הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 18, פרוטוקול מספר 100, 2011-02-01 09:30

זבולון אורלב: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה ואני מודה לכל המשתתפים.

זבולון אורלב: הסוגיה בה אנחנו רוצים לעסוק היום היא, להגיע להסכמה מרצון לאמנה שבעקבותיה יהיה מעין תו תקן לבית בטוח לילדים.

זבולון אורלב: את חטאיי אני מזכיר היום, ואולי זכויותיי, אני עסוק להערכתי בין שש לשבע שנים בניסיונות להסדיר בתקנים שונים את הסוגיה של בית בטוח, בעקבות החשיפה שלי לעבודה המדהימה שעושה ארגון "בטרם".

זבולון אורלב: עוד בקדנציה החמש עשרה בהיותי גם אז יושב ראש וועדת החינוך והתרבות, התוודעתי לממצאים המדאיגים גם של ארגון "בטרם" וגם של המועצה הלאומית לשלום הילד שאוספת נתונים בנוגע לפגיעת ילדים בסביבה שאמורה להיות דווקא הבטוחה עבורם - שם רוב הפגיעות של הילדים.

זבולון אורלב: זה התחיל עם הצעות חוק שלי בדבר חובה להתקנת סורגים בבתים וכדומה.

זבולון אורלב: אז התברר לי שאני עולה, כנראה, על אחד המוקשים הכי בעייתיים בשיטת המשטר הישראלי וזה התיאום בין משרדים.

זבולון אורלב: זה כמעט מכשול בלתי עביר גם לזבולון אורלב שעד היום העביר למעלה מארבעים חוקים בכנסת.

זבולון אורלב: פחות או יותר אני רואה את עצמי כאחד המומחים במערכת השלטון במדינת ישראל, גם עובד מדינה למעלה מעשרים שנה, גם מנכ"ל בשני משרדים, גם שר, גם יושב ראש של כמה וועדות בכנסת.

זבולון אורלב: לי זה נראה מכשול בלתי עביר בכל מה שקשור להסדרת הסביבה הבטוחה לילד, כי יש מכון התקנים, שאני מבין שלא נמצא כאן היום, אפילו להביא את כולם לישיבה אחת זה מסובך, כל אחד עם התירוצים.

זבולון אורלב: המינהל לתכנון, פילזר לא נמצא כאן היום, כי אי אפשר לתאם יום שמנהל מכון התקנים ומי שממונה, ומשרד הבינוי השיכון, בקיצור, זה סיפור כמעט בלתי אפשרי.

זבולון אורלב: לצערי אני לא יושב ראש וועדת ביקורת לענייני המדינה כי שם יש סמכות להוציא צו הבאה.

זבולון אורלב: כידוע גם איימתי פעם על ראש הממשלה שאני אוציא לו צו הבאה.

זבולון אורלב: בינתיים ילדים נפגעים.

זבולון אורלב: באחת הישיבות הקודמות עלה רעיון שבמקום שנחפש הסדרות חוקיות ועד שנגיע לדבר הזה כנראה יתקיים מאמרו של עגנון שעד שבאה הנחמה יוצאת הנשמה, כנראה יוצאות כמה נשמות של כמה ילדים לצערנו.

זבולון אורלב: בואו נחפש דרך להגיע.

זבולון אורלב: הדבר הזה הוא באופן וולונטארי והואיל ואני גם אחד מהכיפות הסרוגות, אני יושב ראש השדולה לקידום החברה האזרחית, אני מאוד מאמין בהתארגנות וולונטארית, מאוד מאמין בהסדרה חברתית מרצון.

זבולון אורלב: אמרנו, בואו ננסה כל הגורמים הרלוונטיים לגבש דרך שבה נייסד אמנה שאנשים מרצון יקבלו עליהם עול.

זבולון אורלב: אם אדם רוצה לרכוש דירה, בדרך כלל וכמו שאני מבין, אחוז לא מבוטל מרוכשי הדירות הם זוגות צעירים עם ילדים, אבל גם זוגות כמוני סבים וסבתות לנכדים, ילדים נמצאים כמעט בכל בית בישראל, שייקחו עוד שיקול אחד אם יש לדירה הזאת תו תקן.

זבולון אורלב: צריך למצוא מלה אחרת כי תו תקן לכאורה זה דבר מאוד פורמאלי, צריך למצוא כאן שם יצירתי אחר.

זבולון אורלב: כרגע נקרא לזה תו תקן לבית בטוח.

זבולון אורלב: יכול להיות שהרוכש יגיד שיש לו אפשרות אחת לקנות דירה שאין לה תו תקן ואחת עם תו תקן, והוא למען שלום ילדיו, נחשוב גם שיש "בטרם" ואת המועצה הלאומית למען שלום הילד, נעשה גם קמפיין לעניין הזה – "חברים לכו רק לבתים בטוחים ואל תסכנו את חיי הילדים שלכם".

זבולון אורלב: יכול להיות שנחסוך חיים ופציעות של מספר לא מבוטל של ילדים.

זבולון אורלב: הואיל ואני גם חבר וועדת הכספים, הייתי לי שיחה לא מעמיקה עם יושב ראש ארגון הקבלנים, ניסים בובליל, סיפרתי לו בשיחה חטופה על הרעיון הזה והוא אמר "זה רעיון שאנחנו מוכנים להקשיב לו".

זבולון אורלב: הוא לא התחייב לכלום.

זבולון אורלב: מאוד התעודדתי מהגישה שלו ומהתגובה שלו, אמרתי שאם זו התגובה כדאי לזמן דיון לא מחייב, כולם באים ברצון טוב, כדי לראות מה עושים על מנת לקדם את הרעיון הזה.

זבולון אורלב: בינתיים אני מודה שהתלהבתי מההצעה שלי ושוחחתי עליה עם עוד כמה אנשים בכל מיני הזדמנויות, אנשים מכל הקשת כמו משפטנים ואחרים.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר שלא שמעתי ולו הסתייגות אחת.

זבולון אורלב: חיפשתי איפה המוקש, איפה הבעיה, נער הייתי וגם בגרתי ולמדתי שצריך לחפש איפה הכשל, כרגע אני לא מזהה אותו מלבד הבעיה להגדיר מהם הקריטריונים כדי לקבל את תו התקן.

זבולון אורלב: מצד אחד, אי אפשר להציע כאלה תנאים שאיש לא יכול לעמוד בהם, ומצד שני, אי אפשר להציע תנאים כאלה שלא ישמשו את המטרה שיהיה בית בטוח.

זבולון אורלב: כרגיל צריך לבחור בדרכו של הרמב"ם וללכת בדרך האמצעית, לראות מהם תנאי המינימום ההכרחיים כדי שהוועדה לזכויות הילד תוכל לומר שדירה שמתקיימים בה תנאים כאלה היא זכאית לשאת את תו התקן שהחליטו עליו הארגונים והקבלנים והאחרים.

זבולון אורלב: זה מהות הדיון שלנו.

זבולון אורלב: אני מציע שנעשה סיבוב ראשון, עדיין לא להיכנס לתנאים אלא לשני דברים, ראשית לגבי עצם הרעיון נערוך סיבוב ונראה אם יש מתנגדים או תומכים ואיפה אנשים מזהים בעיות.

זבולון אורלב: שנית, איך חושבים לקדם את התהליך הזה, הרי לא נשב כאן בקבוצת עבודה כל כך גדולה ונתחיל לדון מהם התנאים המדויקים, אלא איך בונים את אותה קבוצת עבודה שתנסה לגבש את הפרטים.

זבולון אורלב: כידוע השטן מצוי בפרטים.

זבולון אורלב: אלו בעצם שני הדברים שאם נצא איתם היום אני חושב שקידמנו את העניין.

זבולון אורלב: ניתן זכות ראשונים לארגון הקבלנים.

זבולון אורלב: בבקשה.

מוטי כידור: אני מנכ"ל התאחדות הקבלנים.

מוטי כידור: אני חדש בתפקידי, עברתי על החומר, קראתי את החומרים של הוועדה.

זבולון אורלב: מה הרקע שלך?

מוטי כידור: השתחררתי מהצבא לפני כארבע שנים, הייתי מפקד חטיבה, ובארבע שנים האחרונות עשיתי עסקים.

מוטי כידור: יתרוני הוא שאין לי רקע מוקדם, אין לי משקעים ואין לי היסטוריה בבניין, רגליי לא מקובעות בבטון.

מוטי כידור: עברתי על החומר והתייעצתי עם נתן חילו שהוא יושב ראש האגף הטכני שלנו, ועם ניסן צ'ליק קבלן חבר בוועדות, קבלן ארבעים ושמונה שנים ויש לו הרבה ניסיון.

זבולון אורלב: אשרייך, להיות בונה בתים בישראל.

מוטי כידור: למדתי מהם על החוק ועל הוועדה.

מוטי כידור: התאחדות הקבלנים תומכת במהלך, כפי שאמר ניסים בובליל הנשיא, הקבלנים בונים גם היום בתים תוך תשומת לב ועמידה בתקנים בנוגע לבטיחות שקשורה בילדים.

מוטי כידור: ההתאחדות תהייה שותפה לכל מה שקורה ולכל התהליך שימשיך מכאן והלאה.

מוטי כידור: שאלת על מוקשים, אני אדבר בשתי מילים על מוקשים, איפה יש בעיה לקבלנים.

מוטי כידור: אתן דוגמה, בתקן של מכון התקנים שהקבלנים מחויבים לעמוד בו, כשהם ניגשים לקבל טופס 4 בתהליך רישום של בית הם באים לרשות המקומית ומגישים חבילה גדולה של דוחות כדי לקבל את האישורים.

מוטי כידור: גם היום היקף הבדיקות והתקנים שהקבלנים נדרשים על פי חוק לעמוד בהם הם גובהים מאוד.

מוטי כידור: החקיקה במדינה מתקדמת, אני לא רוצה להגיד שיש עודף חקיקה, אבל יש המון חוקים וחלקם קושרים יד ורגל.

