הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 18, פרוטוקול מספר 83, 2011-01-11 13:00

אורי מקלב: קודם כל אני מודה לכולם שהגיעו.

אורי מקלב: אני מתכבד לפתוח את הישיבה של הוועדה לפניות ציבור שהיום מתמקדת בפניות ציבור לגבי השירות הניתן  על ידי חברת דן בבני ברק ובפתח תקווה.

אורי מקלב: מיותר לציין את החשיבות שאנחנו רואים בתחבורה הציבורית.

אורי מקלב: אנחנו כולנו מעודדים את הנסיעה בתחבורה הציבורית, הרגולטורים עומדים  ומפרסמים ומעודדים תחבורה ציבורית, ואנחנו גם כמדינה מבקשים להרחיב את השימוש בתחבורה הציבורית בכל מקום שהוא, ונעשות היום הרבה פעולות גם להרחיב וגם לשפר את התחבורה הציבורית.

אורי מקלב: אנחנו באמת חייבים לתת  לציבור שירות טוב, שירות יעיל, זמין, מהיר, בטוח.

אורי מקלב: אנשים שהחליטו להשתמש בתחבורה הציבורית בעצם קושרים את גורלם לתחבורה הציבורית.

אורי מקלב: זה לא עוד דבר שהוא מחליט לקנות, מוצר מדף כזה או אחר, פעם הוא מחליט לנסות את זה, פעם הוא מנסה לנסות אחרת, הוא הולך פעם לקנות בצרכנייה הזו, ברשת הזו.

אורי מקלב: כשאדם משתמש בתחבורה ציבורית, אדם קושר את גורלו כך, עבודתו או לימודיו תלויים בכך.

אורי מקלב: לעיתים הוא אפילו בוחר את מקום מגוריו לפי מידת הנגישות לתחבורה הציבורית, במיוחד הדבר נכון לגבי אוכלוסיות שגם אין להם אלטרנטיבה.

אורי מקלב: כל אפשרות השינוע שלהם וכל המהלכים שלהם תלויים רק בתחבורה הציבורית, ואפילו אין רכב אחד בתוך המשפחה.

אורי מקלב: אני כבעל רכב אחד במשפחה, אני אומר את זה, הגם שאני לא יכול לעזור למשפחה עם הרכב הפרטי שלי, אבל וודאי אני מועיל לבני המשפחה בכל אופן כאשר הם עושים שימוש ברכב הפרטי שיש ברשותנו.

אורי מקלב: אבל משפחות ואנשים שהשימוש שלהם הוא רק בתחבורה הציבורית ודאי חשובה להם מאוד ההתנהלות של הציבורית.

אורי מקלב: אני גדלתי באזור דן, בבני ברק, בפתח תקווה היה לי סבא.

אורי מקלב: המקור שלנו בפתח תקווה ואני הגעתי לבני ברק כך שאני מכיר את שתי הערים האלה שאנחנו היום עוסקים בהן בעיקר.

אורי מקלב: הנוסטלגיות שלנו, איפה היתה התחנה של הקו הזה, ואיפה הקו התחיל.

אורי מקלב: אני לא יודע אם הציבור שיושב כאן יודע, אדוני יודע, שברחוב רש"י היתה תחנה סופית של הקווים לבני ברק, ואחר כך זה עבר לרחוב קרית נחמיה, וכן הלאה, וכן הלאה.

אורי מקלב: אני זוכר מה שנאמר אז על ידי הרב ללינסקי, הקו המרכזי של בני ברק היה 54, ועד היום הוא קו 54.

אורי מקלב: אז הוא תמיד היה שואל, וזה באמת נכון ורצוי שהאדון מערוץ 99 ישמע את זה.

אורי מקלב: אני מקדם בברכה את כניסתה של חברת הכנסת מרינה סולודקין.

אורי מקלב: היא משתתפת איתנו בוועדה כאחת שקשובה לפניות הציבור.

אורי מקלב: גם היא מייצגת אוכלוסיות שמשתמשות בתחבורה הציבורית.

אורי מקלב: היה אומר אותו אחד, מה זה קו 54?

אורי מקלב: זה הקו המרכזי באזור דן, הוא אמר קו 54, משמע, מחכים 50 דקות ומגיעים 4.

קריאה: טוב שלא דיברת על 92.

אורי מקלב: אחר כך נשמע אם בקו 92 זה ככה, שמחכים 90 דקות ומגיעים שניים.

