה הערבית בישראל, כאשר גם הצד המסחרי מגבה אותנו.

נחמן שי: תנובה מעוניינת לפרסם לאוכלוסייה בישראל, ואין לה עניין לפרסם באוכלוסייה בסעודיה.

נחמן שי: בעצם כאן החשיבה שלנו.

נחמן שי: בכל זאת, אני חושב שמצבנו לא כל-כך קל גם בסיטואציה הזאת.

נחמן שי: שוק הפרסום למגזר הערבי עומד היום על 2%, אני מאמין שזה אולי יעלה ל-3% .

נחמן שי: 2% זה מאה מיליון שקלים.

נחמן שי: כל שוק הפרסום במגזר הערבי הוא 2%?

מוסא חסדייה: נכון, מסך הכול שוק הפרסום בישראל.

מוסא חסדייה: בעצם, המאמצים שלנו חייבים להיות הרבה יותר גדולים כדי להתמודד עם הפעילות שאנחנו מדברים עליה, ואנחנו בכל זאת פונים לוועדה ופונים אליכם שאתם תעזרו לנו.

מוסא חסדייה: היו"ר נחמן שי: בוא נגיע לזה לאט-לאט.

מוסא חסדייה: מוסא חסדייה: בבקשה.

מוסא חסדייה: היו"ר נחמן שי: אני רוצה לשאול אותך לגבי ההתארגנות שלכם.

מוסא חסדייה: השותפות היא מלאה, חתומה, אין בה סדקים?

מוסא חסדייה: מוסא חסדייה: סגורה.

מוסא חסדייה: היו"ר נחמן שי: ולוח הזמנים הוא באמת ארבעה פלוס שניים?

מוסא חסדייה: אם תזכו, אתם תדעו לעמוד בלוח זמנים של שישה חודשים אחרי הזכייה?

מוסא חסדייה: אם תזכו.

מוסא חסדייה: מוסא חסדייה: כן.

מוסא חסדייה: אנחנו חשבנו שאנחנו נעלה לשידור בחודש יולי-אוגוסט.

מוסא חסדייה: היו"ר נחמן שי: מאיפה תשדרו?

מוסא חסדייה: מוסא חסדייה: היה חשוב לנו גם לעלות באמצע השנה כי בחודשים האלה תקציבי הפרסום עדיין קיימים.

מוסא חסדייה: אנחנו לא יכולים לעבור את החודשים האלה כי אחר כך אנחנו נגיע לסוף שנה, אין תקציבי פרסום וזה עוד פעם שיקול כלכלי ועסקי.

מוסא חסדייה: אנחנו מאמינים שכן.

מוסא חסדייה: אנחנו נעשה את כל המאמצים באמת לעלות ביולי-אוגוסט.

מוסא חסדייה: היו"ר נחמן שי: מי עוד רוצה להוסיף מצד הערוץ?

מוסא חסדייה: לאה ורון: מאיפה תשדרו?

מוסא חסדייה: היו"ר נחמן שי: שואלים מאיפה תשדרו, איפה יהיה אולפן השידורים שלכם?

מוסא חסדייה: מוסא חסדייה: אנחנו חשבנו שהחברה ואולפן השידורים יהיו בחיפה, משיקולים רבים.

מוסא חסדייה: חיפה היא היום עיר בידור ותרבות, היא גם מרכז מאוד חשוב למגזר הערבי, גם התחבורה לחיפה היא מאוד נוחה, גם הסטודנטים.

מוסא חסדייה: הפעילות תהיה בחיפה, כאשר יש לנו כמובן גם עמדות שידור מערים נוספות, כמו נצרת, סכנין, רהט, טייבה, כדי לתת ביטוי בעצם לכל האוכלוסייה הערבית, והתכוונו לדברים מקומיים.

מוסא חסדייה: שוב, התפיסה שלנו גם בתוכניות הבידור, גם בחדשות – זה חדשות מקומיות ותוכניות בידור.

מוסא חסדייה: היו"ר נחמן שי: איזה חדשות מקומיות?

מוסא חסדייה: חדשות של ישראל.

מוסא חסדייה: מוסא חסדייה: גם, כמובן, אבל יש יותר התמקדות כי עד היום, מה שקורה באוכלוסייה הערבית לא מקבל ביטוי ברמת חדשות של ערוץ-2 וערוץ-10.

נחמן שי: נכון.

נחמן שי: מוסא חסדייה: לכן אנחנו רוצים גם לתת יותר מקום לחדשות מקומיות של סכנין, אום-אל-פחם, טייבה ונצרת.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: אגב, פניתם לעיריית חיפה שתסייע לכם אם אתם רוצים להקים את האולפן שם?

נחמן שי: מוסא חסדייה: כן.

נחמן שי: יש לנו שיח עם ראש העיר והוא הבטיח שכן יסייע לנו גם בנושא הזה.

נחמן שי: האם יש מישהו נוסף מצד החברה שרוצה להתייחס?

נחמן שי: אין.

נחמן שי: אתה אומר שאתם מפיצים בכבלים ובלוויין, זאת אומרת אתה תתחבר בסיב אופטי, אני מניח, או לא חשוב באיזו דרך, לכבלים וללוויין והם יפיצו אתכם בכל הארץ.

נחמן שי: אתה משלם להם על כך?

מוסא חסדייה: בלוויין החופשי אנחנו חשבנו לעלות על עמוס.

נחמן שי: כרגע, ב"יס" וב"הוט" אתה צריך לשלם להם תמורת ההפצה, נכון ניצן?

נחמן שי: ניצן חן: לא.

נחמן שי: ב"הוט" לא.

נחמן שי: ב"הוט" לא? רק ל"יס"?

נחמן שי: ג'עפר פרח: בינתיים לא.

נחמן שי: ניצן חן: רק למען הסר ספק.

נחמן שי: בהנחה שהחוק של פטור מדמי מעבר נכנס לרשומות, אזי הם פטורים – הרוסים עזרו להם פה בעניין הזה.

נחמן שי: ג'עפר פרח: אבל גם אנחנו עזרנו לרוסים.

נחמן שי: ניצן חן: עדיין יש סעיף סל שהם משלמים תמלוגים למדינה, זה שר האוצר ושר התקשורת.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: בסדר, אני גם התערבתי, אבל הם ישלמו על הפצת השידורים ב"הוט" וב"יס" – אתה אומר שכאשר החוק ייכנס לתוקף הם לא ישלמו.

נחמן שי: ניצן חן: נכון, כערוץ ייעודי.

נחמן שי: מוסא חסדייה: אבל אני רוצה לציין, רבותי, ש"הוט" ו"יס" – אחוז החדירה שלהם באוכלוסייה הערבית לא עולה על 15%, כך שהם לא כל-כך רלוונטיים מבחינת הפצה.

נחמן שי: אז איך תגיע?

נחמן שי: מוסא חסדייה: אנחנו חשבנו לעלות על הלוויין.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: איזה לוויין?

נחמן שי: מוסא חסדייה: חשבנו על עמוס כי עמוס יותר זול מבחינתנו, וגם כדי לעמוד בהיתכנות הכלכלית.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: אבל לצורך הקליטה של עמוס הם יצטרכו צלחות מיוחדות, לפי מיטב ידיעתי.

נחמן שי: מוסא חסדייה: היום קיים.

נחמן שי: עשינו סקר, ראינו שקרוב ל-70% מבתי-האב במגזר הערבי קולטים את עמוס.

נחמן שי: איך?

נחמן שי: מוסא חסדייה: בצלחת רגילה.

נחמן שי: ג'עפר פרח: אפשר להוסיף עינית לצלחת ואז קולטים את הערוצים הישראליים שמשודרים.

נחמן שי: נכון, אבל כרגע לא.

נחמן שי: זה לא אוטומטי.

נחמן שי: ג'עפר פרח: ניתן להוסיף עינית ב-200 שקלים, שזה יותר זול מה-DTT.

נחמן שי: ג'וזף אטרש:

נחמן שי: אבל אחוז מאוד גבוה של בתי-אב במגזר הערבי כן קולטים את עמוס.

נחמן שי: מוסא חסדייה: רואים את החדשות.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: בתוספת.

נחמן שי: קריאות: כן.

נחמן שי: אני רוצה לעצור פה לפני שאני עובר אליך, אופיר.

נחמן שי: אני רוצה לדעת מה רשות השידור עושה היום בתחום הזה, איך היא מפיצה ולאן.

נחמן שי: תומר קרני: תומר קרני, רשות השידור.

נחמן שי: אנחנו מקיימים כיום שידור בערבית במסגרת ערוץ-33, זה נכון להיום.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: בערוץ-1 אין ערבית בכלל.

נחמן שי: תומר קרני: בערוץ-1 לא.

נחמן שי: שידורים מבוצעים כיום בערוץ-33.

נחמן שי: כמה מהשידור שם הוא בשפה הערבית וכמה בשפות אחרות?

נחמן שי: תומר קרני: אם אני זוכר נכון, ארבע שעות ביום בערבית.

נחמן שי: שאר התוכניות מתורגמות לערבית, אבל ארבע שעות הן בערבית.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: איך מפיצים את ערוץ-33?

נחמן שי: תומר קרני: ערוץ-33 מופץ גם בלוויין, גם טרסטריאלי וגם בכבלים ובלוויין – גם דרך "הוט" ו"יס".

נחמן שי: גם בלוויין, הכוונה עמוס.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: אבל לא בהפצה במשדרים קרקעיים.

נחמן שי: תומר קרני: גם בהפצה במשדרים קרקעיים, בחלק מהמדינה קולטים אותו במשדרים קרקעיים.

נחמן שי: כיום.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: אבל זה יורד.

נחמן שי: כל השידור הקרקעי יורד.