מוטי כידור: אתה מחוקק חוק עם כיוון מסוים אבל הוא מטיל על הקבלן, בנושא שלנו, הוא מטיל עליו מגבלות ועומסים בתחומים בירוקראטיים.

מוטי כידור: דיברנו כאן על דוגמה של ריצוף שימנע החלקת ילדים, הילדה הקטנה שלי בת שש כשהיא עושה חצי צעד בבית, הבית באמת בנוי בסדר, כשהיא עושה חצי צעד היא תמיד נופלת, וגם לא על המדרגות, הבית מרוצף ועומד בדרישות התקנים.

מוטי כידור: אגב, קיים תקן בנושא הזה וזה כבר בחוק.

מוטי כידור: בצד השני אשתי, לה זה עושה בעיה כי הריצוף שהוא בתקן מונע החלקה, מבחינת הניקיון הרצפה מתלכלכת, אני לא רואה את זה אבל אני מקבל את זה.

מוטי כידור: אני נותן דוגמה זוטרית מהבית שלי אבל זו דוגמה מהחיים.

מוטי כידור: זה נוגע לתחומים נוספים ובהצעות אחרות, לכן בהמלצה, בתקן וולונטארי כפי שמוצע אנחנו מאוד תומכים, ואנחנו גם נהייה שותפים לארגון "בטרם" ונמליץ גם לקבלנים ונדחף אותם בכיוון, וגם את הרוכשים.

מוטי כידור: כשרוכש בא לקנות דירה שיהיה לו רשימת בדיקה לבחון את המוצר שהוא מקבל ולומר אם הוא מתאים לו או לא.

מוטי כידור: צריך לקחת בחשבון, לרובנו או שיש לנו ילדים או נכדים, אבל יש גם כאלה שאין להם ויכול להיות משהו עם חוק כזה כמו פתיחת חלונות או בסעיפים אחרים שיש אדם שלא רוצה שכך יבנה, הוא מעדיף אחרת כמו למשל חלונות גדולים.

זבולון אורלב: זכותו.

מוטי כידור: אבל אם זה יהיה מחויב על פי חוק אז הבית יבנה עם המגבלות מבחינתו.

מוטי כידור: זה עומד מהצד השני.

מוטי כידור: אנחנו תומכים ואנחנו חושבים שהגישה נכונה לתקן וולונטארי.

מוטי כידור: נשמח להמשיך לשתף פעולה ולהפיץ את זה לציבור שלנו.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: עוד חברים מהארגון בבקשה.

ניסן צ'ליק: אני הייתי רוצה להביא מהחיים ומהניסיון רק כדי למסור מידע כללי.

ניסן צ'ליק: קבלן נאלץ לקבל את טופס 4 המפורסם, הוא קרוב לעשרים ושלושה- עשרים וארבעה אישורים מכל מיני מוסדות.

ניסן צ'ליק: כמו שאמרת חבר הכנסת שם מגיע בעצם התהליך, היום אני צריך אישור של נגישות שזה דבר חדש ונחוץ, אישור של הבטיחות, כידוע לכם בכל עירייה ובכל איגוד ערים יש טפסר והטפסר כדי שאני אקבל את האישור מחייב אותי קודם כל להגיש את התכנית, אז הוא מוציא מסקנות וכאשר אני מגיע לטופס 4 הוא אומר "המסקנות כך והאישורים כך אבל תוסיף את זה".

ניסן צ'ליק: הקבלן נמצא בלחץ מצד אחד מהלקוח שחייב להיכנס לדירה ומצד שני, לא רשום לו.

ניסן צ'ליק: הוא נחנק.

ניסן צ'ליק: לידיעתכם זה לא אחיד בכל המקומות, לכל טפסר יש ממלכה והוא שומר עליה והוא מוסיף כי הוא מבין.

ניסן צ'ליק: זה חלק מהעניין.

ניסן צ'ליק: אני משתתף בוועדה ואני חושב שהגישה שלנו הייתה תמיד ללכת לקראת.

ניסן צ'ליק: אנחנו רוצים להיות במצב שהלקוח שלנו ירגיש הכי בטוח שאפשר למען הילדים ולמען הכל.

ניסן צ'ליק: כדבר ראשון, אמר המנכ"ל שלנו, ניגש באופן התנדבותי.

ניסן צ'ליק: אני חושב שהתחרות שלנו תהייה אחר כך, הנה יש קבלן שהלך בהתנדבות ומילא את הסעיפים שהומלצו על ידי "טרם" והקבלן הזה לא ממלא אותם, שהלקוח יחליט עם הוא רוצה ללכת ואיפה הוא רוצה להיות עם הילדים.

ניסן צ'ליק: לדעתי זו הגישה, אם נצליח שמרב הקבלנים יקבלו את ההמלצות הוועדה עשינו את שלנו, אז לקבלנים האחרים לא תהייה בררה ובשביל להתקיים בשוק הם יצטרכו ללכת איתנו.

ניסן צ'ליק: אנחנו רואים את זה בצורה חיובית  אבל חשוב שהבירוקרטיה לא תכביד עלינו.

זבולון אורלב: שמת כאן על השולחן את סוגיית הבירוקרטיה, זאת אומרת שגם בנושא שאנחנו עוסקים בו אנחנו לא רוצים להוסיף משהו מרבה בירוקרטיה, אני חושב שאתה צודק במאת האחוזים.

זבולון אורלב: במסגרת ההסדרים והאמנה שנצטרך לבנות נצטרך לבנות איך 'תו התקן' הוא לא אריך פרוצדורות ולא גוזל זמן, צריך למצוא פתרונות כי בלי זה, לא זאת הכוונה, לדעתי לא צריך לפגוע בלקוחות ולומר שיש עוד דבר, כדי שלא יגידו תעזבו אותנו מכל השטויות האלה.

זבולון אורלב: בבקשה ארגון "בטרם".

מיכל קליין: שלום לכולם.

מיכל קליין: ראשית אנחנו בוודאי מעודדים שיהיה תו.

מיכל קליין: השאלה איזה תו - - -

זבולון אורלב: תו וולונטארי, לכאורה אתם ואני צריכים להגיד לא רוצים וולונטארי, לא רוצים טובות.

מיכל קליין: אנחנו רוצים להתחיל.

זבולון אורלב: יש יתרונות לוולונטארי גם כן.

מיכל קליין: כמו שאתם רואים, חולק לכם מסמך עם עמדתנו לגבי חתירת קביעת אמות מידה לבית בטוח לילדים.

מיכל קליין: כמו שאני רואה את הדבר, ההחלטה, וחבל שמכון התקנים לא נמצא, בעצם להבין אם מכון התקנים מעוניין/יכול/רוצה ואיך אפשר לקבל החלטה לכתיבת תו כזה.

מיכל קליין: האם זה באמת המסלול בו אנחנו רוצים ללכת?

מיכל קליין: או האם לקחת את הגופים ולקחת את מסקנות וועדת פיזלר וגם את התו שנמצא היום ואומרים שהולכים עליו.

מיכל קליין: כל הגופים שרוצים שיאמרו מה דעתם, שיאמרו שבחנו שוב את ההמלצות של ארגון "בטרם" בשיתוף הרשות הלאומית להסמכת מעבדות, עשו מדרג זה או אחר וזה מה שמקובל עליהם, וזה מה שהם רוצים שהקבלנים יבנו לפיו.

מיכל קליין: השאלה היא, מהו התהליך הנכון שבאמצעותו נוכל לומר, שאותו קבלן אמר אני רוצה לעמוד באותן אמות מידה שנקבעו והוסכמו פה על ידי הגורמים השונים?

מיכל קליין: איך אנחנו מוודאים, שהוא עמד באותן אמות מידה?

מיכל קליין: יש לנו כאן כל מיני דרכים.

מיכל קליין: דרך אחת היא, שהקבלן יצהיר וזהו.

מיכל קליין: דרך אחרת היא, שנעשה מערכת פיקוח והסמכה.

מיכל קליין: אני מבינה, שמצד אחד זה עוד מקום שקשה לקבלן ומוסיף לו בירוקרטיה, אבל מצד שני אנחנו צריכים לבחון את הדרך הנכונה כאשר הקבלן מצהיר זה אכן נעשה.

מיכל קליין: כמובן שאני תומכת, אנחנו כבר באמת נמצאים במקום שזה נדרש.

מיכל קליין: הייתי שמחה אם נוכל להחליט על הדרך בה נפעל.

זבולון אורלב: אין לי ספק שזה לא ריאלי להקים צבא מפקחים, כדי לבדוק אם את מה שהקבלנים קיבלו על עצמם, הם אכן מקיימים.

זבולון אורלב: בואו נהייה ריאלים, הרי זה לא הממשלה, ולא הרשויות צריכות להחליט שלפני שנותנים טופס 4 להגיד שאם הוא התחייב על הדבר הזה יש לבדוק אותו.

זבולון אורלב: יבואו עוד טפסר זה או אחר, אני לא רוצה להגיע למחוזות האלה ואני אומר את זה גלוי.

זבולון אורלב: מה שכן, ומה שיכול להיות, זה שהפיקוח הטוב ביותר הוא של הדייר.

זבולון אורלב: לדעתי הוא המפקח הטוב ביותר, כלומר שבחתימת החוזה יש עוד נספח שבו הקבלן אומר שהוא מתחייב גם על בית בטוח שכולל שמקבלים א', ב', ג' ד', והדייר יבדוק, למה אני צריך לבדוק את זה?

ניסן צ'ליק: הלקוח.

זבולון אורלב: הלקוח, אני מקבל את התיקון.

זבולון אורלב: אני חושב שזה צריך להיות הכיוון.

זבולון אורלב: אם נחשוב על צבא וולונטארי, בעיניי זה לא נראה מעשי.

זבולון אורלב: הכל כאן מחשבות.

גרישה דויטש: אני הממונה על התקינה במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

זבולון אורלב: אבל לא מכון התקנים.

גרישה דויטש: אני יושב ראש מנהלת תו תקן במכון התקנים.