אורי מקלב: אנחנו רוצים לשמוע מכם התושבים.

אורי מקלב: עצם זה שהגעתם מאזור דן מוכיח שהנושא הזה חשוב לכם וקרוב לכם.

אורי מקלב: ואנחנו חוזרים ואומרים, תחבורה ציבורית זה כלי מרכזי בשימוש בחיי היום יום.

אורי מקלב: אנשים עלולים להפסיד עבודה אם הם לא מגיעים בזמן לעבודה, ילדים מאבדים שעות לימוד בבית ספר כאשר הם מאחרים בגין התחבורה.

אורי מקלב: האוטובוס צריך להיות כלי אמין וזמין.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שחברות האוטובוסים רוצות לעשות דבר מה בכיוון הזה, והן מחויבות לכך.

אורי מקלב: אנחנו נשמע גם אתכם וגם את הפניות, וכל מטרתנו היא רק לשפר וליעל.

אורי מקלב: אנחנו נפנה קודם כל לפונים.

אורי מקלב: אולי נעשה סבב קצר של היכרות, ואחרי זה ניתן את רשות הדיבור.

אורי מקלב: נתחיל אתכם, תציגו את עצמכם.

יום טוב גולדשמיד: אני תושב פתח תקווה.

יום טוב גולדשמיד: למדתי שם באור ישראל, ישיבה קטנה.

ברוך הופמן: טוב, אני רשמתי לפני כמה דברים.

ברוך הופמן: יש את הבעיה של קו 92, התדירות שלו.

ברוך הופמן: קו 92 מפתח תקווה לבני ברק.

ברוך הופמן: הבאתי איתי מפות.

ברוך הופמן: פשוט הקו הזה, אני לא יודע, אפילו אם יצא בזמן.

ברוך הופמן: כתובים פה הזמנים, כל חצי שעה, כל 25 דקות.

ברוך הופמן: יש קודם כל דבר שאין את זה באף קו שבערב הוא סוטה בבני ברק, הוא ממשיך לשיכון ויז'ניץ, הראיתי את זה פה על המפה.

ברוך הופמן: ופה זה קוקה קולה, זה ממש פקק רציני מאוד, ואנשים לא יודעים מתי הוא יגיע, ב-7, אחרי 7, לפני 7. ואז הם מחכים פה בתחנות היכן שהוא לא עובר, רחוב עזרא, נחמיה.

ברוך הופמן: אני לא יודע למה זה בכלל.

ברוך הופמן: למה בשעה 7 שום קו אחר לא עובר, קו 66, קו 51.

אורי מקלב: אתה אומר שהשינוי במסלול של הקו הזה בשעות הערב גורם לחוסר ודאות.

שם טוב גולדשמיד: כן.

שם טוב גולדשמיד: אשתי אמרה לי אנשים חיכו פה שעה, אמרו אולי הוא נוסע- - -

אורי מקלב: זה לא אנשים קבועים שנוסעים בקו הזה?

שם טוב גולדשמיד: קבועים.

שם טוב גולדשמיד: לא כולם יודעים.

שם טוב גולדשמיד: אין שילוט לגבי זה.

אורי מקלב: בוא נבהיר את הדברים.

אורי מקלב: קודם כל יש לך ביציאתו בזמן של האוטובוס.

אורי מקלב: נתחיל בזה.

שם טוב גולדשמיד: מחכים שעה, שעה וחצי.

שם טוב גולדשמיד: יהודי בשם אמסלם, הוא גר ברחוב ורנר, היה לו תור לבית חולים בילינסון.

שם טוב גולדשמיד: הוא אומר, חיכיתי שעה בתחנה, הפסדתי כבר את התור, חזרתי הביתה.

שם טוב גולדשמיד: שעה הוא חיכה בתחנה.

שם טוב גולדשמיד: תלמידות בבית יעקב סיפרו לי גם כן אתמול, מחכות שעה בתחנה, שעה וחצי.

שם טוב גולדשמיד: דברים שלא מובנים.

שם טוב גולדשמיד: זה ממש לא מובן.

שם טוב גולדשמיד: פולק, אימא שלו חיכתה שעה וחצי.

שם טוב גולדשמיד: אז אני אסביר פה לפי המפה, סימנתי באדום.

שם טוב גולדשמיד: יש פקק בקניון, כשיוצאים מהקניון בכל רחוב בן גוריון איפה שיש שני קווים  זה פקקים.

שם טוב גולדשמיד: אני לא יודע למה אנחנו צריכים את הקניון.