תומר קרני: אבל הערוץ אמור להמשיך ב-DTT, ואז אפילו הפריסה הקרקעית שלו תהיה טובה יותר.

תומר קרני: ג'עפר פרח: אם אנשים יקנו.

תומר קרני: היו"ר נחמן שי: למי שיחבר, למי שיתחבר.

תומר קרני: תומר קרני: למי שיהיה ב-DTT.

תומר קרני: זה בקשר להפצה הקרקעית אבל הפצה בעמוס קיימת, והפצה בכבלים ובלוויין, ב"הוט" וב"יס", קיימת.

אתי בנדלר: ואתם מתכננים להמשיך עם ההפצה הלוויינית, מעבר לקרקעית ספרתית?

אתי בנדלר: תומר קרני: התשובה היא כן, ובהמשך במסגרת הרפורמה, רשות השידור מתכננת להקים – וזה בכפוף לכל מיני דברים- זה יהיה ברפורמה, נציג משרד ראש הממשלה אולי יכול להרחיב על כך.

אתי בנדלר: יש תוכניות – זה בתיאום עם משרדי ממשלה – להרחיב את השידורים, להקים חטיבה בין-לאומית - זה במסגרת הרפורמה– שתשדר כמובן גם בערבית וגם לחוץ-לארץ.

אתי בנדלר: אלה תוכניות עתידיות.

אתי בנדלר: לאה ורון: מה זה גם בערבית?

אתי בנדלר: תשדר בערבית.

אתי בנדלר: תומר קרני: ערבית.

אתי בנדלר: שפות נוספות יהיו גם כן - אנגלית וכולי - אבל חלק משמעותי מן הסתם יהיה בערבית.

אתי בנדלר: אנחנו בהחלט מתכננים גם לשדר מעבר לגבולות.

אתי בנדלר: היו"ר נחמן שי: אבל אמרת את מילת הקסם "רפורמה", שאחריה יש בור שחור כי אף אחד לא יודע מה יגיע, אבל אולי היא תגיע פעם.

אתי בנדלר: כשאתם משדרים בעמוס, לאן אתם מגיעים?

אתי בנדלר: מה האלומה של עמוס, איפה אפשר לקלוט אותה, גם בתוך הארץ האם זה כיסוי מלא, ומה מעבר לגבולות הארץ?

אתי בנדלר: באיזה מספר עמוס מדובר?

אתי בנדלר: תומר קרני: עמוס 3, נדמה לי.

אתי בנדלר: לא באתי עם הנתונים הטכניים.

אתי בנדלר: במדינת ישראל אפשר לקלוט בכל המדינה.

נחמן שי: נושא הדיון הוא טכני, הפצת השידורים, לכן זה עניין טכני.

נחמן שי: תומר קרני: נכון.

נחמן שי: אפשר לקלוט בכל גבולות המדינה.

נחמן שי: במזרח התיכון, האלומה מכסה – אינני יכול להגיד בדיוק עד איזו מדינה זה מגיע, אבל זה מכסה טווח רחב מאוד.

נחמן שי: אבל זה דורש התקן מיוחד כדי לקלוט, אנחנו שומעים.

נחמן שי: זה לא אוטומטי.

נחמן שי: הצלחות הנוכחיות, לפי מיטב ידיעתי, קולטות את ערוצים "הוטבירד" וכל מיני דברים כאלה, הן לא קולטות את עמוס.

נחמן שי: האם אני צודק?

נחמן שי: תומר קרני: כן.

נחמן שי: אבל אתם גם לא רואים בזה ייעוד שלכם, אם אני מבין נכון.

נחמן שי: תומר קרני: אני אומר שוב.

נחמן שי: לאחר הרפורמה אנחנו בהחלט מתכוונים שזה יהיה חלק - - - היו"ר נחמן שי: מהמנדט של רשות השידור.

תומר קרני: כן, בהחלט.

נחמן שי: בזה אני מטפל בנפרד בדרכים אחרות, גם כדי לחייב אתכם בעניין הזה, רק רציתי לקבל לצורך העניין אינפורמציה איפה אתם עומדים.

נחמן שי: אתם לא מפיצים מעבר לגבולות הארץ, בעצם.

נחמן שי: מה שנקלט נקלט, אתה אומר.

תומר קרני: מה שבלוויין עמוס נקלט גם מחוץ לגבולות המדינה.

תומר קרני: בהחלט.

נחמן שי: נקלט אבל בלי צלחת, קשה לקלוט – ועל קול ישראל אנחנו לא נדבר עכשיו, זה סיפור עצוב אחר.

נחמן שי: אופיר, בבקשה.

נחמן שי: אופיר גנדלמן: שמי אופיר גנדלמן, מנהל ההסברה הערבית במטה ההסברה הלאומי במשרד ראש הממשלה.

נחמן שי: במסגרת התפקיד הזה אני למעשה הגורם המתכלל, המעצב והמכוון את ההסברה הישראלית לעולם הערבי.

נחמן שי: במקביל, אני משמש כדוברו של ראש הממשלה לתקשורת הערבית.

נחמן שי: כידוע, ראש הממשלה הוא השר האחראי על יישום הרפורמה ברשות השידור, ובמסגרתה אכן הוחלט שהרשות תקים ערוץ ייעודי בערבית.

נחמן שי: כמובן, מבקר המדינה התייחס לסוגיה הזאת בשלושה דוחות נפרדים שבאמת מתחו ביקורת חריפה על ההזנחה בתחום הזה.

נחמן שי: מנכ"ל משרד ראש הממשלה ומטה ההסברה הלאומי עומדים בקשר רציף עם יושב-ראש ועם מנכ"ל רשות השידור כדי לקדם את הרפורמה.

נחמן שי: הכוונה היא להקים ערוץ שישדר שמונה שעות בערבית מדי יום.

נחמן שי: אתי בנדלר: סליחה.

נחמן שי: חוץ מערוץ-33 או במסגרת ערוץ-33?

נחמן שי: אופיר גנדלמן: על הבסיס של ערוץ-33, כאשר הכוונה היא להרחיב אותו מאוד.

נחמן שי: אתי בנדלר: אבל מדובר על שידורים בערבית במסגרת ערוץ-33.

נחמן שי: במקום ארבע שעות זה יהפוך לשמונה שעות.

נחמן שי: אופיר גנדלמן: בדיוק, אבל הכוונה היא להרחיב תכנים.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: אופיר, יש ויכוח אם זה יהיה בערוץ-33 או זה יהיה ערוץ אחר.

ניצן חן: 34.

ניצן חן: תומר קרני: עמדתו של יושב-ראש הרשות שזה לא בהכרח יהיה על ערוץ-33.

ניצן חן: יכול להיות שזה יהיה בנפרד, אלה דברים שעוד לא נקבעו והפלטפורמה היא פחות – כלומר, אם זה יהיה 33 או הפצה בערוץ אחר, זה עוד לא נקבע.

ניצן חן: היו"ר נחמן שי: היינו כבר בערוץ-34 פעם, אתה אומר.

ניצן חן: אם אתה לא זוכר, אני אזכיר לך.

ניצן חן: ניצן חן: 34, כן.

ניצן חן: גם מזרח תיכון.

ניצן חן: לינדה בר: קראו לו ערוץ המזרח התיכון.

ניצן חן: היו"ר נחמן שי: אני מכיר את כל ה"פראיירים" שאישרו אותו.

ג'עפר פרח: אנחנו פעם היינו צריכים לעתור כדי לקלוט את הערוץ הזה.

ג'עפר פרח: היו"ר נחמן שי: לא בטוח שהייתם רוצים לקלוט אותו.

ג'עפר פרח: ג'עפר פרח: ואחר כך אמרו לנו אנשים – בשביל מה אתם עותרים בכלל, אף אחד לא רוצה לראות אותו.

ג'עפר פרח: אנשים "ירדו" עלינו שעתרנו לבקש לקלוט את השידור.

נחמן שי: לא נעסוק בעבר, אני רוצה לעסוק בעתיד פה.

נחמן שי: אתה חושב שזה יהיה בערוץ-33, ותומר אומר שזה לא יהיה בערוץ-33.

נחמן שי: תומר קרני: אני אומר- לא בהכרח.

אופיר גנדלמן: אני לא יודע איזה מספר הערוץ הזה יקבל בכבלים.

אופיר גנדלמן: היו"ר נחמן שי: השאלה איפה הוא יקבל זה לא פשוט.

אופיר גנדלמן: יושב פה יושב-ראש מועצת הכבלים.

אופיר גנדלמן: זאת לא נחלה שאפשר להתנחל בה היום באופן חופשי.

אופיר גנדלמן: אופיר גנדלמן: בדיוק.

אופיר גנדלמן: אבל היות ואי-אפשר ליצור ערוץ בערבית יש מאין, הבסיס שלו בסופו של דבר מבחינת כוח-האדם יהיה ערוץ-33.

אופיר גנדלמן: זה הבסיס, הטלוויזיה בערבית היא הבסיס להקמת הערוץ הזה – בין אם זה יהיה בערוץ כזה או בערוץ אחר.

אופיר גנדלמן: לוויין עמוס אכן לא נקלט.

אופיר גנדלמן: גם אם נקלט, פוטנציאלית, גם אם האלומה מכסה את האזור, בסופו של דבר אני לא מכיר אף אחד בסביבה שרואה ערוץ-33 במדינות ערב, אולי למעט גורמים כאלה ואחרים בעלי עניין.

נחמן שי: אם הם ילמדו עברית, הם יוכלו.

נחמן שי: עניין השפה מפריע להם.

נחמן שי: אופיר, אנחנו רק צוחקים קצת כדי להירגע, ואנחנו נמשיך.

אופיר גנדלמן: הכוונה היא כידוע להעלות את הערוץ ללוויינים שכן נקלטים באזור כדי להפוך אותו באמת לערוץ כפי שמדינות אחרות עשו.