גרישה דויטש: תראו בי כנציג המכון.

זבולון אורלב: צלצל אלי, אני אומר את זה לפרוטוקול, מר כהן כגן שהכרתי אותו בעקבות פעילותי להסדרת סוגיית החשמלאים, החשמל ומהנדסי החשמל, כידוע יש שם בעיה, והתנצל בפניי שהפילו עליו את התיק הזה ושהוא לא יכול להיות היום ושגם הממונה עליו לא יכול להיות וגם הממונה על הממונה לא יכול להיות.

זבולון אורלב: אמרתי להם "אל תעשו לי טובות זו ישיבת רק של רצון טוב".

זבולון אורלב: מכון התקנים לא רוצה להיות בתמונה, שלא יהיה בתמונה, הציבור יראה וישפוט.

זבולון אורלב: אני אומר את דעתי איפה שאמצא לנכון לומר את דעתי על מכון התקנים.

זבולון אורלב: אגב, גם בישיבה הקודמת שדנה במסקנות  וועדת פיזלר גם לא היה.

זבולון אורלב: אני מאוד מכבד שהגעת.

גירשה דויטש: אנחנו מנהלים מחר ישיבת מנהלת תו תקו, זו מנהלת ציבורית שאחראית על נושא תו תקן שמכון התקנים מנהל בפועל את העניין, אני אעלה את העדר הנציגות, העדר סדרתי נקרא לזה.

גירשה דויטש: לגופו של עניין ועל מה שנאמר בעיקר על ידי נציגת "בטרם".

גירשה דויטש: היום ישנם תווי תקן הקשורים לבנייה - יותר מאחד.

גירשה דויטש: מכינים במכון התקנים בשלב מתקדם היום, נשארו חודשים ספורים עד שהדברים יפורסמו, תקנים לבנייה ירוקה במסגרת פרויקט שהממשלה אישרה גזי חממה עד שנת 2010.

גירשה דויטש: סדרה שלמה של תקנים של מה שנקרא יעילות אנרגטית ודברים רבים.

גירשה דויטש: זה יהיה עם השקעה שממן משרד התשתיות.

גירשה דויטש: הוא יהיה בוודאות, בעצם קיים היום תו תקן לבנייה ירוקה.

גירשה דויטש: דבר נוסף, במכון התקנים, מנהלת תו תקן מרכזת נושא שנקרא 'תו תקן לנגישות' – נושא חשוב ביותר.

גירשה דויטש: היו דיונים עם ארגונים מחוץ למכון התקנים, ירכזו את הנושא וינהלו איתו ובסוף הוחלט שזה יהיה בתוך מכון התקנים, זה הוחלט בקונצנזוס של כל מיני גורמים כולל נציגים של הנכים.

גירשה דויטש: כעת אנחנו מדברים על תו לבית בטוח לילדים.

גירשה דויטש: תו שהמשרד שלנו תומך בו במפורש, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם מספר ארגונים.

גירשה דויטש: אולי יהיו שלושה תווים, ואני לא מזכיר תו כל שהוא.

גירשה דויטש: יהיה צורך להחליט שיש שני תווים וחסר שלישי, אלה או אלה ומה שווה יותר וכן הלאה.

גירשה דויטש: כנראה זה יהיה צריך להיות מרוכז במקום אחד.

גירשה דויטש: יתכן מאוד שיהיה צריך בעתיד לדרג את תו התקן למגורים- לבנייה, אולי אחד שכולל את הכל, הדרג השני של אותו תו תקן שכולל חלק מהדרישות כדי שהרוכש יוכל לבחון.

גירשה דויטש: זאת מחשבה ראשונית ואני לא הייתי רוצה להרחיב, לא מספר תווי תקן שונים לדיור אלא משהו שהוא הרבה יותר משולב כדי להקל על הרוכש.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: אני מאוד מבין את דברייך, אבל זה צריך להיות דיון בוועדת הכלכלה שהיא מפקחת גם על משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה וגם על משרד הבינוי והשיכון.

זבולון אורלב: אני לא מומחה בתווי תקן, אבל מעיסוקי וכבר אמרתי שאני למעלה משבע שנים בפרשה הזאת, אני די מיואש מהגישה של הממשלה ושל מכון התקנים ושל משרד הפנים ושל משרד הבינוי השיכון בכל מה שקשור בבית בטוח לילדים.

זבולון אורלב: אני אומר גלוי.

זבולון אורלב: הוולונטריות לא צריכה להתחרות בממשלה, אם הממשלה תגיע למסקנה שהיא רוצה להסדיר את הדברים האלה בחוק מי אנחנו שנוכל לעקב אותה?

זבולון אורלב: שתסדיר את זה בחוק.

זבולון אורלב: אני בהרגשה, אני לא חושב שאחד צריך לבוא על חשבון השני, עד שאתם תגמרו את החוק, אני לא רוצה לשאול אותך כמה זמן כבר עובדים על תווי התקן שציינת, אלו שנים ולא ימים ולא חודשים.

זבולון אורלב: דוח וועדת פיזלר רק על הסורגים, מהרגע שהוחלט ועד הרגע שהציעו, ועושים משהו זה לדעתי לפחות שלוש שנים, בינתיים אני לא רואה שמישהו מתייחס לוועדת פיזלר.

זבולון אורלב: לכן אני לא רואה שום סתירה ושום התנגשות.

זבולון אורלב: אם הממשלה מרגישה מחויבות לעניין שתסדר את זה בתקן אחד משולב או בתקנים נפרדים, אני לא נכנס לדברים האלה.

זבולון אורלב: אם היא תחליט זה בסדר גמור, ואני חושב שכולם ישמחו על כך.

זבולון אורלב: אני לא יודע אם יגיעו לזה, אז יגידו שזה מייקר את הדירות ורוצים להוזיל את הדירות, יכולים להיות כל מיני שיקולים.

זבולון אורלב: אני לא רואה סתירה.

זבולון אורלב: עד רבה, שבו תדונו.

זבולון אורלב: תוכל לדווח להם שיש בינתיים התארגנות לתו תקן וולונטרי שהוא יהיה הכשרת הדרך לתו תקן מחייב על פי חוק.

זבולון אורלב: אני רק מקווה שלא יהיה מישהו בממשלה שיגיד לא טוב לעשות תו תקן וולונטרי.

זבולון אורלב: אני אשאל למה ואני חושב שזה לא מפריע, שהממשלה תלך ותעשה את הדבר הזה.

נתן חילו: אני מנהל אגף הבטיחות בהתאחדות הקבלנים.

נתן חילו: נתחיל בזה שהקבלנים רואים בתו תקן, לא נקרא לזה תו תקן אלא בית בטוח לילדים ויש מפרט לדבר הזה.

נתן חילו: עברנו יחד על המפרט, יש לנו בעיות לא גדולות, לפני דעתי נוכל להגיע בתקופה לא ארוכה למפרט המוסכם על התאחדות הקבלנים ועל האחרים.

נתן חילו: נמליץ לקבלנים, למי שרוצה, שייקחו את המפרט.

נתן חילו: איך יקבלו את זה?

נתן חילו: הקבלן יצהיר שם שכתוב במפרט לעשות - - -

זבולון אורלב: באמנה, אנחנו נגיד שזה יהיה חלק מההסכם.

נתן חילו: הרוכש יבדוק את הביצוע, ולא צריכים שוטרים שיבדקו.

נתן חילו: אנחנו חושבים שירצו אפילו לשלם יותר כסף, כל הדברים הנדרשים הם לא דברים בשמיים.

זבולון אורלב: לפי מה שאתם רואים אין כאן תוספת עלות.

נתן חילו: עלות שולית.

זבולון אורלב: אני מאוד מאמין שזה יכול לקדם מכירות.

נתן חילו: אנחנו נשב ונגיע למפרט מוסכם, נביא אותו בפני הקבלנים ונמליץ להם - -  -

זבולון אורלב: אני אומר, שנעשה לזה גם פרסומת.

זבולון אורלב: אני אומר את זה גלוי.

נתן חילו: אני לא יודע מי ישקיע משהו בפרסום.

זבולון אורלב: אתם תשקיעו והם ישקיעו ואנחנו נשקיע, הוועדה תתגייס בכל הכוח לדבר הזה.

זבולון אורלב: אנחנו באים מנקודת שלומו של הילד, בריאותו וחייו.

זבולון אורלב: זו השליחות שלנו.

זבולון אורלב: כל דבר משקדם את שלומו ובריאותו של הילד אנחנו רואים בו את חובתנו לעשות.

חניתה קושר: אני מהמועצה הלאומית לשלום הילד.

חניתה קושר: אני רוצה לציין שתי נקודות.

חניתה קושר: ראשית אני כן רוצה לעלות הסתייגויות לנושא הוולונטרי, צריכים להתייחס גם לדברים שהחברים מאיגוד הקבלנים אמרו.

חניתה קושר: לפני כן ציינת את המלה פרסומת ואנחנו רוצים להדגיש שלמועצה הלאומית לשלום הילד כמה זה חשוב, גם אם זה וולונטרי וגם אם זה בחקיקה, כמה חשוב לעגן את זה בהעלאת מודעות.

חניתה קושר: אני רוצה להביא שני נתונים מעניינים שמשווים בין נפילות בבית לבין תאונות דרכים, אנחנו יודעים שיש היום השקעה והסברה בנושא תאונות דרכים.

חניתה קושר: בין השנים 2007 לבין 2009, מכלל הילדים שהגיעו לחדרי המיון בעקבות סיבות חיצוניות, שהן כתוצאה נפילה או תאונות, 87% הגיעו בגלל תאונות בבית ובחצר, 10% הגיעו בעקבות פגיעה כתוצאה מתאונות דרכים.

זבולון אורלב: שמעתם?

זבולון אורלב: הציבור לא מודע לכך.

זבולון אורלב: 87% מכלל הילדים שהגיעו לחדר מיון הגיעו בעקבות תאונות ביתיות.

חניתה קושר: הילדים שהגיעו בעקבות תאונות.