שם טוב גולדשמיד: אנחנו צריכים קו מפתח תקווה לבני ברק, שיגיע לרחוב חזון איש ויחזור בחזרה.

שם טוב גולדשמיד: שמה מי שרוצה, ייסע לקניון, ייסע לאן לאיפה שהוא רוצה.

שם טוב גולדשמיד: פשוט תושבי פתח תקווה, הנהגים עצבניים כל כך, הם אומרים לנו שהקו הזה, אין עוד קו זה.

שם טוב גולדשמיד: אז הם לא עוצרים בתחנה.

שם טוב גולדשמיד: אם עומד אוטובוס בתחנה הוא לא עוצר.

שם טוב גולדשמיד: למה אתה לא עוצר?

שם טוב גולדשמיד: כי הוא הסתיר לך.

שם טוב גולדשמיד: אם אתה יושב עם חבילות הוא לא יעצור.

שם טוב גולדשמיד: אתה צריך לעמוד בחוץ עם חבילות במשך שעה ולחכות לו, כי הוא לא עוצר בתחנה.

אורי מקלב: למה הוא לא עוצר?

שם טוב גולדשמיד: לא יודע, הם עצבניים, הנהגים עצמם.

שם טוב גולדשמיד: זה בצדק.

שם טוב גולדשמיד: זה קו כזה.

שם טוב גולדשמיד: הבאתי מפות, לא מפות רגילות, גם של פתח תקווה וגם של בני ברק כדי שיראו איזה אורך הנהגים צריכים לעבור.

מרינה סולודקין: פניתם להנהלת דן?

שם טוב גולדשמיד: בטח.

שם טוב גולדשמיד: זה הוא יסביר לך.

מרינה סולודקין: ואיזה תשובה קיבלתם?

מרינה סולודקין: כי זה מאוד מעניין.

שם טוב גולדשמיד: הוא יסביר, הוא יסביר.

ברוך הופמן: אני ברוך הופמן.

ברוך הופמן: אני ריכזתי את הפניות בנושא קו 92.

ברוך הופמן: אני תושב פתח תקווה.

ברוך הופמן: הגיעו עשרות מכתבים, הם הגיעו ללשכת דגל התורה, והם העבירו את זה לפה.

ברוך הופמן: אני לא צריך לחלק לכולם.

ברוך הופמן: אני ברשותכם אתמצת שני מכתבים, אחד בשם ראש ישיבת לומז'ה  בפתח תקווה ואחד בשם כל הגננות של רשת אגודת ישראל.

ברוך הופמן: המכתבים האלה פשוט מתמצתים את כל הבעיה של הקו הזה.

ברוך הופמן: הבעיה בגדול, האוטובוסים לא יוצאים בזמן.

ברוך הופמן: אני לא יכול להגיד תמיד, אבל רוב הפעמים.

ברוך הופמן: אתה יכול לחכות בתחנות שעה וחצי כמו שנאמר.

אורי מקלב: זה  לא נקרא לא לצאת בזמן, זה נקרא דילוג על קווים.

ברוך הופמן: יש דילוג על קווים.

ברוך הופמן: מכיוון שמדלגים על קווים , אני אומר לפי מה שהנהגים מספרים, אז לכן הנהג שאמור לצאת בשעה שלו, מקדימים אותו.

ברוך הופמן: ואם אנחנו כבר מדברים על זמנים, אז מי שמתקשר עכשיו למודיעין דן במערכת הקולית ושואל, מה הזמנים של קו 92, אז אומרים לך שבבוקר זה מ-05:40 עד 11:35 כל 14 דקות יוצא אוטובוס.

ברוך הופמן: זה דבר שהוא לא נכון בכלל.

ברוך הופמן: השעות האלה, יש 20 דקות, יש 25 דקות, חצי שעה.

ברוך הופמן: הכול מעורבב.

ברוך הופמן: אין לוח זמנים מפורט.

ברוך הופמן: באינטרנט יש אבל לי אין אינטרנט בבית.

ברוך הופמן: אז יש לך את המערכת הקולית שאומרת, כל 14 דקות יוצא אוטובוס, החל משעה 05:40, תוסיף 14 דקות כל פעם, ככה זה אמור להיות.

ברוך הופמן: זה לא נכון.

אורי מקלב: אני חייב להבין.

מרינה סולודקין: אני רוצה לדעת מה ענו לכם.

ברוך הופמן: אני כבר אומר מה ענו לנו, יש לי מכתב, למי פניתי.