אופיר גנדלמן: הזכירו כאן את "רוסיה אליום" שמשדרת כבר שנים, יש ערוץ טורקי בערבית, יש ערוץ סיני בערבית.

אופיר גנדלמן: מרבית המדינות המובילות בעולם חושבות שזה רעיון טוב להקים ערוץ משלהן בערבית ואנחנו חושבים כך גם.

אופיר גנדלמן: התקציב להקמת הערוץ מוערך בכ-70 מיליון שקלים לשנה, כאשר למיטב הבנתי, הכוונה היא לחלק אותו חצי-חצי בין תקציב רשות השידור במסגרת הרפורמה לבין תקציבים שיועברו ממשרדי ממשלה, כמו: החוץ, הביטחון, האוצר, ההסברה,המשרד לעניינים אסטרטגיים, וכולי.

אופיר גנדלמן: אנחנו סבורים שיהיה צורך בגידור הכספים האלה כדי לוודא שהם אכן יגיעו למטרתם ולא יוקצבו לדברים אחרים.

נחמן שי: מה שנקרא, איגום משאבים.

נחמן שי: ג'עפר פרח: מה התקציב שעומד לרשות הערוץ היום?

נחמן שי: אופיר גנדלמן: אני לא יודע להגיד.

נחמן שי: תומר, האם יש לערוץ-33 איזה תקציב?

תומר קרני: במסגרת תקציב הרשות – כשאין לכל הרשות תקציב מאושר – יש לערוץ תקציב, אין לי כרגע את הנתון.

נחמן שי: אבל זה להשוות תפוחים לאגסים משום שהוא מדבר על ערוץ ייעודי שישדר בערבית ואולי בשפות אחרות, והם מדברים על ערוץ הרבה יותר מגוון שכולל שידורים חוזרים מתוכניות בעברית וכל מיני סדרות.

נחמן שי: אתי בנדלר: ארבע שעות ערבית.

נחמן שי: תומר קרני: נכון, אי-אפשר להשוות את זה, זה גם לא יהיה מבוסס.

נחמן שי: ג'עפר פרח: הרעיון שהוא מעלה הוא רעיון דומה שבזמנו בממשלת שרון אושר – להקצות לזה 75 מיליון שקלים.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: אני זוכר.

נחמן שי: אופיר גנדלמן: אני רוצה להשלים את הנקודה.

נחמן שי: בהתייחסות לנושא הספציפי שבו אנחנו דנים היום, לגבי הצעת חוק להקמת ערוץ פרטי בערבית, עמדת משרד ראש הממשלה היא שאין צורך בחקיקה כזאת.

נחמן שי: צריך להתקדם בהקמת ערוץ ממלכתי בערבית במסגרת הרפורמה ברשות השידור.

אתי בנדלר: מה עמדת משרד ראש הממשלה?

אתי בנדלר: אופיר גנדלמן: שאין צורך בחקיקה.

אתי בנדלר: אתי בנדלר: לגבי מה?

אתי בנדלר: אופיר גנדלמן: להקמת ערוץ פרטי.

אתי בנדלר: ניצן חן: לא להקמת ערוץ.

אתי בנדלר: אין צורך לחייב אותם - - - היו"ר נחמן שי: הוא השתמש בטרמינולוגיה שניתנה לפני כמה חודשים כשזה עמד על סדר-היום.

אתי בנדלר: בינתיים הפכנו את זה מחוק להצעה לסדר-היום, כך שעניין החקיקה לא עומד כרגע על סדר-היום.

אתי בנדלר: אנחנו מדברים על צורות אחרות של הפעלה.

אתי בנדלר: אופיר גנדלמן: מבחינת הקמת ערוץ פרטי בערבית, הרי יש לנו כבר ניסיון של "רדיו שמס" שקיבל זיכיון במסגרת הרשות השנייה.

אתי בנדלר: אני מניח שרובכם לא מקשיבים ל"רדיו שמס", אבל אני כן מקשיב, והתכנים שם מטרידים.

אתי בנדלר: היו"ר נחמן שי: זה מאוד חשוב לי.

אתי בנדלר: מה אתה שומע שם?

אתי בנדלר: אופיר גנדלמן: קודם כול, הערוץ הזה מהווה פלטפורמה לזרמים הפוליטיים השונים במגזר הערבי.

אתי בנדלר: יש מקום לבל"ד ויש מקום לתנועה האסלאמית וכולי.

אתי בנדלר: הרבה פעמים אני מקשיב ואני מתקשה להבחין בין שידורי החדשות או טון השאלות או טון הסיקור ברדיו הזה לבין רדיו פלסטיני רגיל.

אתי בנדלר: זכור לכולם הראיון שקיים זוהיר בהלול, מיודענו, עם סאמר אל-חאג' – אישה לבנונית מקורבת לחיזבאללה שארגנה את המשט הלבנוני של שתי ספינות שהיה אמור לצאת לארץ, בסופו של דבר בוטל.

אתי בנדלר: אני הקשבתי לראיון הזה בערבית, ואני יכול להגיד לך שראיון אוהד כזה לא ציפיתי לשמוע בתחנת רדיו ערבית ישראלית.

אתי בנדלר: שמעתי את ההסברים של מר בהלול, הם לא משכנעים אותי.

אתי בנדלר: הוא יכול אולי למכור את ההסברים לאנשים שלא דוברים ערבית אבל מי שדובר ערבית לא יכול לטעות בסימפתיה, באהדה.

אתי בנדלר: אותי זה מאוד מטריד, כאזרח ישראלי.

אתי בנדלר: צריך להקפיד שדברים כאלה לא יחזרו בערוץ כזה.

אתי בנדלר: היו"ר נחמן שי: אתה צודק.

אתי בנדלר: אופיר, למיטב ידיעתי, הרשות השנייה, יש לה מערך שאמור לפקח על תחנות רדיו.

אתי בנדלר: אופיר גנדלמן: אמור, אני חושב, זאת מילת מפתח.

אתי בנדלר: היו"ר נחמן שי: הלוא זה לא ערוץ פרטי.

אתי בנדלר: זה ערוץ פרטי בפיקוח ציבורי.

אתי בנדלר: ניצן חן: מר גנדלמן, אין פה נציג של הרשות השנייה, אני לא מפקח עליו.

אתי בנדלר: רק למען הדיוק – מאוד קל לקחת מקרה קיצון של זוהיר בהלול.

אתי בנדלר: אופיר גנדלמן: זה לא פעם אחת.

אתי בנדלר: אני נותן לך דוגמה שכולם מכירים.

אתי בנדלר: ניצן חן: אגב, זה לא ערוץ, זאת תחנת רדיו אזורית - מואזנת מאוד באזור הצפון והגליל, אולי אפילו גם באזור השרון.

אתי בנדלר: ברם אולם, בואו נכניס את זה לפרופורציה.

אתי בנדלר: זאת תחנת רדיו שיש לה אתוס ערבי-ישראלי, חשיבותה בעצם קיומה בפלורליזם של תחנות הרדיו האזוריות – בואו נשים את זה בפרופורציה.

אתי בנדלר: יש שם זוהיר בהלול ויש שם גם תוכנית אקטואליה שמופיעים שם מפרופ' אריה אלדד, דרך בכירים בקדימה, ודרך - - - אופיר גנדלמן: אם מופיע ב"אל-ג'זירה", האם זה משנה את הסיקור של "אל-ג'זירה" את ישראל?

אתי בנדלר: ניצן חן: אופיר, שנייה.

אתי בנדלר: האם תחנת הרדיו הזאת היא בטרמינולוגיה כמו קול ישראל או גלי צה"ל – התשובה היא לא, אבל להשוות את תחנת הרדיו הזאת לקול פלסטין, אני חושב שאופיר - - - אופיר גנדלמן: לא השוויתי לקול פלסטין.

אתי בנדלר: השוויתי לתחנת רדיו פלסטינית רגילה.

אתי בנדלר: המינוח הוא אותו מינוח.

אתי בנדלר: היו"ר נחמן שי: מאחר שאתה לא מייצג את הרשות, אז למה לך להיכנס למים האלה?

אתי בנדלר: ניצן חן: אגיד לך למה.

אתי בנדלר: הרי הטיעון הזה שהשמיע אופיר נדון סביב הקמת ערוץ ערבי מסחרי, והדילמה כאן היא לא פשוטה, השקענו בכך המון-המון מחשבה.

אתי בנדלר: היו"ר נחמן שי: ברור.

אתי בנדלר: ניצן חן: ואני חושב שהערוץ הערבי המסחרי שאנחנו דנים בו עכשיו, חשיבותו, בראש ובראשונה, בהוויה הערבית-ישראלית.

אתי בנדלר: גם כשלוקחים נושאים קונטרוברסיאליים ומציגים את זה מנקודת מבט של תחנת רדיו ערבית, יש כללי משחק כל עוד הוא בתוך הפיקוח הישראלי.

אתי בנדלר: אופיר גנדלמן: ברגע שהם מתייחסים לעצמם, לא כערביי ישראל.

אתי בנדלר: אני לא רוצה להיכנס למינוח.

אתי בנדלר: היו"ר נחמן שי: אנחנו לא רוצים להיכנס לזה עכשיו.

אתי בנדלר: אני בטוח שזאת סוגיה מרתקת.

אתי בנדלר: אופיר גנדלמן: המינוח הוא בעייתי, זווית הראייה היא בעייתית, וודאי שאנחנו מעודדים פלורליזם, ודאי שאנחנו מעודדים חופש ביטוי, אבל יש כאן איזשהו מצב לא סביר שבו אדם מקבל זיכיון, משדר, ואין גוף מפקח.

אתי בנדלר: היו"ר נחמן שי: מה שאתה אומר אלה דברים מאוד חשובים שצריכים להפנות אותם לרשות השנייה – לא ניצן, שהוא מתנדב לעזור לחברים שלו.