זבולון אורלב: רק 10% הם בגלל תאונות דרכים.

חניתה קושר: אני עדיין לא מציגה את כלל הנתונים כדי לא להכביד עליכם.

חניתה קושר: אני מציינת רק נתונים נקודתיים.

חניתה קושר: בשנת 2008 מתוך כלל מקרי האשפוז בעקבות תאונות של ילדים – 37% היו כתוצאה מנפילה, 11.7% בלבד כתוצאה מתאונות דרכים.

חניתה קושר: אנחנו יודעים שהממשלה משקיעה הרבה משאבים להסברה למניעת תאונות.

חניתה קושר: אני אתן לכם עוד נתון מעניין, בשנת 1991 מכל 1,000 ילדים נפגעו 323 ילדים בתאונות דרכים, בשנת 2009 המספר ירד ל- 198.

יצחק ברלוביץ: לא יכול להיות, את התבלבלת.

יצחק ברלוביץ: מה פתאום.

יצחק ברלוביץ: השיעור הוא ל- 100.000

חניתה קושר: סליחה, השיעור הוא ל- 100,000, סליחה טעות שלי.

חניתה קושר: לעומת 198.6 בשנת 2009 וגם ירידה במקרי מוות.

חניתה קושר: זה מראה שאיפה שמשקיעים בהסברה ובמודעות יש שיפור.

חניתה קושר: אנחנו יודעים ואנחנו שומעים את זה בפרסומות, הילדים מודעים לזה, ההורים מודעים לזה.

חניתה קושר: ללא קשר אם זה וולונטרי או בחקיקה אני חושבת שזה משהו שצריך לקחת בחשבון שאיפה שמשקיעים בהסברה ומודעות יש ירידה עצומה בפגיעות, במוות ובפציעות של ילדים.

חניתה קושר: צריך לקחת את זה בחשבון ואין סיבה שלא נצליח לעשות את זה גם בנושא הזה.

חניתה קושר: הבקשה היא לא להסתייג מהנושא הוולונטרי, אני מעלה את ההסתייגות.

חניתה קושר: קודם כל עלו פה כל מיני שיקולים כמו בירוקרטיה.

חניתה קושר: אני מאוד מזדהה עם נושא הניקיון, אבל אני חושבת שצריך לשים אותו בסוף ואולי לא לכלול אותם ברשימה, אם אנחנו מדברים על שלומם ורווחתם של ילדים.

חניתה קושר: יכול להיות שתהייה יותר בירוקרטיה ויכול יהיה יותר קשה לנקות - - -

זבולון אורלב: לנקות?

זבולון אורלב: לא הבנתי, אני לא הבנתי.

חניתה קושר: עלו פה שיקולים שחלק מהקשיים - - -

מוטי כידור: אמרתי שיתכן שחלק מהדברים אנשים לא ירצו לקבל.

חניתה קושר: נכון.

חניתה קושר: לא אמרתי שאמרת שניקיון יותר חשוב מחיי ילדים.

זבולון אורלב: הבנתי, ניקיון הבתים, אגב אשתי שונה מאשתו.

חניתה קושר: הכוונה שלי, שגם אם אנשים יחשבו שזה מכביד עליהם אז אין ספק שהשיקולים של שלומם וטובתם של הילדים הוא שיקול הרבה יותר חשוב.

חניתה קושר: בנושא הוולונטרי אי אפשר להתעלם, שמעתי קצת שאומרים שזה עולה כסף וכאן אמרתם שזה לא עולה כסף - - - -

זבולון אורלב: לא. הם אמרו שיש תוספת שולית.

חניתה קושר: הפחד שזה יהפוך לאיזו פריווילגיה של ילדי עשירים, אנחנו יודעים כמה קשה היום לזוג לרכוש דירה, כשזוג שרוצה לרכוש דירה ויראה פתאום שיש תוספת עלות ושהוא צריך לעשות גם תו תקן בטוח לילדים הם יגידו שהם ישמרו על הילדים וזה לא כל כך נורא.

חניתה קושר: תמיד במשהו וולונטרי, יש פחד שזה יהפוך למשהו שהוא לילדי משפחות עשירות- - -

ניסן חילו: אף אחד לא יבקש תוספת עלות - - -

זבולון אורלב: אני לא יורד לסוף דעתך.

זבולון אורלב: אני מבין היטב את מה שאת אומרת, את מציעה לא לעשות כלום?

חניתה קושר: בוודאי שלא.

חניתה קושר: כמובן שהמועצה הלאומית למען הילד היא בעד תו התקן - - -

זבולון אורלב: אני חושב שהיית צריכה לפתוח בזה, כי לכאורה בדברייך היה, שאם כך לא ראוי לעשות את המהלך הזה.

חניתה קושר: לא ציינתי כי זה נראה לי מיותר, בהחלט המועצה הלאומית לשלום הילד מברכת על כך ורוצה להצטרף למהלך וכמובן תשמח להשתתף בנושא העלאת המודעות כמו שהיא עושה ביחס לנושאים אחרים.

חניתה קושר: אני אומרת כשעושים כאן דיון בואו נעלה נקודות.

חניתה קושר: לגבי הוולונטרי אני לא מבטלת אותו אלא אומרת שיש כאן נקודה כשאנחנו זורקים לחלל האוויר שזה לא עולה כסף, בבוא העת כן נצטרך לשקול ולבחון כמה זה עולה על מנת שזה לא יהפוך להיות נחלת עשירים.

חניתה קושר: לבחון אם אפשר לסבסד.

זבולון אורלב: אני מציע לא לחיות באשליות, איש לא יסבסד את זה, גם כשזה יהיה חובה וגם אם הממשלה תחליט שזה תקן חובה, איש לא יממן את זה.

זבולון אורלב: שוק הדירות במדינת ישראל הוא שוק פתוח של מוכר מרצון ושל רוכש מרצון.

זבולון אורלב: יכול להיות שהקבלן משיקוליו יחליט, גם כדי להיות נקי כלפי בורא עולם, הוא אומר שהוא לא רוצה לקחת אחריות ולבנות דירות שאחר כך במצפון ביום כיפור יחשוב כמה ילדים נהרגו בגלל הבנייה שלו.

זבולון אורלב: זה לא כך שבקניית דירה, כך אני רואה את זה, שואלים את הלקוח אם הוא רוצה דירה פתוחה או לא, זה לא עובד כך.

זבולון אורלב: הקבלן החליט לבנות בית בטוח וכתוצאה מזה ישנה תוספת מסוימת, אני יוצא מתוך נקודת הנחה שתהייה תוספת בעלות, זה לא לבחירת הלקוח.

זבולון אורלב: יתכן שיהיה קבלן אחר שיחליט לצפצף על העניין הזה ויכול להיות שהרוכש הפוטנציאלי יקנה אצלו.

זבולון אורלב: לפחות נותנים לאזרח אפשרות בחירה לבחור באפשרות הזאת.

זבולון אורלב: כשהתקן יהיה מחייב תהייה בנייה כזאת, זה היתרון של חובה על וולונטריות.

חניתה קושר: עדיף שנתחיל עם וולונטרי, וגם אם זה ייקח עשר שנים, אז אולי בעתיד - - -

זבולון אורלב: אמרתי, אני התחלתי בחובה אבל חשבתי שבינתיים - - -

חניתה קושר: אני אעלה רק נקודה אחת אחרונה.

חניתה קושר: למשל, אדם שירכוש דירה ויגיד שאין לו ילדים אבל עוד חמש שנים הוא יכול למכור אותה למישהו עם ילדים.

חניתה קושר: לכן בסופו של דבר, העיגון שזה בחקיקה, מיותר לציין.

חניתה קושר: אולי כדאי שתו התקן יהיה לדירה חדשה, וגם אפשר כשאדם נכנס לדירה מיד שנייה  - - -

זבולון אורלב: זה לא קשור למהלך הזה.

זבולון אורלב: אנחנו מדברים במהלך הזה הוא רק על דירות בבנייה.

זבולון אורלב: ארגון הקבלנים לא עוסק ביד שנייה, זו סוגיה אחרת שצריך לטפל.

חניתה קושר: אני חושבת שהיא מאוד חשובה.

זבולון אורלב: מאוד חשובה.

זבולון אורלב: מאוד חשובה.

זבולון אורלב: אני לא מכיר את הנתונים כמה דירות חדשות רוכשים ביחס לדירות מיד שנייה.

זבולון אורלב: אני יודע שאתם בונים פחות מדי.

זבולון אורלב: 30,000 דירות בשנה.

טלי שרמן: ממשרד הבינוי והשיכון.

טלי שרמן: אנחנו מברכים על תו התקן.

טלי שרמן: אני חושבת שבמקביל לכתיבת התקנות והבהרות בחקיקה, אין מניעה שייכתב תו תקן מסוג זה ולו מסיבה אחת מאוד חשובה.

טלי שרמן: רוב ההוראות וההנחיות שיש בתו התקן, הן בעצם מפנות לתקנים או לתקנות שהיום מחייבים.

טלי שרמן: אבל סגנון החקיקה, באמת יוצר מצב שההוראות האלה מפוזרות בהרבה מאוד תקנים, בהרבה מאוד סעיפים, בהרבה מאוד חוקים בין של משרד הפנים, בין בחוק הנגישות.

טלי שרמן: כאן יש ניסיון לרכז ולאגד הוראות, שקשורות לבטיחות לילדים במסמך אחד.

טלי שרמן: לדעתי זה משהו שהחקיקה לא יכולה לעשות, לכן אני רואה בתו התקן חשיבות מאוד גבוהה.

טלי שרמן: משרד הבינוי והשיכון כותב הוראות נוספות מעבר למה שכתוב כאן.

טלי שרמן: אנחנו התחלנו להיות בקשר עם ארגון "בטרם" ואנחנו נדאג שיכתבו הוראות נוספות כמו למשל התנגשות בזכוכית.

טלי שרמן: משהו שאינו כתוב כאן וקיים בהרבה מקומות בעולם.