ברוך הופמן: עכשיו, הזמנים לא זמנים, גם מה שיש באינטרנט זה לא הזמנים.

ברוך הופמן: לפני שאני אקרא את התשובה שלהם, אני קודם כל אקרא את שני המכתבים שאמרתי שהם מתמצתים את כל הבעיה בקו.

ברוך הופמן: "קו 92 מחברת דן ראוי להביא ברכה מרובה לתושבי הערים הסמוכות פתח תקווה, בני ברק כאחת.

ברוך הופמן: רבים מבני העיר הנ"ל מהם תלמידים ותלמידים בתלמודי תורה, סמינרים, בני ישיבות ואברכי כוללים נוסעים מדי יום ביומו מהכא להתם.

ברוך הופמן: קו 92 כמניין צו, משרת נוסעים רבים, אין לו לוח זמנים מסודר".

ברוך הופמן: את זה כותב יהודי בן 74, ראש כולל בישיבת לומז'ה בפתח תקווה שהוא משתמש בקו הזה כמעט מדי יום.

ברוך הופמן: "אין לו לוח זמנים מסודר, אי אפשר לדעת מתי יגיע האוטובוס המיוחל.

ברוך הופמן: תלמידים מאחרים ללימודים.

ברוך הופמן: אם החתום מטה נדרש לשירות הקו כמעט בכל יום.

ברוך הופמן: איננו יכולים לקבוע ולתאם פגישות.

ברוך הופמן: הדבר גורם להמתנה ארוכה אצל רבים, גורם עגמת נפש ולשיבוש סדר היום.

ברוך הופמן: לרבים מהמשתמשים בקו נגרם מפח נפש מדי יום, ובהרבה מקרים חיכוכים וטרוניות עם הנהגים.

ברוך הופמן: נציין שגם תדירות הקו אינה מספקת.

ברוך הופמן: מן הראוי שהתדירות תהיה לפחות בל 15 דקות.

ברוך הופמן: בגלל תוואי ומסלול הקו נמשכת הנסיעה שעה ארוכה".

ברוך הופמן: זה  עוד מכתב בשם קבוצת גננות.

ברוך הופמן: "אנו קבוצת עובדות הוראה, מורות וגננות המשתמשות מדי בוקר בקו 92 מכיוון רמת גן לפתח תקווה, מעוניינים להגיע למקום עבודתנו בשעה 8 בבוקר.

ברוך הופמן: אנחנו נוסעות באוטובוס שיוצא מרמת גן בשעה 07:10 וכמעט מדי יום האוטובוס מאחר ועל כן אנו מאחרות למקום עבודתנו, ננזפות על ידי המנהלים, מאיימים עלינו בפיטורים בשל האיחורים שנגרמים שלא באשמתנו.

ברוך הופמן: יש ימים שהאוטובוס אינו מגיע בכלל.

ברוך הופמן: כמו כן הצפיפות באוטובוס נוראה.

ברוך הופמן: כבר בתחנות של בני ברק אין מקום ישיבה לנשים מבוגרות או נשים בהריון והן נאלצות לעמוד כברת דרך.

ברוך הופמן: פה אני מבקשת את הבקשה על יציאת אוטובוסים, שתהיה הקפדה על לוח זמנים.

ברוך הופמן: כמו כן אפשר לשלוח אוטובוס ארוך שיפתור את בעיית הצפיפות.

ברוך הופמן: אנחנו מקווים שבעייתנו תיענה.

ברוך הופמן: היות ותלונות רבות נשלחו בכתב ובעל פה ולא היתה שום התייחסות".

ברוך הופמן: חותמת את השם שלה, רחל שטראוס, חבקוק 14, בני ברק.

ברוך הופמן: לשאלתכם, אני שלחתי, לא יודע כמה מכתבים.

ברוך הופמן: יש לי פה מכתב משנת 2006.

ברוך הופמן: אמנם לפני 4 שנים.

ברוך הופמן: זה היה בזמן שהפריטו את דן מפתח תקווה.

ברוך הופמן: בדיוק על הנושא הזה, כתבתי גם על בעיית הצפיפות וגם שהם לא עומדים בזמנים.

ברוך הופמן: וזה מכתב שגם הגיע למבקר המדינה.

אורי מקלב: החברה שפועלת היום בפתח תקווה זה מטרופלין?

ברוך הופמן: היום זה קווים.

אורי מקלב: כמה קווים כאלה יש לחברת דן שפועלים בתוך פתח תקווה?