אתי בנדלר: הם אמורים להפעיל מערך בקרה, אני מוכן גם לבדוק את זה איתם, אבל זה רגיש ועדין ולא פשוט כל כך ובאמת נוגע בסוגיות של חופש הדיבור.

אתי בנדלר: זה לא פשוט כל כך, אבל בוא לא ניכנס עכשיו לשדה הזה.

אתי בנדלר: הלוא אתה אומר שאתם עובדים על ערוץ – משרד ראש הממשלה, מטה הסברה, רשות השידור – אתם עובדים על ערוץ בשפה הערבית, אינכם יודעים איפה הוא יהיה, אם הוא יהיה בערוץ-33 או במקום אחר.

אתי בנדלר: האם אתה יודע מהו לוח הזמנים להפעלה שלו?

אתי בנדלר: אופיר גנדלמן: מדובר על חודשים, אבל - - - היו"ר נחמן שי: הרפורמה.

אתי בנדלר: עד שתגמרו את הרפורמה תהיה רפורמה במצרים, בלוב, בבחריין.

אתי בנדלר: כל העולם הערבי עובר רפורמות קצת יותר מורכבות, רשות השידור עוד תקועה עם הרפורמה.

אתי בנדלר: תאמין לי, המילה "רפורמה"- אתם מוציאים ריח רע למילה רפורמה, תראו איזה רפורמות עוברות עכשיו.

אתי בנדלר: תומר קרני: לא ראיתי שהעולם הערבי עבר רפורמות, ואנחנו מתקדמים בנושא הזה.

אתי בנדלר: היו"ר נחמן שי: אתם מתקדמים יפה, בסדר.

אתי בנדלר: אופיר, אספתם את ה-35 מיליון האלה בתוך ה - - - אופיר גנדלמן: אני יודע שיש הבטחות.

אתי בנדלר: הכספים, אם עברו בפועל, אני לא יודע.

אתי בנדלר: ג'עפר פרח: האם נכנסו בתקציב לשנתיים הקרובות, 2012-2011?

אתי בנדלר: היו"ר נחמן שי: אחר כך נעשה גם בדיקה של המקורות.

אתי בנדלר: אופיר, תודה, והנושא שדיברת עליו, אני רוצה לדבר אתך בנפרד, מאוד מעניין אותי מה קורה בשידורים שלהם.

אתי בנדלר: ג'עפר, בבקשה.

ג'עפר פרח: אני רוצה להתייחס לקונטקסט.

ג'עפר פרח: יש פה היום שתי אופציות.

ג'עפר פרח: אופציה אחת שעומדת לרשות הקבוצה ולרשות קבוצות אחרות – יש קבוצה שכבר משדרת היום מחיפה שנקראת "מיקס" – היא כבר משדרת, היא לא מחכה לא לרישיון ולא לזיכיון.

ג'עפר פרח: הסיפור של RTVi, ערוץ-9, מוכר לכם.

ג'עפר פרח: אפשר לשדר היום – אתה מתחבר לחיפה, לקריאת השידור בעמאן ואתה עולה ל"ערבסאט", אתה עולה ל"ניילסאט", ויש קבוצה אחת שהיא משולבת – של פלסטינים, עירקים, ירדנים וערבים מישראל – שכבר היום משדרת ויש לה תוכנית מקומית, חלק גדול מהמימון שלה הוא מימון ציבורי שמגיע גם ממדינות זרות, מגיע גם מאנשי עסקים ערביים.

ג'עפר פרח: אגב, רק שתדעו- כש"הלה טי.

ג'עפר פרח: וי" יצאו והודיעו אחרי המכרז שלך שיש קבוצה שנקראת "הלה טי.

ג'עפר פרח: וי", גם את השם "הלה" מישהו כבר לקח על ה"ערבסאט", גם השם "הלה" כבר נכבש.

ג'עפר פרח: כבר קיים שם וכבר נלקח.

ג'עפר פרח: היו"ר נחמן שי: אני לא אוותר לך, אתה מוכרח להסביר לי כי אתה מפתיע אותי עכשיו.

ג'עפר פרח: איך הם משדרים, לאיזה לוויין הם עולים?

ג'עפר פרח: ג'עפר פרח: אתה קונה או ב"ניילסאט" או ב"ערבסאט", זה עולה 350 אלף דולר.

ג'עפר פרח: אם יש מאחוריך שותפות עם ארגון בשטחים שהאיחוד האירופי יכול לתמוך בו במסגרת הדמוקרטיזציה של האמריקנים או של האירופאים שתומכים גם בהפקות בעולם הערבי ונותנים כסף לדברים האלה, אתה יכול לעלות לשידור בשותפות כזאת וזה מה שקורה היום.

ג'עפר פרח: היו"ר נחמן שי: השידור יוצא מחיפה, עולה על איזה לוויין?

ג'עפר פרח: ג'עפר פרח: מחיפה, ועולה על "ניילסאט".

ג'עפר פרח: היו"ר נחמן שי: ומשודר בלוויין.

ג'עפר פרח: ג'עפר פרח: משודר בלוויין לכל העולם הערבי, כולל לערבים בישראל.

ג'עפר פרח: זה גוף שאתה לא יכול לפקח עליו, וזה בדיוק מה שקרה עם הרדיו.

ג'עפר פרח: הרי הרדיו בערבית עלה אחרי שהרדיו הפיראטי הרג את כל מה שזז בשטח, ואז נזכרו להעלות רדיו.

ג'עפר פרח: חבר'ה, השוק מתקדם ומתפתח הרבה יותר מאשר החקיקה בישראל מתפתחת.

ג'עפר פרח: יש פה 696 תחנות, כשרק 28 גופים ממשלתיים עומדים מאחורי הגופים האלה.

ג'עפר פרח: רוב הגופים הם גופים פרטיים.

ג'עפר פרח: הסיפור הזה ייתקע, אתם תעכבו אותו, ייתקע עוד כמה חודשים - יעלה גם מוניד אל-מסרי וגם MBC וגם גורמים אחרים, מעניין אותם הערבים בישראל כקליינטים עתידיים – במצב שלום, במצב מלחמה, לא משנה.

ג'עפר פרח: זה מעניין אותם.

ג'עפר פרח: הם היום גם הולכים ומשדרים מנצרת, זה מעניין אותם.

ג'עפר פרח: השוק – נחמן, אתה צריך להתייחס לזה – שוק התקשורת, שוק ההפקות, שוק הקולנוע, שוק החדשות, הרגו אותו ב-20 השנים האחרונות בתוך ישראל.

ג'עפר פרח: עם כל הכבוד, רפיק חלבי וזוהיר בהלול עבדו במיינסטרים של המיינסטרים בישראל, היום הם בקושי נלחמים בתוכנית מצ'וקמקת בסוף של ערוץ-10 וערוץ-2.

ג'עפר פרח: כל ה"בום" שהיה פה, כמות הכסף שהלכה לקולנוע ולטלוויזיה ב-20 השנים האחרונות, פספסה את האוכלוסייה הערבית.

ג'עפר פרח: היום באה "אל-ג'זירה", נותנת חמש תוכניות לחבר'ה בנצרת - תפיקו לי אותן על ה"נכבה" – אף אחד לא מחכה, לא למשרד ראש הממשלה ולא לכנסת.

ג'עפר פרח: נותנים את הכסף, תפיקו לי חמש תוכניות, משדרים אותן – הם בוחרים את מי לראיין, אתה לא יכול להחליט עבורם.

ג'עפר פרח: גם האיראנים, כשהם משדרים, מישהו יכול להגיד להם לא?

ג'עפר פרח: השוק רץ יותר מדי מהר.

ג'עפר פרח: תסתכלו מה קורה בחדשות המקומיות.

ג'עפר פרח: בוועדה הזאת אתם מאריכים כל שנה את החדשות המקומיות, את ה-25 מיליון שקלים.

ג'עפר פרח: מישהו שאל מה קורה עם מהדורת החדשות בערבית, מתי היא משודרת, איפה?

ג'עפר פרח: כשהפיקה אותה רשות השידור, שידרו אותה ברשות השידור, בערוץ-33.

ג'עפר פרח: איפה עכשיו רפיק חלבי משדר – זכיין של רם לנדס – איפה הוא משדר עכשיו?

ג'עפר פרח: אחרי שתים-עשרה וחצי בלילה, בערוץ נעלם שאף אחד לא רואה אותו.

ג'עפר פרח: גם רם לנדס אומר לך – בשביל מה אני צריך להשקיע שני מיליון שקלים בחדשות בערבית?

ניצן חן: ג'עפר, נגעת בנקודה מאוד חשובה כי המועצה חייבה אותנו להחזיר את זה ל"פריים-טיים".

ניצן חן: ג'עפר פרח: יפה.

ניצן חן: ניצן חן: עד סוף פברואר זה יהיה ב"פריים-טיים".

ניצן חן: ג'עפר פרח: ניצן, אבל המחוקק – כשבאו וקבעו את הוראת השעה – אף אחד לא התייחס להפקות בערבית.

ניצן חן: זה גם קורה עם ה-8% הפקות מקור של "הוט" ו"יס".

ניצן חן: הם אמורים להפיק הפקות מקור – 8% - תסתכלו על התוכן ש"הוט" ו"יס" נותנות היום לשוק הפקות המקור, לכל הפקות הסוגה עילית שקיימות.

ניצן חן: אתה רוצה להתחרות עם MBC בתוכנית שהם קונים מטורקיה.

ניצן חן: חבר'ה, הטורקים משקיעים הון כסף.

ניצן חן: אם לא יהיו השקעות בהפקות מקור עם כסף נכון, הצופה הערבי לא יבוא לראות אותך.