טלי שרמן: היום, בגלל שהרבה מאוד אנשים מכניסים דלתות זכוכית הביתה ורוצים חלונות ויטרינה ישנה בעיה.

זבולון אורלב: בתוך הבית?

טלי שרמן: כן.

טלי שרמן: יש בעיה, אם הזכוכית נקייה מאוד.

טלי שרמן: אני חושבת שזה קרה לכל אחד שיושב כאן אם הוא נכנס למסעדה.

טלי שרמן: זה נכתב היום וכמובן אנחנו נדאג לעדכן את ארגון "בטרם" על הוראות חדשות שתכתבנה במסגרת הכנת קוד הבנייה.

טלי שרמן: התקנות כמה שהן תהיינה מפורטות וטובות, עדיין תקנות משרד הפנים עוצרות ברגע שמתאכלס המבנה.

טלי שרמן: זאת אומרת שברגע שנכנס דייר משרד הפנים יוצא מהתמונה והוא לא אחראי.

טלי שרמן: אין היום מנגנון אכיפתי לתחזוקה של מבנים.

טלי שרמן: כאן נכנס העניין של המודעות שיש לה חשיבות עליונה שתחלחל גם במודעות של ילדים, גננות, צוות הוראה, מודעות לתחזוקה יומיומית.

טלי שרמן: בעצם אין היום מנגנון אכיפתי שנכנס הביתה ובודק אם התקינו מדף עגול ושמחר לא יתקינו מדף עם 90 מעלות שיכול לגרום לפציעה.

טלי שרמן: בשל העובדה הזאת הייתי מצפה לראות, אני לא יודעת אם זה אפשרי, שגם בתו תקן כזה יהיו המלצות וטיפים כמו בסעיף 19 משהו של עשה ואל תעשה, גם בנושא ההתנהגות מעבר לבנייה עצמה, מעבר לאלמנטים המבניים בתוך בית שהקבלן מספק.

טלי שרמן: למשל הקבלן לא סיפק לי מדפים ואני תולה מדפים, אני צריכה לזכור לשים או מגן פינה או פלסטיק כדי שהם לא יקבלו מכה בראש או להזמין מראש מדף עגול.

טלי שרמן: זה משהו שהתאחדות הקבלנים יוצאת מהתמונה,  משרד הפנים יוצא מהתמונה.

זבולון אורלב: אמרת רעיון גדול.

זבולון אורלב: במסגרת התו הוולונטרי הזה הקבלנים יקבלו על עצמם לחלק פלייר או תדריך של ארגון "בטרם" לדייר שנכנס.

זבולון אורלב: להגיד לו שהם רוצים לתת לו תדריך כיצד מכאן ואילך עליו לנהוג.

זבולון אורלב: הוראות תחזוקה.

זבולון אורלב: אמרת רעיון גדול מאוד.

זבולון אורלב: הוא מקבל את הדירה עם תדריך, יפה מאוד.

זבולון אורלב: הנה הוסיפו שזה יהיה בכל השפות.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: מגן דוד אדום בבקשה.

אלי יפה: קודם כל ברכות.

אלי יפה: אני חושב שבכזה דיון שהיו צריכות להיות בו נוכחות כל הטלוויזיות כי הוא מנושאי המהות - - -

זבולון אורלב: את משרד הפנים זה לא מעניין כי הוא להגיע לפה, את מכון התקנים זה לא מעניין כי הוא לא הגיע לפה, גם הטלוויזיה לא כל כך הגיעה.

אלי יפה: אדם קרוב לעצמו.

זבולון אורלב: אני מאמין שבמעמד החתימה, אני מקבל על עצמי וזה יהיה תחת זרקורי.

אלי יפה: אני באמת חושב שזה דבר חשוב.

אלי יפה: אני מצטרף למה שהגברת אמרה.

אלי יפה: לנו יש רשימת בדיקה, לצערנו לא לילדים.

אלי יפה: התאונות הן בעיקר למבוגרים ולנו יש רשימת בדיקה לבתים של מבוגרים.

אלי יפה: זו לא וועדה הזאת וזה לוועדה אחרת אבל יש בעיה.

אלי יפה: אנשים לא יודעים ופתאום הם נעשים מבוגרים, הם נכנסו לבית בגיל חמישים-שישים ופתאום הם מבוגרים, מתי הם יודעים את זה?

אלי יפה: – כשהם החליקו במקלחת.

אלי יפה: לכן רשימת הבדיקה שלנו הוא לא לזוגות צעירים, אני דווקא חושב שזוגות צעירים קונים דירות יד שנייה.

אלי יפה: תהליך הבדיקה קיים ואני יכול להעביר אותו גם לארגון "בטרם".

אלי יפה: אני רוצה לומר, ונכון שזו לא הוועדה הזאת, העניין של בית בטוח הוא לא לילדים.

אלי יפה: בית בטוח הוא בית בטוח.

אלי יפה: יש נושא של ילדים, יש נושא של מבוגרים, יש נושא של בין לבין ילדים ומבוגרים.

אלי יפה: צריך להיות בית בטוח נקודה.

אלי יפה: לכן אני חושב, ואני יודע שזו לא הוועדה הזאת, נתחיל בטיפה ונראה אחר כך.

אלי יפה: אין מקום לעשות שלוש ארבע בדיקות לפי גילאים.

אלי יפה: צריך לעשות בדיקה של בית בטוח נקודה, בדיקה שמכילה את כל הדברים, את כל התחלואה הטראומטית ולא לעצור חס וחלילה רק בילדים, כי יש גם הורים לילדים האלה וגם הם מתבגרים וגם הם יכולים להיפגע בבית לא בטוח.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: משרד החינוך בבקשה.

רותם זהבי: ראשית אני חושב שהדרך שבחרת היא נכונה והיא בהחלט מבטאת תפיסה רחבה מאוד בציבור הישראלי שישנם דברים שהם הרבה יותר מצליחים במסגרת תודעה ציבורית.

רותם זהבי: מתוך הניסיון וממה שתיארת בהתחלה אני חושב זו הדרך הנכונה.

רותם זהבי: הייתי אומר עוד כמה דברים.

רותם זהבי: הרבה מאוד דברים שכתובים כאן נמצאים בחוק תכנון ובנייה, אמרה את זה טלי שרמן.

רותם זהבי: חוק תכנון ובנייה לא שוקט על שמריו, הוא כל הזמן מתפתח עם השנים.

רותם זהבי: אם אנחנו נעשה ישיבה כזאת בעוד עשר שנים, סביר להניח שחלק מהדברים האלה שעדיין לא רשום יהיו כבר בפנים.

רותם זהבי: לכן הדבר הזה צריך להיות מה שנקרא 'לגייס את הציבור'.

רותם זהבי: מה שאתה עושה עכשיו זה לגייס את הציבור דרך השגרירים שאתה אספת כאן מסביב לשולחן.

רותם זהבי: זה לדעתי הדבר הנכון.

רותם זהבי: בסיכום הישיבה, הייתי מציע ראשית כל שארגון "בטרם" ישב עם ארגון הקבלנים וממש ישבו על פרטי פרטים.

רותם זהבי: זאת אומרת מה הם יעשו, הפלייר הזה שהם נותנים, מה הם לא יכולים לעשות, איפה הם יכניסו את זה למשל בכרזה שקבלן מפרסם, אולי להכניס את זה בסעיף קטן וכדומה.

רותם זהבי: כל מיני דברים שיקדמו את העניין של הפרסום והחדרה לתודעה של הציבור בפלייר ובכל החומר שמופץ לקראת פרויקט כזה או אחר.

רותם זהבי: באיזו צורה ארגון הקבלנים יחשוף את העניין הזה לציבור הרחב, לציבור הקבלנים שלו, לקהל הרחב וכדומה?

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: משרד הבריאות בבקשה.

יצחק ברלוביץ: אני יושב ראש המועצה הלאומית לבטיחות בית ופנאי.

יצחק ברלוביץ: הנושא הזה כמובן נדון במסגרת המועצה מספר פעמים.

יצחק ברלוביץ: אני חושב שזה דבר מאוד חשוב לקידום.

יצחק ברלוביץ: אני גם מצטרף לגישה של מגן דוד אדום שבית הוא בית בטוח מגיל אפס ועד גיל מאה ועשרים.

יצחק ברלוביץ: אני חושב שלהתחיל עם ילדים זו התחלה מצוינת.

יצחק ברלוביץ: כלומר, זה נושא מאוד אטרקטיבי, נושא שיעבור וכן הלאה.

יצחק ברלוביץ: לדעתי מה שחשוב כרגע זה לסיים את העבודה שכבר התחילה ולנסח את הדרישות עליהן אנחנו מדברים ולצאת לדרך.

יצחק ברלוביץ: אני חושב שאנחנו מאוד קרובים.

יצחק ברלוביץ: בפרק הזמן שהנושא היה בידיים של כל גורם רלוונטי, הוא מספיק כדי שאנשים יעברו, יקראו, יעירו את הערותיהם, יוסיפו את מה שיש להם להוסיף ואפשר לקבוע לוח זמנים.

יצחק ברלוביץ: לומר שלמי שיש עוד הערות בבקשה לשלוח אותן לארגון "בטרם" ומרגע זה נסתפק בהערות הקיימות, ננסח אותן ונצא לדרך.

יצחק ברלוביץ: ברור לי שבעוד כמה שנים יהיו תיקונים, תוספות ושינויים, אבל חייבים להתחיל את הדרך כי אנחנו מתעסקים עם זה תקופה ארוכה מדי.

יצחק ברלוביץ: אני חושב שצריך לסיים אותה ולצאת לדרך.

יצחק ברלוביץ: זאת לאור העובדה שעד לרגע זה מעולם שום גוף ושום גורם לא התנגד לעצם הרעיון ולתהליך הוולונטרי, לא הייתה הסתייגות לא מגורם ממשלתי ולא מאף ארגון וולונטרי כל שהוא.