ברוך הופמן: 92, 66, 51.

ברוך הופמן: המכתב שחתום עליו משה קריטין, מורשה החברה ונציב פניות הציבור.

ברוך הופמן: "המתואר בפנייתך הובא לידיעת חטיבת התנועה וחברתנו השוקדת בימים אלה על רה ארגון בכל קווי פתח תקווה.

ברוך הופמן: בין היתר הושם דגש על קו 92.

ברוך הופמן: לשם כך ישובצו אוטובוסים מפרקיים אשר להם תהיה יכולת לקלוט את כל הנוסעים הממתינים בתחנות בנוחות המירבית לטובת ציבור לקוחותינו".

ברוך הופמן: זה לא קרה.

ברוך הופמן: "למותר לציין, כי בתקופה הקרובה תבוצע הפרטה בפתח תקווה.

ברוך הופמן: חברתנו תבצע נסיעות בתדירות שונה כאשר תחנת ההורדה הראשונה תהיה בצומת גהה ולא יופעל שירות מאסף בפתח תקווה.

ברוך הופמן: להבנתנו תיפתר הבעיה לתושבי השכונות המעוניינים לנסוע מבני ברק ולקניון רמת גן בזמן מקוצר ביותר".

ברוך הופמן: סיכומו של דבר, הם כותבים שכאן יש צפיפות, יהיו אוטובוסים מפרקיים.

ברוך הופמן: אין אוטובוסים מפרקיים.

ברוך הופמן: יש רק אוטובוסים עם מפרק אחד.

ברוך הופמן: זה משנת 2006.

אורי מקלב: זה משנת 2006.

אורי מקלב: יש עוד מכתבים אחרי 2006?

ברוך הופמן: לא הבאתי אותם.

אורי מקלב: אבל יש לך תכתובת משנת 2006?

ברוך הופמן: אני צריך לבדוק.

אורי מקלב: אתם עד היום דיברתם עם עצמכם?

אורי מקלב: לא פניתם?

ברוך הופמן: יש לי מכתבים שכתבו שהאוטובוס איחר בשעה, והנושא נמצא בבדיקה.

ברוך הופמן: יש, יש הרבה מכתבים כאלה מאנשים.

ברוך הופמן: יש את המכתבים אצלה.

ברוך הופמן: היא יכולה לראות.

אורי מקלב: מנהלת הוועדה יש לך את המכתבים?

אורי מקלב: אוקיי.

אורי מקלב: אם אני משקף את מה שאתה אומר הבעיה המרכזית זה אי עמידה בלוח זמנים שזה כולל גם דילוג של אוטובוסים.

אורי מקלב: לכאורה יש דילוג אוטובוסים, אי ידיעה של לוח הזמנים.

אורי מקלב: אני מבין שמסלול הקו לא מוצא חן בעיניכם מכיוון שמסלול הקו גורם גם לבעיה.

שם טוב גולדשמיד: לא צריך עד הקניון.

אורי מקלב: זה סותר את מה שאני אומר?

אורי מקלב: לא. אתה מסכים.

אורי מקלב: הבנתי.

מרינה סולודקין: האם כתבתם למשרד התחבורה?

מרינה סולודקין: בגלל שאם חברת דן לא עונה,

ברוך הופמן: עותק נשלח למשרד התחבורה.

מרינה סולודקין: אבל לא היו תשובות ממשרד התחבורה?

ברוך הופמן: לא. התשובה התקבלה מטעם החברה.

אורי מקלב: חברת הכנסת סולודקין אומרת לכם שיש גם רגולטור, יש גם אחראי על חברת דן שזה משרד התחבורה, ובפניות כאלה שולחים לחברה וגם למשרד התחבורה.

אורי מקלב: אני מלמד אתכם גם לגבי העתיד.

אורי מקלב: או שאפשר לכתוב ישירות למשרד התחבורה והעתק לחברת.

אורי מקלב: דן.

אורי מקלב: אפשר לעבוד בשני הכיוונים.

אורי מקלב: בכל אופן יכול להיות שהסיבה לצפיפות ולאי עמידה בלוח הזמנים זה בגלל המסלול, שמבחינתכם הוא לא משרת אתכם לאן שאתם צריכים.

אורי מקלב: המטרה היא לחבר בין שתי הערים פתח תקווה ובני ברק, שיהיה קשר בין שתי הערים האלה, עם מקומות לימודים, מקומות העבודה, מרכזים רוחניים וחינוכיים ועוד ועוד, נמצאים בין שתי הערים האלה, ואנחנו יודעים איזו חשיבות יש לתחבורה ציבורית ישירה.