ניצן חן: קרנות הקולנוע והטלוויזיה – כמה כסף הן נותנות לאנשי קולנוע ערביים בישראל?

ניצן חן: המצב הוא שיש כשל שוק מוחלט.

ניצן חן: ואתה כמחוקק היום, אתה יכול לבוא ולהגיד: אני עכשיו מתעורר, לא מחכה רק לרשות השידור, יש שוק הרבה יותר רחב מרשות השידור.

ניצן חן: הכי קל וזה בידיים שלכם – כי אתם מאריכים את זה כל שנה, ואתה מעורב בזה אישית – יש 25 מיליון שקלים שאתם כל שנה מחלקים, אומרים: תפיקו בזה חדשות מקומיות ותשדרו אותן.

ניצן חן: יחד עם מועצת הכבלים אתם יכולים מחר לקבוע שחמישית מהכסף הזה ילך לחברת חדשות ערבית שתפיק חדשות בערבית, במקביל לכך, ואז תהיה באמת תחרות על החדשות.

ניצן חן: היום אין תחרות על החדשות.

ניצן חן: אין תחרות.

ניצן חן: לא קבעתם את זה, פספסתם את השוק הזה.

ניצן חן: לגבי הפקות המקור אותו דבר, אפשר לקבוע תמריצים – אתה תלך יחד עם הערוץ הזה על הפקות משותפות בסוגה עילית, בדברים שבאמת יתחרו על הצופה שהוא צופה ב-MBC.

ניצן חן: באמת, התחרות היא לא עם ערוץ-33, התחרות גם לא תהיה עם מה שיופק ברשות השידור.

ניצן חן: התחרות תהיה של הערוץ הזה עם מה שמפיקים ב-MBC, עם מה שמפיקים בטורקיה.

ניצן חן: איתם התחרות מבחינת התוכן.

ניצן חן: היו"ר נחמן שי: זה מאוד מעניין מה שאתה אומר, אבל אני לא רוצה לפספס את הנקודה וגם לא נמשיך את הדיון הזה כל הבוקר.

ניצן חן: ג'עפר פרח: במה להתרכז?

ניצן חן: היו"ר נחמן שי: בשאלה של הפצת שידורים במזרח התיכון, מעבר לגבולות הארץ – מה דעתך על העניין הזה?

ניצן חן: אמרת דבר אחד חשוב - שעד שהחקיקה והכנסת והמדינה יסיימו את עבודתן, השוק הזה כבר נתפס וייתפס על-ידי יזמות פרטית.

ניצן חן: ג'עפר פרח: השוק הזה נתפס לאט-לאט.

ניצן חן: אני חושב שוועדת הכלכלה צריכה לראות מה הכלים שעומדים לרשותה, להרחיב את השוק הזה כדי שכל ערוץ כזה שיעלה – יוכל בעצם להתחרות.

ניצן חן: היום במציאות, אתה הורדת את הסף כדי לנסות ולהרים את המכרז הזה אחרי שלושה כישלונות.

ניצן חן: היום אנשים לוקחים סיכון להרחיב את השוק קצת.

ניצן חן: אף אחד לא מחייב את הלפ"מ היום להקצות 20% מהתקציב שלה למגזר הערבי, לשידורים של הטלוויזיה בערבית.

ניצן חן: זה משהו שאתם כן יכולים לעשות.

ניצן חן: אני מציע – יש היום מכרז.

ניצן חן: ניגשו בהתאם לתנאי מכרז מסוימים.

ניצן חן: תסיימו את המכרז.

ניצן חן: שוועדת משנה של ועדת הכלכלה תקיים סדרת דיונים איך מרחיבים את שוק ההפקות כדי שאפשר להביא למצב שהערוץ הזה יוכל באמת לעלות לשידור.

ניצן חן: קחו בחשבון, תסתכלו מה קרה ב"אל-ג'זירה".

ניצן חן: אדוני היושב-ראש, אתה יכול להגיד עכשיו לקבוצה – תלכו תשדרו ב"ניילסאט".

ניצן חן: לא אהבו, נדמה לי שאפשר לשאול אתכם, ניסיתם לקנות את "ניילסאט", נתנו לכם?

ניצן חן: היו"ר נחמן שי: לא, הם לא ניסו אף פעם.

ניצן חן: הם פועלים בחשיבה ממשלתית, והממשלה מכוונת הכול לעמוס.

ניצן חן: ג'עפר פרח: אבל תראה מה קרה עם "אל-ג'זירה" – מההורדה של "אל-ג'זירה" עכשיו, מסיבות פוליטיות, במצרים.

ניצן חן: זה יכול לקרות.

ניצן חן: אני הייתי בירדן, ישבתי עם אנשים בירדן שעוסקים בזה.

ניצן חן: יש גם שיקולים פוליטיים אזוריים, לא בטוח שייתנו לערוץ הזה לעלות.

ניצן חן: אתה יכול להחליט עכשיו שתחייב אותם לעלות, ויכול להיות שהבעלים של "ניילסאט" ושל "ערבסאט" יגידו להם: לא רוצים לתת לכם.

נחמן שי: הבעלים או ההנהלה של אותו לוויין יחליטו שהם לא רוצים להפיץ אותו.

נחמן שי: זה מה שאתה אומר.

נחמן שי: נכון?

ג'עפר פרח: בהחלט.

ג'עפר פרח: וכל פעם שעוסקים בזה – ועוסקים בזה גם בפן שזה אינטרס ישראלי של המדינה – זה מקשה על כל משא ומתן עם מי שמפיץ את השידור הזה.

ג'עפר פרח: היו"ר נחמן שי: אני לא דיברתי על אף אינטרס של המדינה פה בינתיים.

ג'עפר פרח: אני רוצה לשמוע את עמדת האוצר בעניין הזה.

ג'עפר פרח: אני מניח שהתכוננתם, היה לכם זמן, ואני רוצה לשמוע מה אתה אומר.

ג'עפר פרח: עופר מרגלית: עופר מרגלית, אגף תקציבים.

ג'עפר פרח: אין לי הרבה מה להוסיף על כל החלק הראשון של המשפט שהציג נציג משרד ראש הממשלה, שכל התוכנית של הערוץ הבין-לאומי ברשות השידור זה המודל שהממשלה עברה לתמוך בהפצה של ערוץ בין-לאומי כזה.

ג'עפר פרח: הנושא הזה מתקדם בתיאום אתנו.

ג'עפר פרח: תמיכה בערוץ פרטי, ולשנות את תנאי המכרז ואת השיקולים העסקיים שלו עכשיו – נראה לנו לא נכון.

ג'עפר פרח: נראה לנו לא נכון להתערב לו בשיקולים העסקיים.

נחמן שי: עופר, מאחר שאתם אנשים נמרצים בדרך כלל, אולי אתה יכול לעזור לי ולומר מתי הם יסיימו את העבודה ומתי הם יעלו לשידור, כי לומר לי שזה אחרי הרפורמה זה משהו כמו "אחרי החגים" – זה מגיע אבל זה אחרי החגים.

נחמן שי: עופר מרגלית: אני לא - - -

נחמן שי: אתה לא יודע.

נחמן שי: אתם גם לא לוחצים על זה, אני מניח.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: אנחנו כן.

נחמן שי: אנחנו מאוד פועלים בנושא הזה ומנסים להתקדם.

נחמן שי: זה לא תלוי רק בי.

נחמן שי: למה אתם רוצים להתקדם?

נחמן שי: עופר מרגלית: כדי ליישם את הרפורמה.

נחמן שי: הרפורמה מאוד משמעותית.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: אה, הרפורמה מעניינת אתכם.

נחמן שי: הבנתי.

נחמן שי: קודם ניישם את הרפורמה ואז נוכל לעשות את הערוץ הזה.

נחמן שי: אתי בנדלר: אני רק מזכירה שהרפורמה אמורה להיות ממומנת, בין היתר, שליש ממנה, בהעלאת כספי האגרה, שעדיין לא - - -

נחמן שי: שהכנסת אמרה את עמדתה הברורה בעניין הזה, ולכן אנחנו יודעים שכמו בסדר, שאחד - - - עופר מרגלית: כי החטיבה הבין-לאומית, אנחנו רואים אותה כחלק מהרפורמה, חד-משמעית.

נחמן שי: זה סדר הדברים.

נחמן שי: לאה ורון: חד גדיא.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: בדיוק, כמו חד גדיא.

נחמן שי: תמיד תהיה איזו סיבה שזה לא יצא לדרך - תאמין לי.

נחמן שי: פשוט לא יכול יותר מאשר להגיד תאמין לי.

נחמן שי: מי עוד מעוניין להשתתף בדיון או להביע דעתו?

נחמן שי: בבקשה.

נחמן שי: איתי לשם: עורך-דין איתי לשם, יועץ משפטי של הקבוצה.

נחמן שי: אני רוצה לחדד את מה שמוסא חסדייה כבר אמר וגם קצת להתחבר לדברים של ג'עפר.

נחמן שי: אנחנו לא היינו רוצים שתהיה שום החלטה שתפגע במכרז הנוכחי.

נחמן שי: כמובן שלהכניס עכשיו, להטיל עלינו הוצאות של לוויין, שזה יכול להיות - - -

נחמן שי: איתי, יש לי שאלה אליך.

נחמן שי: באיזה הוצאה מדובר, אתה יודע בכלל?

נחמן שי: האם עשיתם עבודה?

נחמן שי: איתי לשם: כן.

נחמן שי: ללוויין אחד מדובר על מינימום של 400-350 אלף דולר, זה רק התשלום עבור חיבור ללוויין.

נחמן שי: מעבר לכך יש את ההוצאות של הפקה, של צוות שצריך להגיש לצורך העניין.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: אני ביקשתי להכין עבודה שתתאר את העלויות, במה זה כרוך.