יצחק ברלוביץ: אני חושב שלא השתתפתי בהרבה ישיבות מהסוג הזה שבו היה כזה קונצנזוס לנושא.

זבולון אורלב: האמת שאני חששתי כל הזמן מהממשלה.

זבולון אורלב: אחרי שדיברתי עם הנשיא והבנתי, קראתי טוב את דבר, כבר לא הייתי מודאג מהצד הוולונטרי.

זבולון אורלב: הייתי מוטרד רק מהממשלה.

זבולון אורלב: היום אני מוכרח להגיד לך, היות ואתה הגורם הבכיר בממשלה שעוסק בסוגיה הזאת כראש הוועדה הבין משרדית, דברייך מאוד חשובים.

זבולון אורלב: דרך אגב, דוקטור יצחק ברלוביץ שהוא גם המנכ"ל של בית החולים וולפסון בחולון, הוא גם ייסד עוד מהלך וולונטרי להבטיח את בטיחותם של ילדים.

זבולון אורלב: כשמגיע ילד לבית חולים ומתברר שהוא נפגע באיזו תאונה, בית החולים מדווח מיד לעירייה בחולון.

זבולון אורלב: הוא מתריע ואומר, ילד נפגע בגן מאיזו נדנדה, לכו מיד לתקן את הנדנדה.

יצחק ברלוביץ: יש מחויבות גם של בת ים וגם של חולון, לטפל בדיווח תוך 48 שעות.

זבולון אורלב: זה עבר לבתי חולים אחרים?

יצחק ברלוביץ: כן.

זבולון אורלב: אגב, הכל וולונטרי.

יצחק ברלוביץ: ישנם בתי חולים שהגיעו אלינו ללמוד את השיטה כדי להתקדם באותה דרך.

זבולון אורלב: כדי שלא יפגע עוד ילד מאותה פגיעה.

יצחק ברלוביץ: גם בנינו בסיס נתונים על בסיס המקרים שמגיעים אלינו מדי שנה, יש לנו בסיס נתונים שאוסף את כל הנתונים ולא רק את הנתונים הרגילים המחייבים, אלא באמת את כל הפרטים של כל תאונה ותאונה, כדי שהיא תהווה גם בסיס נתונים לצורך התערבות.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: הגברת מירי כהן רוצה להשלים.

זבולון אורלב: את מנהלת תחום בכיר?

מירי כהן: בתחום עזרה ראשונה, אבל אני בין הגורמים המובילים והדוחפים במשרד להקמת המועצה הלאומית לבטיחות בית ופנאי והנושא הזה בוער בעצמותינו, לדעתי, אצל רוב האנשים שיושבים כאן מסביב לשולחן ובוודאי אצל דוקטור יצחק ברלוביץ כיושב ראש המועצה.

מירי כהן: משרד הבריאות בוודאי מברך על התהליך, על היוזמה.

מירי כהן: הוא בין הגורמים הדוחפים ליוזמה הזאת.

מירי כהן: אנחנו גם כמועצה וגם כמשרד בהחלט חושבים שיש מקום לתקן.

מירי כהן: אנחנו חושבים שיש באמת מקום לבית בטוח לילדים ולא רק לילדים, שזה יהיה כחובה.

מירי כהן: זה החזון שלנו שכל אחד, ילדים ומבוגרים בכל תהליך החיים יגורו בבית בטוח.

מירי כהן: זה צריך להיות.

מירי כהן: אני מניחה שהתפיסה הזאת רווחת בקרב כולם.

מירי כהן: חלק מהפעילות ממילא מתבצעת היום.

מירי כהן: בטופס 4 יש כבר את הדרישות.

מירי כהן: כמו שנאמר גם התקן הזה, התו הזה בעצם בא ומאגד בתוכו דברים שממילא קיימים.

מירי כהן: לדעתנו צריך להיות סטנדרט שבסופו של תהליך הוא יהיה חובה.

מירי כהן: אנחנו חושבים שנכון להתחיל כתו תקן וולונטרי.

מירי כהן: נפגשנו גם דוקטור יצחק ברלוביץ וגם בהשתתפות ארגון "בטרם" עם התאחדות הקבלנים לשמוע את עמדתם.

מירי כהן: שמחנו לשמוע שיש כאן נכונות מצדם לקדם את המהלך.

מירי כהן: הכוונה שלנו לפנות באופן רשמי למכון התקנים ולבדוק את פעילותם.

זבולון אורלב: אם הם יתפנו אליכם.

מירי כהן: אני מניחה שאת זה נוכל לקדם, אני מניחה שיש נכונות מצד כל הגורמים.

מירי כהן: אני אומרת שוב שדבר ראשון, תקן וולונטרי זאת המטרה ומשם להתקדם.

מירי כהן: בוודאי נושא של הפרסום והמודעות הוא סופר חשוב.

מירי כהן: אני מניחה שזה כמובן יהיה בד בבד משולב עם פעילות כל הגורמים ביחד כדי לקדם את הנושא הזה.

מירי כהן: לדעתי אם נצא עם תו תקן וולונטרי ממילא זה יהפוך לנורמה שיהיה לכולנו יותר קל ליישם אותה בהמשך.

מירי כהן: אני חושבת וכמו שנאמר כאן, אחרי המעשים נמשכים הלבבות.

מירי כהן: ברגע שנתחיל עם הפעולה הזאת הדברים יתקדמו ויתפסו תאוצה.

מירי כהן: אין ספק שנושא המיתוג שאמרו נציגי התאחדות הקבלנים, אני משוכנעת שתהייה לו חשיבות מאוד גדולה בקרב הציבור.

מירי כהן: שוב, זה צריך להתבצע מכל הכיוונים של הסברה, תקינה, פעילות להגברת המודעות.

מירי כהן: עלו כאן רעיונות נוספים ואנחנו בהחלט לא רק שמברכים אלא גם נותנים כתף.

יצחק ברלוביץ: במשפט אחד, אני חושב שאנחנו נעזר/נשתמש בתחנות בריאות המשפחה, מה שנקרא תחנות טיפות חלב ככלי לצורך קידום הנושא הזה.

יצחק ברלוביץ: כלומר מאחר וכל אימהות ישראל, מרביתן, מגיעות לתחנות בריאות המשפחה במדינת ישראל, זו בעצם דרך לקדם את התחום אצל האנשים שמגיעים אלינו.

יצחק ברלוביץ: זה גם מתייחס לא רק לקניית דירה אלא גם לנושא של ההתנהגות הנכונה, גם לגבי התחזוקה והטיפול השוטף של דירה כדי למנוע תאונות.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: המשרד לבטחון פנים, רפ"ק אבי הדי, מה תפקידך במשטרה?

אבי דיכטר: ראש חוליית בילוש נוער.

אבי דיכטר: העמדה שלנו כמשטרה שאמונה על שמירת שלום הציבור, בוודאי ובוודאי שכל דבר שיגרום לשגרה בבטחון הציבור, לרבות תקנות בנייה או כל דבר אחר, נשמח לצעד כזה ובפרט לטובת ילדים.

אבי דיכטר: כמי שחקר בעבר לא מעט תיקים של ילדים נפגעו ואף איבדו את חייהם, זה מצער כל פעם מחדש וקשה, אני דווקא מאוד תומך בעניין הזה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: המשרד לבטיחות וגיהות.

אנדרי מטיאס: אני רוצה לציין שבנוסף שאני נציג המוסד לבטיחות ולגיהות הייתי שותף לכתיבת התו של "בטרם", חבר בוועדת פיזלר, וחבר המועצה הלאומית לבית ופנאי.

אנדרי מטיאס: לדעתי זה מהווה בסיס וצריך למזג, לעשות עבודה נוספת, למזג בין המסקנות המופיעות בוועדת פיזלר לבין משרד הבינוי והשיכון ולהוציא איזו רשימת בדיקה, רשימת ביקורת.

אנדרי מטיאס: רשימה שתפורסם בציבור הרחב וכל אחד יוכל ללכת ולקחת את הרשימה הזאת ולבדוק אם הבית שנבנה או שהוא הולך לרכוש הוא אכן בית בטוח.

אנדרי מטיאס: אם הוא לא יכול לעשות את זה לבד שייתן למומחה שיבדוק לו לפי רשימת ביקורת.

אנדרי מטיאס: לדעתי כאן צריכה להיות עוד עבודה קטנה ואפשר לעשות את זה במהירות.

אנדרי מטיאס: מכון התקנים, למרות שהוא לא נמצא כאן, יש לו הרבה מאוד תקנים, ותקנים רבים הם תקנים וולונטריים.

אנדרי מטיאס: אין שום מניעה למי שרוצה לעבוד לפי התקן ומי שלא לא.

אנדרי מטיאס: לכן לדעתי כרגע אין צורך לחייב שתו כזה יהיה תו חובה.

אנדרי מטיאס: אנחנו תומכים בכך, באמת מברכים שהתו הזה יהיה קיים, וולונטרי וכל אחד יוכל לבדוק.

אנדרי מטיאס: אני לא חושב שיש מניעה שגם מכון התקנים יכין תקן כזה שיהיה וולונטרי.

אנדרי מטיאס: יש לו את הניסיון לכך.

אנדרי מטיאס: בעוונותיי אני גם משמש כיושב ראש של מתקני משחק של מכון התקנים, 1498 זה התקן המפורסם לבטיחות מתקני משחק.

אנדרי מטיאס: התקן חי ופועל והתוצאה הייתה שהתקן הזה היה גם כן תקן וולונטרי מספר שנים, הציבור למד, הציבור הבין ואחר כך הגיעו למסקנה שהתקן הזה הפך להיות לתקן רשמי.

אנדרי מטיאס: כלומר תקן חובה.

אנדרי מטיאס: דבר נוסף שאני בהחלט תומך בו, מספר מקרי המוות בשנה, לא מתאונות דרכים, לא מתאונות עבודה, ולא מתאונות אחרות בבתי הספר, חס ושלום, כלומר המספר הממוצע של מקרי המוות בישראל - - -

זבולון אורלב: בבתי הספר כבר מעל עשר שנים לא נהרג תלמיד בתוך מתקן בית הספר.