אורי מקלב: אני מבין שהקו הזה בסך הכול קו רווחי.

אורי מקלב: דהיינו, שכאשר הוא כבר מגיע, האוטובוסים לא נוסעים ריקים, האוטובוסים מלאים.

אורי מקלב: ודאי וודאי בשעות העמוסות יותר.

אורי מקלב: ממילא הצפיפות היא פועל יוצא של אי עמידה בלוח הזמנים.

אורי מקלב: ודאי שאם היו עומדים בלוח הזמנים והתדירות היתה סדירה אז גם בעיית הצפיפות היתה נפתרת.

אורי מקלב: יש עוד מישהו שרוצה להוסיף בעניין הזה?

מנחם פולק: שמי מנחם פולק.

מנחם פולק: אני תושב העיר פתח תקווה, משתמש הרבה בתחבורה הציבורית, בעיקר בקו 92 ולצערי הרבה פעמים כשאני נמצא בבני ברק ואני רוצה להגיע לפתח תקווה אני צריך ללכת עד ז'בוטינסקי לקו 66 או לקו 51 כי אני יודע שאיתם אני אגיע יותר מהר הביתה, למרות שאני צריך ללכת ברגל ממרכז העיר לז'בוטינסקי.

מנחם פולק: עכשיו הקו הזה יוצא מגני הדר, הוא עושה מסלול מאוד ארוך.

מנחם פולק: עכשיו בגני הדר עצמו יש להם קו 292, יש להם ספיישל לבני ברק.

מנחם פולק: למה שלא יעשו ספיישל לפתח תקווה  בשעות עמוסות?

מנחם פולק: יש קו מגני הדר, 292 שהוא ישיר לבני ברק.

מנחם פולק: אני לא יודע בדיוק את השעות שלו כי אני אף פעם לא משתמש בדבר הזה כי אני גר במרכז העיר.

אורי מקלב: גני הדר, מי שלא יודע, זה שכונה בתוך פתח תקווה, שכונה דרומית.

מנחם פולק: בקצה של פתח תקווה.

מנחם פולק: עכשיו כמו שחברת דן הבינה, אני לא יודע מה היו השיקולים שעשו קווים כאלה, למה אי אפשר לעשות קו לאלה שגרים במרכז העיר, בשעות העומס לפחות, שיהיה קו ישיר.

מנחם פולק: זה לא קו שעושה סיבוב ארוך עם מלא תחנות שאף פעם אי אפשר לעמוד בלוח הזמנים.

מנחם פולק: בגני הדר יש להם כבר קו שנוסע, יש שעות שזה יוצא ממרכז העיר.

אורי מקלב: הרי גני הדר זו שכונה מוגדרת.

מנחם פולק: שיהיו קווים שיוצאים, לא צריך את כל המסלול.

מנחם פולק: גני הדר זה מאריך.

מנחם פולק: שיהיו קווים שיצאו,

אורי מקלב: קו 92א' שיצא ממרכז פתח תקווה בשעות העומס ישירות, כמו שעושים קו 402 ישיר מהר חוצבים ישירות בשעות העומס כדי שלא לעבור את כל המסלול, כי בין כה וכה האוטובוס מתמלא בהר חוצבים.

אורי מקלב: אנחנו אומרים היום שהתחבורה הציבורית משתכללת.

אורי מקלב: בזמני עומס כשאתה יכול בתחנה אחת למלא את האוטובוס, אז אתה עושה שתיים, שלוש תחנות, זאת ההצעה שלהם כדי גם לשפר את התחבורה וגם לייעל אותה.

גיל ויטמן: יש מהתחנה המרכזית של פתח תקווה שזה צמוד למרכז.

אורי מקלב: שהוא מספיק מעובה והוא רווי נוסעים.

מנחם פולק: הזכירו את זה קודם.

מנחם פולק: זה הנהגים עצמם אומרים למשל.

מנחם פולק: אם אני אשאל את הנהג באיזה שעה היית אמור לצאת?

מנחם פולק: באיזו שעה יצאת?

מנחם פולק: הוא יגיד לא יצאת בשעה היעודה.

מנחם פולק: למה?

מנחם פולק: המסלול שלי הוא כזה ארוך, עד שהגעתי לא היה לי זמן לנוח, אני צריך מיד לצאת.