נחמן שי: האם עשיתם עבודה כזאת?

נחמן שי: איתי לשם: ביקשת מאתנו?

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: ביקשתי מהיועץ שלכם, רן, לעשות זאת.

נחמן שי: אתם עשיתם עבודה כזאת, ניצן?

נחמן שי: מי יכול להגיד על איזה סכום מדובר?

נחמן שי: ג'עפר פרח: יש עבודה כזאת, יש הצעות מחיר.

נחמן שי: ג'וזף אטרש: ג'וזף אטרש, אני המנכ"ל של החברה.

נחמן שי: אנחנו מסתכלים על העלויות של לעלות ללוויין בעולם הערבי מעבר לעלות הממשית שהיא באמת הסכום שאיתי ציין, שזה בערך 400 אלף דולר.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: לאיזה לוויין?

נחמן שי: ג'וזף אטרש: עלייה ל"ניילסאט".

נחמן שי: יש משמעות ביצירת לוח שידורים לעומתי, שימשוך את הצופים מהעולם הערבי, כי הרי אנחנו מבינים שהצופים שלנו וקהל ה"טרגט מרקט" שלנו מבחינה עסקית הוא הקהל הישראלי, הערבי-ישראלי, והמפרסמים שיביאו את המימון לערוץ הזה מעבר לבעלי המניות, באמת מעניין אותם הקהל הזה.

נחמן שי: יצירת ערוץ שהוא באמת ערוץ שיודע להתחרות או להיות אחד מהערוצים שנמצאים בקשת הערוצים בעולם הערבי, זה לא משימה שנגמרת רק בעלייה לאוויר.

נחמן שי: ערוץ שיופץ בעולם הערבי יכול לרכוש מפרסמים לאו דווקא ישראלים אלא גם בין-לאומיים, שיעזרו בפלטפורמה הזאת ויפרסמו דרכו.

נחמן שי: מוסא חסדייה: אני מבקש לענות, אדוני, אני מכיר את התחום הזה גם בהיותי משרד פרסום.

נחמן שי: יש הפרדה מוחלטת.

נחמן שי: נניח "יוניליוור ישראל", היא משווקת כאן בישראל וגם לערבים בישראל וגם בעולם הערבי.

נחמן שי: הם מפרידים טוטלית – אפילו המרכזים הם שונים.

נחמן שי: נכון.

נחמן שי: מוסא חסדייה: ובגלל הסיבות הפוליטיות שבהן כולנו חיים, הם לא רוצים להראות שהם כאילו משתפים, ואני חושב שזה לא יאפשר לנו לקבל פרסומים בין-לאומיים בערוץ הזה, כאילו לעולם הערבי.

נחמן שי: אני לא חושב שאנחנו שם, לפחות בשלב הזה.

נחמן שי: ג'וזף אטרש: מבחינת תוכנית, ההסבר של מוסא בקשר למפרסמים הוא באמת ההסבר שגם אני הייתי נותן.

נחמן שי: מבחינת התוכן, אני חושב שהייחוד שלנו והיכולת שלנו לייצר תוכן שהוא תוכן ייחודי שיעניין את הצופה הערבי-ישראלי ויעניין את המפרסם – כי הצופה הערבי יצפה בנו – הוא בעצם ההזדמנות העסקית שנמצאת פה.

נחמן שי: לצאת לעולם הערבי, ההשלכה של זה היא מעבר לעלייה ללוויין כזה או אחר כי זה לא מסתכם בלשים את הכסף.

נחמן שי: זה מסתכם בלייצר לוח שידורים שיודע להתחרות באמת בערוצים שהזכרנו קודם.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: למה?

ג'וזף אטרש: רשת MBC למשל, כשהיא מפיקה תוכנית לרמדאן שהיא גורפת 60% רייטינג – ואני מדבר על מספרים אמיתיים למרות שזה נשמע הזוי, אלה המספרים – 60% רייטינג בעולם הערבי, זה תוכנית שכדי לשבת באותו זמן על אותה סקאלה ולנסות לייצר פייט, זה לא נמצא לא בתקציבים של ערוץ-2, לא של ערוץ-10 ובטח לא של הערוץ הערבי שחי מ-2% מעוגת הפרסום שמופנים לכיוון הקהל הערבי.

ג'וזף אטרש: כלומר, היצירה הזאת של לוח שידורים כזה היא משימה שהיא לא כזו קלה.

ג'וזף אטרש: אני אומר שצריך לחשוב איך ניגשים לעניין הזה ואיך מייצרים לוח שידורים לעומתי כזה, ומה התכנים שמשדרים שם כדי שמצד אחד, זה יעניין את המפרסמים המקומיים, אבל גם יביא רייטינג בעולם הערבי.

ג'וזף אטרש: היו"ר נחמן שי: אתם לא עושים חדשות מקומיות.

ג'וזף אטרש: אתם עושים חדשות, ודאי יהיה להן היבט מקומי, אבל אתם עושים חדשות ארציות, אני מניח.

ג'וזף אטרש: אתם לא תטפלו באירועים ארציים.

ג'וזף אטרש: מוסא חסדייה: אדוני, אנחנו כן נטפל באירועים ארציים, אין ספק, אבל כדי לשדר לעולם הערבי – מה שאמר ג'וזף– אנחנו צריכים גם אולי אולפן בירדן, ברבת-עמון, בקהיר, ולהיות שם, זאת אומרת אנחנו צריכים להתחרות אם כבר עולים.

ג'וזף אטרש: אני רוצה להגיד שאני לא פוסל את העניין הזה, אבל לא בשלב הזה.

ג'וזף אטרש: הייתי ממליץ, אדוני, שאנחנו נלך לפי המכרז, ולאחר שנתחיל לעבוד אנחנו מוכנים לשבת ולראות מה מקורות המימון שאנחנו יכולים לגייס למען ההרחבה הזאת.

ג'וזף אטרש: אנחנו כמובן לא נתחרה ב"אל-ג'זירה", אבל אנחנו יכולים לעשות דברים אחרים שבכל זאת יגיעו לציבור בעולם הערבי שמעניין אותם, על בסיס פלטפורמה של חופש עיתונות, תקשורת חופשית וכל הדברים האלה.

ג'וזף אטרש: אנחנו לא פוסלים גם את העניין הזה.

ג'וזף אטרש: אנחנו נצטרך כמובן את עזרת

ג'וזף אטרש: כם כאן בוועדה בשלב שנגיע, איך לממן, איך לגייס כספים לטובת השידורים האלה – אם זה בנושא חדשות, אם זה בנושא של - - -

נחמן שי: על זה רציתי לדבר כי עוד מעט אני רוצה לסיים.

נחמן שי: נינו אבסדזה: אני רק רוצה לומר שאפשר להתחרות ב"אל-ג'זירה" אם אנחנו נשיג מהממשלה הזאת כמות מספיקה של מיליונים.

נחמן שי: אם נשיג מהממשלה מספיק כסף, מספיק מיליונים, אנחנו יכולים להתחרות גם ב"אל-ג'זירה", לא?

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: הממשלה ידועה בפזרנותה הרבה ורק חיכתה לאפשרות לתת לנו כסף.

נחמן שי: ..

נחמן שי: ג'עפר פרח: במיוחד להפקות מקור בערבית.

נחמן שי: בערבית, כן.

נחמן שי: זה תמיד היה, זה מופיע גם במצע של הליכוד...

נחמן שי: אני מבקש לדעת - כשאני בודק את הוצאות ההפצה שלכם, האם לגבי ה-DTT אתם פטורים או כרגע חייבים לשלם, ניצן?

נחמן שי: ניצן חן: לא, הם רשאים לעלות על החבילה, כמובן בכפוף למימון דמי ההפצה באופן היחסי.

נחמן שי: הרי כל שחקן שעולה אמור לממן.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: אבל אני מבין שהולכים לפטור אותם מזה.

נחמן שי: אתי בנדלר: על ה-DTT אתה מדבר?

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: כן.

נחמן שי: אתי בנדלר: כרגע, הערוץ הייעודי בשפה הערבית איננו נכלל בין הערוצים שניתן להעביר במסגרת מערך ההפצה הזה.

נחמן שי: הסעיף הזה פוצל מהצעת החוק הגדולה שוועדת הכלכלה דנה בה ושאושרה לקריאה שנייה ושלישית לפני שבועיים בערך, אבל הסעיף הוא על סדר-יומה של הוועדה.

נחמן שי: אני מניחה שמחכים להצעת חוק כוללת של הממשלה לגבי סך הערוצים שיועברו במערך הזה.

נחמן שי: לאה ורון: כן, היתה החלטה להרחיב.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: בשלב הזה, אם הם רוצים לעלות ל-DTT הם צריכים לשלם ארבעה מיליון?

נחמן שי: אתי בנדלר: בשלב זה הם לא יכולים לעלות למערך הזה.

נחמן שי: הם בכלל לא עולים ל-DTT.

נחמן שי: אז איך תגיעו לצופים שלכם?

נחמן שי: מוסא חסדייה: אנחנו מגיעים דרך עמוס.

נחמן שי: אנחנו לא חשבנו על ה-DTT כי זאת תוספת שאפילו לא לקחנו אותה בחשבון בבניית התקציב של הערוץ.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: הבנתי.

נחמן שי: מוסא חסדייה: אני מבקש, גם בעניין הזה אנחנו לא שם.

נחמן שי: אתם לא סותרים את ה-DTT.

מוסא חסדייה: לא, אנחנו מוכנים להיות אבל אני מבקש שהמדינה תיקח על עצמה את העניין הזה.

נחמן שי: ברור.

נחמן שי: אז אתם לוקחים על הפצת שידורים שלכם רק את הכבלים והלוויין עמוס.

ג'וזף אטרש: "הוט", "יס" עמוס.

נחמן שי: הפצה ישירה.