זבולון אורלב: מאז המקרה בבית ספר לוריא בירושלים.

אנדרי מטיאס: ונפילת התקרה בבאר שבע.

אלי יפה: גם במתקן כדור סל לפני שנה, זה לא בתוך בית ספר אלא במגרש הספורט של בית הספר.

אנדרי מטיאס: מספר תאונות המוות בשנה של תאונות בית ופנאי, או תאונות שאין להן סיבה מוגדרת, עומד בממוצע שנתי או רב שנתי בין 700 או 800 הרוגים, תקנו אותי אם אני טועה, תאונות שהן לא תאונות דרכים ולא תאונות עבודה וכדומה.

אנדרי מטיאס: צריך לזכור שבית בטוח לילדים הוא בית בטוח גם למבוגרים.

אנדרי מטיאס: זה לא משנה כמו שאמרו כאן חבריי, לכן אין שום סיבה שיהיה רק בית בטוח לילדים.

אנדרי מטיאס: בית הוא בית בטוח.

אנדרי מטיאס: אפשר לתת תו לבית בטוח.

אנדרי מטיאס: יש רשימת בדיקה ואנשים יכולים לבדוק אם אכן כן.

אנדרי מטיאס: אנחנו בהחלט תומכים בכך וניתן את כל העזרה הדרושה.

זבולון אורלב: יכול להיות שמבחינה מהותית אתה צודק, אבל מנקודת מבטנו הדגש חייב להיות על הילד, אני גם חושב שזה מקדם המכירות הטוב ביותר.

זבולון אורלב: קל יותר לשכנע ציבור "דאג לשלום הילדים, אלו הילדים שלך דאג לשלומם".

זבולון אורלב: כשאתה אומר "דאג לעצמך" הוא פחות דואג.

זבולון אורלב: אני חושב שמקדם המכירות של הילדים הוא מאוד משמעותי.

אנדרי מטיאס: מבחינת מקדם מכירות, אני בהחלט מסכים.

זבולון אורלב: אם המקדם הזה מקדם גם את המבוגרים וזה בסדר גמור.

אנדרי מטיאס: אני מסכים בהחלט, אבל אם למשל קיים גלאי גז –דליפה, מתריע על רמת גז מסוימת בחלל, זה בטוח לילדים ובוודאי שזה בטוח גם למבוגר.

זבולון אורלב: אותו הדבר גם עם הזכוכית.

זבולון אורלב: זקן נתקל בזכוכית לא פחות מילד.

אנדרי מטיאס: אנחנו יכולים להבטיח את כל העזרה המקצועית שלנו.

זבולון אורלב: תודה רבה לך.

זבולון אורלב: מירי רצון מקופת חולים מאוחדת.

מירי רצון: אני אחראית על תחום התפתחות הילד בקופה.

מירי רצון: אני רוצה להוסיף כמה הדגשות לדיון שמתקיים ובעיקר לא בעניין תחום התקנים ומה לעשות, זה לא התחום שלי.

מירי רצון: התחום שלי הוא תחום הילדים והחינוך.

מירי רצון: אני חושבת שבנושא של המודעות, אני מסכימה עם הדברים שנאמרו, בנושא של המודעות צריך לקחת בחשבון ולהדגיש את האחריות ההורית.

מירי רצון: מודע זה לא מספיק.

מירי רצון: אני שומעת משיחות ברדיו ובטלוויזיה, נשרף הזה והזה לא היה תקן או שהעירייה לא תיקנה או בבית שלי הקבלן עשה כך וכך.

מירי רצון: אבל כהורה אני צריכה לקחת אחריות, את מלוא האחריות על הבטיחות של הילדים שלי.

מירי רצון: בנקודה של המודעות אני חושבת צריך לקחת את זה בחשבון כולל הדגשה של מערכת החינוך, בית הספר וגנים שגם הם אחראים לבטיחות הילדים.

מירי רצון: צריך לקחת בחשבון בכל הנושא של המודעות והאחריות את השונות בתנאי המגורים ובמבנים השונים.

מירי רצון: יש לנו אוכלוסיות שונות ותנאי מגורים שונים ותנאי חיים שונים.

מירי רצון: אצל כולם צריכה להיות האחריות והמודעות.

מירי רצון: בפניה לציבור, לשים דגש לשונות התרבותית מה ידבר אל מי ואיך, כדי שיותר אנשים יוכלו להתחבר ולהזדהות עם הרעיון.

מירי רצון: לדעתי צריך גם אולי לשתף את הילדים, את הנערים לפחות, לנושא הבטיחותי במערכת.

מירי רצון: דבר נוסף לדעתי שצריך לקחת בחשבון זה שלפחות 10% מכלל אוכלוסיית הילדים הם ילדים עם צרכים מיוחדים שצורכים ברמה כזאת או אחרת, ברמת קושי כזאת או אחרת, את התפתחות הילד.

מירי רצון: זה נתון כלל עולמי.

מירי רצון: כשאנחנו מדברים על בטיחות בבית, בגן ובבית הספר צריך לקחת בחשבון שלאותם הילדים, יש כאלה שסורגים לא יספיקו להם, אני מקצינה.

מירי רצון: בתכנית הזאת אני מבקשת להכניס איזו התייחסות גם לנושא את  הילדים ששליטתם במעשיהם פחות טובה     	כמובן שאני חושבת שצריך להכניס גם את המבנים הקיימים כי רוב האוכלוסייה גרה במבנה קיים.

זבולון אורלב: תודה רבה.

דיאן לוין זמיר: אני משירותי בריאות כללית, מנהלת המחלקה לחינוך וקידום בריאות.

דיאן לוין זמיר: ראשית אני רוצה להביע תמיכה בכל התהליך שנאמר, אני גם חברה חדשה במועצה הלאומית לבטיחות ובריאות הילד וגם חברה במועצה לקידום בריאות.

דיאן לוין זמיר: אני רוצה לציין משהו מאוד מיוחד שקורה כאן.

דיאן לוין זמיר: במתן תמיכה וביישום ובהטמעה של תהליך וולונטרי שכזה, כשהוא יקרה, לפי דעתי זה דורש הערכה מאוד משמעותית שתלווה את התהליך כדי שיהיה אפשר ללמוד מה תהליך מיוחד שכזה נותן ותורם.

דיאן לוין זמיר: ניתן לאחר מכן, נאמר שבאמצעות גיוס המשאבים המקצועיים והניהוליים של כל הגורמים להעריך מהי התוצאה.

דיאן לוין זמיר: זה בעצם יכול להיות תקדים לעוד תהליכים חשובים שיקרו בשיתוף הקהל ושיתוף הגורמים.

דיאן לוין זמיר: אני כבר ממליצה לחשוב על איך התהליך הזה יעבור הערכה ומה ניתן כן לעשות איתו.

דיאן לוין זמיר: לדעתי ללמוד באופן ציבורי זה חיוני ואנחנו חייבים את זה לעצמנו וגם לציבור.

דיאן לוין זמיר: בתוך התחום של בית בטוח, למרות שזה נמשך לדיון נוסף שצריך לקיים בוועדה לזכויות הילד, נושא הבטיחות של הילד, הבית הבטוח כולל גם את החשיפה לעישון כפוי.

דיאן לוין זמיר: עשרות אחוזים של ילדים במדינת ישראל חשופים לעשן סיגריות בתוך הבית.

דיאן לוין זמיר: אחת הבעיות היא כמובן הבעיה הבטיחותית המידית של הדלקות וכדומה.

דיאן לוין זמיר: מעבר לזה הבעיות שאנחנו רואים אותן במידי ובטווח הארוך במחלות ילדים כמו מוות בעריסה וכדומה.

דיאן לוין זמיר: כך שבאמצעות מנשר, בהדרכה, בשיתוף הקהל לגבי הבית הפיזי שאולי להיות בטוח יותר.

דיאן לוין זמיר: אולי גם להשתמש בבית בצורה בטוחה, להתנהל בצורה בטוחה בבית.

דיאן לוין זמיר: אנחנו ממליצים להוסיף גם את הנקודה הזאת של הבטיחות המידית בנושא של עישון.

זבולון אורלב: להוסיף לאיפה?

זבולון אורלב: אני לא מבין אותך.

דיאן לוין זמיר: הדלקת אש בתוך הבית.

זבולון אורלב: את מדברת על חוברת ההסברה שהם יכינו?

דיאן לוין זמיר: בהסברה שתהייה לקהל, לא בתקן של הקבלנים אלא הסברה ושיתוף הקהל כאן הם חיוניים.

דיאן לוין זמיר: אם לא ישתמשו במתקן באופן בטוח אז לא יהיה שווה.

מיכל קליין: אני רק רוצה להוסיף, קודם כל יש המלצות בנספחים איך לאבזר את הבית אחרי שהוא בנוי.

מיכל קליין: אנחנו מאוד תומכים ומאוד נשמח שגם הקבלן ייתן למשפחה הנחיות.

מיכל קליין: אני מבחינתי הולכת לקבוע פגישה, אם זה מקובל על כל הנוכחים.

זבולון אורלב: תמתיני לסיכום.

גרישה דויטש: ההצעה שתהייה הבנה, שהדברים יקבעו בין התאחדות הקבלנים לבין ארגון "בטרם", זאת אומרת שהמסמך של ארגון "בטרם" ישמש כמפרט, בכל אופן הוא בסיס למפרט וזה יהיה דבר וולונטרי - זו כנראה הדרך היעילה ביותר.

גרישה דויטש: אבל אז התאחדות הקבלנים לוקחת אחריות לוודא שברגע שקבלן מודיע שהדירות בבניין שלו הם אכן בית בטוח לילדים.

גרישה דויטש: הדבר הוא וולונטרי אבל אכיפה אפילו מרצון חייבת להיות.

גרישה דויטש: אם הדברים וולונטריים אז אחד מהגורמים, ונראה לי שהתאחדות הקבלנים צריכה לקחת אחריות.