מנחם פולק: אז אני לוקח לי הפסקה רבע שעה.

מנחם פולק: הנהגים עצמם אומרים את זה.

מנחם פולק: זה לא דבר סודי.

מנחם פולק: כל מי שנוסע בקו ושואל את הנהג באיזו שעה היית אמור לצאת?

מנחם פולק: באיזו שעה יצאת?

מנחם פולק: אז הוא אומר לו במפורש.

אורי מקלב: אנחנו עסוקים בקו 92 שהוא קו שמקשר בין פתח תקווה לבני ברק.

אורי מקלב: עד הרגע דיברו תושבי פתח תקווה מכמה היבטים, גם אי עמידה בלוח הזמנים.

אורי מקלב: אבל יותר מאי עמידה בלוח זמנים, בעצם מדובר על דילוג קווים.

אורי מקלב: אתם אומרים שאתם  מחכים שעה, שעה וחצי לאוטובוס.

אורי מקלב: ממילא יש צפיפות.

אורי מקלב: אתם מזהים את הסיבות.

אורי מקלב: לקו יש מסלול ארוך מדי שלא משמש אתכם, מגיעים לקניון ברמת גן, אחד המקומות העמוסים.

אורי מקלב: מדברים על שינויים בשעות הערב.

אורי מקלב: גם צריך לקחת בחשבון שהקו לוקח אנשים מאולמות שמחה.

אורי מקלב: יש אי בהירות בלוח הזמנים.

אורי מקלב: וההצעה היא שיהיה אוטובוס, נניח 92א' שיצא ממרכז העיר פתח תקווה ישירות לבני ברק.

אורי מקלב: בשעות מסוימות יש מספיק נוסעים שיכולים למלא את האוטובוסים.

מנחם פולק: אני רוצה להוסיף, קו 92 גם משרת את אלה שגרים בגני הדר שבאים ממרכז העיר.

מנחם פולק: הרבה פעמים בבוקר או אחרי צהרים יש הרבה תלמידים שלומדים בכל מיני אזורים שיש להם מספיק קווים פנימיים והם גם משתמשים בקו הזה.

מנחם פולק: כתוצאה מכך הקו מפוצץ בכל מיני אנשים שנוסעים רק כמה תחנות בדרכם הביתה.

מנחם פולק: השאלה אם צריך לבדוק בדיוק את התחנות.

מנחם פולק: זה בסך הכול אוטובוס, זה נכון שהוא קו פנימי, אבל הוא לא כל כך קו פנימי בתוך פתח תקווה.

מנחם פולק: שם יש הרבה אוטובוסים של חברת קווים.

מנחם פולק: צריך לראות איפה לעשות תחנות.

אורי מקלב: יש תחנות הורדה כי לפעמים אתה לא רוצה שיעלו נוסעים.

אורי מקלב: יש לך גם פתרון או שאתה רק מעלה בעיה?

מנחם פולק: אני מעלה בעיה.

מנחם פולק: הפתרון הוא קצת בעייתי.

מנחם פולק: צריך לעשות רק איזו תחנה אחת או שתיים בתוך פתח תקווה.

אורי מקלב: אני תמיד, בכל הזדמנות שיש לי אומר שהנוסעים בעצמם, האזרחים עצמם, על אף שאין להם דוקטורט בתחבורה הם מלאי תובנות טובות ועצות לשיפור.

מנחם פולק: יש לי רעיון.

מנחם פולק: לא ראיתי שעושים אותו במקומות אחרים, שיש לו רק איזו תחנה אחת או שתיים.

מנחם פולק: הנוסעים צריכים לרדת.

מנחם פולק: זה קו שמקשר לבני ברק, לא בתוך העיר.

מנחם פולק: יש מספיק קווים פנימיים בתוך העיר.

מנחם פולק: רק כדי להבהיר יש קו 92, יש קו 292 ויש 192.

אורי מקלב: מה השוני בין קו 92 שיוצא מפתח תקווה ובין קו 292 שיוצא מגני הדר?

מנחם פולק: יש 92 שיוצא מגני הדר מסתובב בכל העיר ומגיע לבני ברק.

מנחם פולק: יש 292 שיוצא מגני הדר ישירות לבני ברק.

מנחם פולק: היום הנוסעים בגני הדר לא צריכים להגיע לבני ברק, כי יש להם את קו 292 ספיישל.

מנחם פולק: הם צריכים 92 היום כדי להגיע לכפר אברהם.