נחמן שי: מוסא חסדייה: הפצה ישירה.

נחמן שי: כן, זו הכוונה.

נחמן שי: אתי בנדלר: אני רוצה לציין שהמדינה לא לקחה על עצמה את דמי ההפצה לגבי אף ערוץ – לא לגבי רשות השידור, לא לגבי ערוץ הכנסת וודאי לא לגבי הערוצים המסחריים.

נחמן שי: ג'עפר פרח: בסיפור הזה אין היום חדירה, זו לא אופציה.

נחמן שי: 90% מבתי-האב מחוברים לצלחות לוויין, סך הכול להוסיף 200 שקלים לעינית כדי לקלוט גם את הערוצים הישראליים.

נחמן שי: הסקרים שמצויים היום בשוק מלמדים של-70% יש את העינית הזאת.

נחמן שי: אם כבר להשקיע במשהו, זה לשכנע את ה-30% הנוספים להוסיף את העינית.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: ל-70% יש את התשתית הטכנולוגית לקלוט את השידורים של עמוס.

ג'וזף אטרש: קולטים בפועל.

ג'וזף אטרש: מוסא חסדייה: קולטים היום.

ג'וזף אטרש: אתי בנדלר: אני רוצה להבין.

ג'וזף אטרש: כדי שניתן יהיה לקלוט את הערוץ הזה בלוויין, זה לא סתם לשלם למי שמפעיל את הלוויין הזה אלא צריכים להיות בעצם מופצים באמצעות הלוויין עמוס כדי להיכלל באלומה שבאמצעותה מופצים שידורי ערוץ רשות השידור וערוץ-2, אני לא זוכרת אם ערוץ-10.

ג'וזף אטרש: היו"ר נחמן שי: לתוך מדינת ישראל האלומה הזאת מגיעה.

ג'וזף אטרש: מחוץ למדינת ישראל - - - אתי בנדלר: אז הם יהיו חייבים להצטרף ללוויין עמוס, וזה גם כן הרבה מאוד כסף דמי הפצה.

ג'וזף אטרש: היו"ר נחמן שי: לקחתם בחשבון שאתם עולים.

ג'וזף אטרש: מוסא חסדייה: את זה לקחנו, אדוני.

ג'וזף אטרש: אני מציע – אם לחייב אותנו – לתת לנו את שיקול-הדעת כן להצטרף ל-DTT, או לא.

ג'וזף אטרש: היו"ר נחמן שי: זה כרגע.

ג'וזף אטרש: לגבי תמלוגים, איזה תמלוגים אתם אמורים לשלם למדינה?

ג'וזף אטרש: יושב-ראש המועצה.

ג'וזף אטרש: מה התמלוגים שהערוץ הזה אמור לשלם למדינה, אם בכלל?

ג'וזף אטרש: ניצן חן: כרגע יש סעיף שהקבוצה יודעת כשניגשת למכרז שהמדינה רשאית לקחת מהם תמלוגים כערוץ ייעודי.

ג'וזף אטרש: בוא נאמר שבשנים האחרונות, שרי האוצר והתקשורת פטרו אותם ואת שכמותם.

ג'וזף אטרש: זה יכול להשתנות מחר אבל כרגע יש סעיף כזה שכאשר הם ניגשים למכרז, צריכים לדעת - - -

נחמן שי: רק הערוץ הערבי פטור מתמלוגים או כל הערוצים?

נחמן שי: ניצן חן: לא.

נחמן שי: כל הערוצים הייעודיים.

נחמן שי: כל הערוצים הייעודיים פטורים מתמלוגים.

נחמן שי: ניצן חן: כרגע.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: תשלומים שהם ישלמו בעתיד למדינה, כרגע הם אפס - חוץ ממסים וכדומה.

איתי לשם: מס הכנסה.

איתי לשם: ניצן חן: מסים, ערבויות.

איתי לשם: ג'עפר פרח: ערבות בנקאית של שלושה או חמישה מיליון שקלים.

נחמן שי: זה לא קשור.

נחמן שי: ערבות בנקאית זה ערבות בנקאית.

נחמן שי: זה עולה מה שעולה אבל לא יותר מזה.

נחמן שי: קריאה: יש 300 אלף שקל - - -

נחמן שי: הם לא משלמים למדינה שום דבר כרגע.

נחמן שי: חברת הכנסת נינו אבסדזה.

נחמן שי: נינו אבסדזה: להבדיל כל ההבדלות, אני במהלך עשרות שנים, נחמן, שמתי לב מה קרה פה.

נחמן שי: אני לא רוצה להשוות שידורים בערבית לשידורים ברוסית אבל היתה לי אפשרות עוד במועצת הרשות השנייה, כשהתחילו כל הדיונים, ואז דיברו על השאלה האם צריך שידור ברוסית או לא צריך שידור ברוסית.

נחמן שי: אני מדברת עכשיו על סוג של תיאוריה, אבל הסתכלתי מה קורה – ברגע שלא מספקים חדשות, לא מספקים הפקת מקור בשפה כלשהי, אז היה מדובר בשפה הרוסית, המקומות האלה מייד, אבל מייד נתפסים על-ידי שידורים.

נחמן שי: במקרה שלי זה בא מרוסיה וזה בא מאוקראינה, אני יודעת היטב מה קורה ברגע שאנחנו פה לא מפיקים חדשות, כשלדעתי – אני לא אובייקטיבית – אבל לדעתי זה מספר אחד.

נחמן שי: דבר שני, לא מפיקים הפקות מקור.

נחמן שי: ולכן, באתי לתרום ולומר כל מה שאנחנו כן יכולים לעשות – אני לא מכירה את הטכניקות, לא הספקתי להכיר אותן – אבל כל מה שאפשר לעשות, כלומר להוציא תקציב להפקת חדשות, לדעתי זה הדבר הנחוץ והחשוב; להוציא תקציב להפקות מקור, ולדעתי זה חשוב, אחרת לא שאנחנו לא נתפוס את המקום של "אל-ג'זירה" אלא בדיוק ההיפך יהיה נכון, "אל-ג'זירה" יתפוס מקום פה.

נחמן שי: ניצן חן: משפט לסיום.

נחמן שי: שלוש פעמים המכרז הזה נכשל בעבר, ואנחנו עכשיו באמת בישורת האחרונה.

נחמן שי: ב-96', ב-2003 ו-?

נחמן שי: ניצן חן: ואודי מירון, שכבר קיבל מפתחות ונסוג בו ברגע האחרון – אם אינני טועה זה היה ב-2004.

נחמן שי: מה שאני מנסה לומר הוא שבאמת הגענו לסיטואציה שהפעם זה עשוי להצליח.

נחמן שי: כדי שלא נישאר רק בהבטחה אמורפית שאולי באמת יקום ערוץ דרך רשות השידור אחרי הרפורמה, אני כן חושב שכל משקולת נוספת לתת עכשיו לערוץ הערבי המסחרי עלולה להזיק לעלייתו לאוויר ולהצלחתו, בהנחה שהוא באמת עומד בכל תנאי הסף.

נחמן שי: אני כן מתחבר לרציונל שלך, אדוני היושב-ראש, אבל אני באמת מבקש ממך ברוח הנאום שלך בכנסת בנושא הזה, ואני מצטט: "אני לא רוצה להכשיל את המכרז ואני לא רוצה שייפגע הסיכוי שיהיה שידור בערבית.

נחמן שי: אני אומר שאנחנו נצטרך לחפש מקורות חיצוניים להפצה".

נחמן שי: להישאר במה שאמרת במליאה ולא לנסות עכשיו לקבוע מסמרות כי זו באמת סיטואציה מאוד רגישה שאסור להוסיף למכרז הזה.

נחמן שי: זו דעתי המקצועית, חשוב לי לומר אותה.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: אני רוצה לסכם, קודם כול להודות לכולכם על ההשתתפות שלכם.

נחמן שי: לדעתי, מדינת ישראל בעניין הזה נכשלה כישלון חרוץ ראשון, ועכשיו היא הכפילה אותו בנושא של שידורים.

נחמן שי: אנחנו מבודדים את עצמנו בתוך המרחב שאנחנו נמצאים בו – נוח לנו אולי כך, אחר כך גם נגיד שכל העולם נגדנו, וזה הכול בסדר.

נחמן שי: אין שום סיבה ששתי הזרועות האלה – אחת הזרוע הממלכתית, והשנייה הזרוע הפרטית, שהיא מורכבת אבל נגיד שהיא אחת – שתיהן ביחד לא מסוגלות להוציא מתוכן שידורים בשפה ערבית, ובעיני גם בשפה האנגלית, כדי לסייע לנו באיזשהו מקום להשתלב במרחב העצום הזה שאנחנו חיים בו היום שהוא משופע באמצעי שידור, והיחידים שאינם משתתפים בו זה מדינת ישראל – באופן כללי מדינת ישראל.

נחמן שי: זו פשוט בושה לחשוב במונחים שאנחנו מפגרים אחרי ההתפתחות העצומה שחלה במערכות הטכנולוגיות ואנחנו לא מצליחים גם להגיע וגם לדבר, גם לשדר וגם לתקשר בסופו של דבר.

נחמן שי: ומי שלא מקשר בין השניים – הזיקה שבין תקשורת ודיבור לבין אחר כך גם הבנה ודו-שיח – לא מבין את הדברים.

נחמן שי: אם לא מדברים אזי לא יכולים להגיע לשום הבנה ביום מן הימים.

נחמן שי: אולי זה משרת את מי שרוצה שנמשיך לחיות פה בודדים על ההר הגבוה שבו אנחנו מתגוררים עכשיו.

נחמן שי: בעיני זה צורך לאומי ממדרגה ראשונה, שלא צריך לבוא על חשבונכם, ידידיי המתמודדים הנואשים שמנסים בפעם הרביעית לשדר – לא על חשבונכם, זה ברור שלא.