גרישה דויטש: אנחנו נבדוק מדגמית, אנחנו נציין שאם יש ספקות שיפנו אלינו.

גרישה דויטש: אנחנו גם נדע לפרסם מי מודיע על הבית שהוא בנה כבית בטוח לילדים וזה לא כך.

גרישה דויטש: זו נקודה אחת שנראית לי מאוד חשובה.

גרישה דויטש: אני מבקש מכבוד היושב ראש, זו הזדמנות חיי להציע משהו כאן בנוכחות כל האנשים הנוגעים בדבר.

גרישה דויטש: זה לא בדיון בית בטוח, זה בטיחות ילדים.

גרישה דויטש: מאז שאני בתפקיד אני נלחם, שנים כבר, באמצעות תקן רשמי, באמצעות אכיפה, באמצעות המועצה לבטיחות בית ופנאי, בפגיעות בילדים על ידי 'ספריי שלג'.

גרישה דויטש: אמרתי שזו הזדמנות חיי.

גרישה דויטש: סליחה, אנחנו הכנו תקן והכרזנו עליו רשמיות, מונעים על ידי בדיקות מהמוצר הזה להיות דליק או לא דליק.

גרישה דויטש: מונעים ממנו להיות חומצי  או בסיסי, כלומר אין פגיעה והוא ניטראלי, מה שנקרא PH7   פלוס מינוס חצי, זה כמו מים.

גרישה דויטש: יחד עם זאת, אנחנו מקבלים כל שנה, קודם כל מבית החולים וולפסון ומבתי חולים אחרים, דיווחים על עשרות ילדים שנפגעים ביום העצמאות מפגיעות מכאניות בעיניים.

גרישה דויטש: זאת אומרת שברגע שמשפריצים ישירות קרוב לעיניים יש פגיעה מכאניות ולעיתים פגיעות קשות הדורשות אשפוז של שבועיים עד שלושה.

זבולון אורלב: למה אתם לא אוסרים את זה במכון התקנים?

גרישה דויטש: אני מנסה לקדם את העניין אבל נראה שבדרך הזו זה לא ילך.

גרישה דויטש: פשוט לאסור את המוצר הזה שבמדינת ישראל לא יהיה 'ספריי שלג'.

זבולון אורלב: תביא לי את הטופס, אני אחתום עליו.

זבולון אורלב: הסמכות לאסור נמצאת בידיכם, בידי המשרד לתעשייה, מסחר ותעסוקה.

גירשה דויטש: אין אפשרות.

גירשה דויטש: אנחנו שוק חופשי.

גירשה דויטש: צריך חוק.

גירשה דויטש: ברגע שמוצר תקני אי אפשר לאסור אותו.

זבולון אורלב: שר התעשייה, מסחר ותעסוקה בוועדת שרים לחקיקה, יתמוך בחוק?

גרישה דויטש: אני בטוח שכן.

זבולון אורלב: שר הבריאות יתמוך בחוק?

יצחק ברלוביץ: כן.

גרישה דויטש: זה לא במסגרת צעצועים מסוכנים.

גרישה דויטש: זה צעצוע שעומד בתקן.

זבולון אורלב: איך אתה יכול להגיד שצעצוע שעומד בתקן, גורם נזקים רפואיים כמו שאתה מתאר.

זבולון אורלב: אני לא מבין, זה "תרתי דסתרי".

זבולון אורלב: לא יכול להיות שצעצוע שגורם לפגיעות בריאותיות נמצא בתקן.

זבולון אורלב: איך זה יכול להיות?

אלי יפה: התקן לא תקן אבל אם אתה לוקח 'ספריי שלג' ואתה משפריץ  חלש ורסיסי לא יהיו פגיעות.

מיכל קליין: הייתה הצעת חוק בנושא בוועדת שרים והיא לא עברה, מסתבר.

זבולון אורלב: והיא לא עברה?

מיכל קליין: כן.

זבולון אורלב: את יכולה לתת לי את הצעת החוק?

זבולון אורלב: של מי היא הייתה?

מיכל קליין: אנחנו לא יודעים אנחנו נבדוק את זה.

זבולון אורלב: תערכו בדיקה, אני לוקח על עצמי לבדוק מחדש את החקיקה.

זבולון אורלב: תודה רבה לך.

זבולון אורלב: מרכז שלטון מקומי, עורכת הדין רות דיין-מדר בבקשה.

רות דיין-מדר: אנחנו עובדים עם ארגון "בטרם" באופן רציף ומתקיימות פגישות אחת לחודש כדי לקדם את כל נושא הבטיחות ברשויות המקומיות.

רות דיין-מדר: יש גם מתאמי "בטרם" בעיר, ברשויות המקומיות שזה תקציב שממומן על ידי הרשות המקומית כדי לקדם את כל נושא הבטיחות של ילדים.

רות דיין-מדר: שיתוף הפעולה של בית חולים וולפסון ובת ים נולד מתוך הרצון למזער את הפגיעות ולעשות ככל שניתן.

רות דיין-מדר: אנחנו גם חברים במועצה הלאומית ולכן מקובל עלינו תו התקן לבטיחות ילדים בבית.

רות דיין-מדר: הייתי אומרת שמאחר והרשויות המקומיות נדרשות עכשיו בנושא של נגישות, מבנה ציבור קיים, פארקים וגני ילדים –משחקי ילדים, שחייבים להנגיש כדי לאפשר גם לאנשים נכים לקחת חלק במבנים ובפעילות.

רות דיין-מדר: אני מציע שהיה ותו התקן הזה יהיה מוכן אז הרשויות המקומיות בבואן להנגיש את מבני הציבור, לפעמים יש צורך אולי להגביה גדר, זה לא קשור להנגשה אבל בד בבד כשמנגישים מבנה ציבור קיים יכול להיות שיש צורך לשים לב שייתן מענה גם לילדים.

רות דיין-מדר: למשל בבריכה אם צריך גדר של מטר וחצי אז כשבאים להנגיש לשים לב גם לזה כי היא כבר עושה את השינוי.

זבולון אורלב: אם אני מבין ממנה נכון, היא אומרת שתו התקן הזה, אגב המושג תו תקן הוא לא נכון כי תו תקן זה דבר חוקי וצריכים למצוא שם יצירתי, תו לבית בטוח לילדים.

זבולון אורלב: היא אומרת שלא מדובר כאן, כלומר תו התקן הזה הוא לא רק לדירות לדיור אלא גם למתקנים ציבוריים.

מיכל קליין: אפשר להגיד בואו נעשה, אבל זה לא זה.

זבולון אורלב: אני מאלה שחושבים שהאויב של הטוב הוא הטוב ביותר.

זבולון אורלב: אני מקבל את זה.

זבולון אורלב: סיכום הישיבה.

זבולון אורלב: הוועדה רשמה לפניה בקורת רוח רבה את ההסכמה הרחבה של כל משרדי הממשלה שהשתתפו בדיון וגם של כל הארגונים  הציבוריים שהשתתפו,  בתמיכה גורפת להסדיר תו לבית בטוח לילדים על בסיס וולונטרי שיבוא לידי ביטוי בחתימת אמנה בעניין זה.

זבולון אורלב: הוועדה מבקשת מארגון "בטרם" ומהתאחדות הקבלנים בישראל, לרכז עבודה כדי לנסח את האמנה, ולנסח את התו לבית הבטוח.

זבולון אורלב: להפיצו בקרב כל הגורמים על מנת לאפשר לגורמים שונים להציע הערות, תיקונים וכדומה.

זבולון אורלב: לאחר מכן להגיע להסכמות סופיות בדבר התקן.

זבולון אורלב: כלומר יש כאן שלושה שלבים, שלב ראשון, הצוות של "בטרם" והצוות של התאחדות הקבלנים ישב ויציע נוסח לאמנה, יהיה נוסח שנצטרך לחתום עליו, נוסח התו יהיה צמוד לקבלן ושיכלול את הפרוצדורות שדיברנו עליהן, כמו שיצורף לחוזה ושתהייה אחריות ללקוח.

זבולון אורלב: תעבירו אלינו ואנחנו נפיץ את זה.

זבולון אורלב: רחל מנהלת הוועדה תפיץ את זה בקרב כל הגורמים לשמוע הערות, אם יש.

זבולון אורלב: נחזיר את ההערות לצוות המשותף, הצוות המשותף יגבש את דעתו.

זבולון אורלב: לאחר מכן נקיים פה דיון מסכם.

זבולון אורלב: בעקבות הדיון המסכם נקיים מעמד של חתימת האמנה, זו תהייה הכרזה שהעניין הזה נכנס לסדר היום.

זבולון אורלב: אני מבקש ממך שאתם תשבו, אני סומך עלייך שתקיימי את ההתייעצויות כדי לחסוך אחרי זה את כל ההערות.

זבולון אורלב: איך אתם רואים את לוח הזמנים?

ניסן חילו: אני אשב איתם ונראה.

זבולון אורלב: אנחנו נקציב לכם חודש ימים להפצה הראשונה.

זבולון אורלב: תספיקו בחודש?

זבולון אורלב: לא. חודש וחצי.

זבולון אורלב: שישה שבועות אנחנו מקצים להגיע לטיוטה ראשונה.

זבולון אורלב: אנחנו נפיץ אותה ונאפשר במשך שבועיים לרכז הערות.

זבולון אורלב: לאחר מכן נאפשר עוד חודש ימים לשני הצוותים לעבוד על ההערות.

זבולון אורלב: כלומר, אנחנו בעוד חודשיים וחצי-שלושה חודשים נפגשים כאן כשעברנו את השלב של הטיוטה הראשונה, הערות ודיון על ההערות שלכם, אז תציגו לנו מסמך כולל ההערות שלא הסכמתם עליהן וכדומה.

זבולון אורלב: נשתדל כאן להגיע להבנות.

זבולון אורלב: ארגון "בטרם" לוקח על עצמו לרכז את העבודה של כולם.

זבולון אורלב: הסיכום הזה נראה לכולם?

זבולון אורלב: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.