נחמן שי: זוהי מטרה שמדינת ישראל צריכה להוביל אותה מתוך אמונה שאנחנו גרים פה בשכונה הזאת יותר מאשר מחזור אחד, אלא להרבה-הרבה מחזורים.

נחמן שי: רשות השידור מגלגלת את תפוח-האדמה הזה כל הזמן ממקום למקום, שנים על גבי שנים, ועכשיו אנחנו רק שומעים את ההבטחה החדשה הזאת של "אחרי הרפורמה".

נחמן שי: לא ברור לי מה הקשר בכלל בין הרפורמה לבין השידור הזה, מה הקשר?

נחמן שי: איפה זה בכלל צמח, התנאי הפתטי הזה?

נחמן שי: אני בעצמי השתתפתי בשתי ישיבות אצל מנכ"ל משרד ראש הממשלה בעניין הזה – וזה או-טו-טו, או-טו-טו, או-טו-טו – ואז נכנסים החברים הטובים מהאוצר ואומרים: בסדר גמור, אחרי הרפורמה.

נחמן שי: הכול אחרי הרפורמה.

נחמן שי: בכלל, אולי נתחיל את הספירה אחרי הרפורמה, והכול יהיה בסדר.

נחמן שי: מה זה הרפורמה הזאת?

נחמן שי: רפורמה זה דבר מסוים שנוגע לתחום מסוים, צריך להסדיר אותו.

נחמן שי: כולם מבינים על מה.

נחמן שי: כבר דנו בפורום הזה כל כך הרבה על הרפורמה, אני לא רוצה אפילו להוסיף.

נחמן שי: מה הקשר בין השידור בערבית – ובאנגלית, בעיני, כי גם אנגלית היא שפה ששניים-שלושה אנשים בעולם מדברים אותה – לבין הרפורמה?

נחמן שי: מה הקשר?

נחמן שי: לא יודע.

נחמן שי: זה ממש לא מתחבר לי, אבל אם רוצים להכשיל, אנחנו יודעים שתמיד תימצא דרך להכשיל.

נחמן שי: זה אינטרס של מדינת ישראל, אמרתי.

נחמן שי: אני לא רוצה לדבר על המילה הסברה כי אני לא חושב ששידורים – לא של רשות השידור ולא של הזכיין הפרטי הזה ביום מן הימים - הם שידורי הסברה של מדינת ישראל, ואני לא ממליץ להקים ערוץ הסברה.

נחמן שי: זה כבר "פאסה" המילה הסברה וצירוף המילים הזה ערוץ הסברה.

נחמן שי: אבל ערוץ, או ערוצים שיספרו את הסיפור של מדינת ישראל היום, מה שקורה בה, לטוב ולרע, והרב-שיח שמתנהל בה והחיים ששוקקים בה, וכל התרחשות שהיא, את זה אנחנו צריכים לעשות, בזה אנחנו מחויבים.

נחמן שי: ואם לא נעשה את זה, אז פשוט לא נהיה פה.

נחמן שי: אם אנחנו לא שם, אז אנחנו לא קיימים.

נחמן שי: אני אמשיך לטפל בנושא הזה בשתי דרכים.

נחמן שי: האחת, כלפי רשות השידור בהצעת חוק שאני מקדם, כדי לחייב אותם לעשות את זה – לחייב אותם לעשות את זה לא בקשר לרפורמה ולא בקשר לשום דבר אחר, כחובה ואחריות של רשות השידור לשדר למתחם.

נחמן שי: יש ברשות השידור כבר איזו אמירה כזאת.

נחמן שי: תומר קרני: האם אפשר לענות לגבי הרפורמה?

נחמן שי: עוד שנייה.

נחמן שי: אני אפעל בעניין הזה כי אני חושב שזו מחויבות וזה לא עניין פוליטי בכלל.

נחמן שי: בכלל עוד לא הזכרתי את המילה "פוליטי" פה הבוקר.

נחמן שי: זה לא עניין פוליטי, ואני מקווה ואני אבחן את הדרכים איך לסייע.

נחמן שי: אני לא רוצה לפרוץ עכשיו כי אתם עוד לא זכיתם, וזה הכול בעירבון מוגבל - אחרי שתזכו, איך אפשר לסייע לכם להוציא את השידור מתחומי הארץ.

נחמן שי: ואני מכיר גם את הסוגיה של פרסומת וגם את הסוגיה של לוח תוכניות, ואני מבין את המגבלות, ועדיין אני חושב שאם יהיה ערוץ בבעלות פרטית ובפיקוח ציבורי – ניצן חן, בפיקוח ציבורי, לא מה ששמענו על "רדיו שמס" – זו מחויבות עמוקה שלכם לקיים פיקוח ולוודא מה שמשדרים שם בהתאם לפרמטרים האלה, אז כן, יש לו מקום לפי דעתי בשכונה הזאת.

נחמן שי: ואם לא נעשה את כל הדברים האלה, אז ג'עפר, אתה נתת לנו את הנוסחה וחברת הכנסת נינו אבסדזה אמרה גם כן, זה מה שיקרה.

נחמן שי: אין חלל, תרתי משמע.

נחמן שי: הוא מתמלא, הוא כבר כנראה מתמלא בחלקו, וברוסית הוא כבר יצא לדרך.

נחמן שי: אז אם לא נעשה את הדברים האלה פה, מתוך האינטרס שאני מאמין בו, נמצא את הערוצים האלה משדרים לכל הכיוונים, ואנחנו לא נהיה שם בכלל.

נחמן שי: האם מישהו רצה להוסיף?

נחמן שי: ניצן, רצית להוסיף?

נחמן שי: ניצן חן: לא, לא.

נחמן שי: אני מקבל בהכנעה את הסיכום שלך.

נחמן שי: לא, אל תקבל שום דבר בהכנעה.

נחמן שי: תומר, בבקשה.

נחמן שי: תומר קרני: שאלת מה הקשר לרפורמה, צריך לזכור באיזה מצב אנחנו מתפקדים.

נחמן שי: שאין ועד מנהל לרשות השידור כבר שנה, שרשות השידור פועלת עם מליאת מעבר שלא רשאית לקבל החלטות ארוכות-טווח, ופה מדובר בהחלטה אסטרטגית ארוכת-טווח, וכולי, והמליאה הנוכחית אני לא יודע אם היא רשאית לקבל החלטות כאלה, ואנחנו באמת מצפים שכבר ימונו המוסדות.

נחמן שי: שאלות אחרות הן שאלות של המבנה הארגוני והתקציב - והדברים האלה, מה לעשות, זה אחרי הרפורמה.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: אני מבין את המגבלות האלה, אני יודע אותן ויכול להיות שמייד כשתעשו משהו אז מישהו כבר ייקח אתכם לבג"ץ.

נחמן שי: הנקודה היא שהדברים לא יכולים לחכות.

נחמן שי: החיים זורמים, הם לא מחכים שיבחרו ועד מנהל או שיבחרו מליאה, הם לא מחכים.

נחמן שי: המציאות – עכשיו, זה ממש בימים האלה – אנחנו רואים עד כמה העולם הערבי שסביבנו סוער, וחלק מהכוחות המניעים אותו הם כוחות של תקשורת – גם התקשורת של השידורים הטלוויזיוניים וגם הרשתות החברתיות.

נחמן שי: זה הכול תקשורת, ואנחנו לא שם.

נחמן שי: זה פשוט לא עולה על הדעת.

נחמן שי: אנחנו לא שם.

נחמן שי: אנחנו שם עם שחקנים מחליפים.

נחמן שי: ג'עפר פרח: אני מציע שבכל זאת הוועדה תקיים עוד כמה דיונים איך לטפל ולעורר את כל השוק הזה של הפקות המקור ושוק השידורים, מחדשות עד הפקות סוגה עילית, איך הוועדה יכולה באמת ללוות את כל השחקנים בשטח, שימנפו את השוק הזה, שלצערי חוסל – חוסל בצורה מאוד קשה ב-20 השנים האחרונות, למרות שהכול פרח במדינה – כל שוק הקולנוע והטלוויזיה פרח; השוק הזה בערבית חוסל, ואני מציע שהוועדה לא תפטור את עצמה אלא תקיים כמה דיונים, כולל בנושא של החדשות.

נחמן שי: היו"ר נחמן שי: לא ברור שזה המנדט של ועדת הכלכלה.

נחמן שי: אני מוכן לבדוק את זה אבל לא ברור שזה המנדט של ועדת הכלכלה לדון בכך.

ניצן חן: ועדת הכלכלה מלווה את כל הנושאים שג'עפר הזכיר עכשיו – אגב, חלק זה בסמכותה.

ניצן חן: החדשות המקומיות, ועדת הכלכלה היא זאת שמוסמכת והיא זאת שתקצבה את מהדורת החדשות בערבית.

נחמן שי: כן.

נחמן שי: חדשות מקומיות כן.

ניצן חן: ג'עפר, עזוב, בוא לא נערבב שמחה בשמחה.

ניצן חן: בוא נסיים את הפאוזה הזאת.

ניצן חן: אתה יודע יפה מאוד שבלי ועדת הכלכלה הזאת, אנחנו כמועצה ציבורית לא היינו מצליחים לתת את ההקלות המתבקשות לשפר את ההיתכנות הכלכלית של הערוץ שאתה שותף לו, אז בוא – בלי ועדת הכלכלה, ואני דווקא בעניין הזה כן שמח שניתנה סמכות לוועדה הזאת - ויש "עבודה ערבית" עם סייד קשוע בערוץ-2.

ניצן חן: היו"ר נחמן שי: אני רוצה להודות לכולכם.

ניצן חן: ניפגש בעתיד.

ניצן חן: תודה רבה, הישיבה נעולה.