מנחם פולק: עכשיו כפר אברהם זה קווים שקשורים לפתח תקווה, זה לא קשור לגני הדר.

מנחם פולק: לכן קו 92 אמור להתחיל לפחות מכפר אברהם ובכלל לא להיכנס לגני הדר שזה מוסיף לו למסלול הרבה יותר.

אורי מקלב: מה היה אם היינו מזמינים את תושבי גני הדר?

אורי מקלב: מה הם היו אומרים?

אורי מקלב: יש מישהו, הוא לא מייצג את גני הדר, הוא מייצג את בית הספר.

אורי מקלב: מי עוד מתושבי פתח תקווה רוצה לדבר?

אורי מקלב: בבקשה הרב לרנר.

דב לרנר: שמי דב לרנר.

דב לרנר: אני מנהל מוסדות חינוך דת "פרי מגדים".

דב לרנר: יש שמה 800 תלמידים.

דב לרנר: יש לי במערך 80 עובדים שרובם ככולם מגיעים מבני ברק.

דב לרנר: התכתובת שלי עם חברת דן מתחילה כבר בספטמבר 2004.

דב לרנר: חלק מהמכתבים נכתבו גם למשרד התחבורה ולא נעניתי על ידיהם.

דב לרנר: זה ביחס למה שהרב מקלב שצריך לכתוב הן לחברת דן והן למשרד התחבורה.

דב לרנר: אז אני לא קיבלתי תשובה ממשרד התחבורה.

דב לרנר: יש לי את אישור מספר הפקס ששלחתי למשרד התחבורה.

דב לרנר: בכל אופן, הבעיה העיקרית של גני הדר.

דב לרנר: יש לנו מצב שאנחנו נמצאים מול גוף שהייתי אומר שהוא אטום לדרישות הציבור.

דב לרנר: אני חוזר ואומר הוא אטום לדרישות הציבור.

דב לרנר: מה שהיה מבחינת חברת דן זה יישאר.

דב לרנר: אם אני מסתכל על המכתב ששלחתי בספטמבר 2004, זה פחות או יותר אותו מכתב שאני שולח להם גם בשנה האחרונה.

דב לרנר: אין שום שינוי בזמנים, אין התאמה לצורכי הציבור.

דב לרנר: בתור דוגמה אני אגיד, אוטובוס שצריך להגיע בסביבות השעה 08:00 בגני הדר, וממתינים לו עשרות עובדי הוראה, לא רק ממוסד "פרי מגדים" , גם ממוסד "בעל שם טוב " ומעוד מוסדות חינוך.

דב לרנר: ביקשנו כבר בעבר להקדים אותו בחמש או עשר דקות כדי שיגיע לשעה 08:00.

דב לרנר: הדבר לא נעשה.

דב לרנר: להערכתי חלק מהבעיות של חברת דן זה שהקו הוא קו סיבובי, האוטובוס יוצא משם מצד אחד הוא גם יוצא מהצד השני, וזה מתומרן.

דב לרנר: אין שום נכונות להגדיל את התדירות של האוטובוסים בפרט בשעות הערב כשאנשים עומדים כמו בשעות הבוקר.

דב לרנר: רק השבוע ביום ראשון נמסר לי שאחת הנוסעות באוטובוס שיוצא בשעה 7 בערך מבני ברק, נפלה מחוסר מקום ישיבה.

דב לרנר: עדיין לא קיבלתי דיווח מה קרה שם אבל נפלה נוסעת.

דב לרנר: איך אמרה המנהלת של בית הספר, אולי בזכות זה אותה אישה שנפלה, חברת דן יהיו מוכנים להוסיף מקומות ישיבה.

דב לרנר: הייתי מגדיר את הבקשה שלי להגדיל את התדירות של הנסיעות.

דב לרנר: אם אני נמצא ברחוב עזרא בבני ברק אני יכול להגיע לכל הארץ בזמן שאני ממתין מקו אחד לקו שני.

דב לרנר: זו תדירות של שעה.

דב לרנר: זה הכי פחות.

דב לרנר: לפעמים זה יותר.

דב לרנר: לדעתי ולדעת תושבים רבים  צריך להגדיל את תדירות האוטובוסים כך שהם יגיעו כל חצי שעה.

דב לרנר: יש להתאים את הזמנים לצורכי המקום.

דב לרנר: למשל, מוסדות חינוך מסיימים ביום רגיל בשעה 1, או ב-4 אחרי הצהריים מעונות, האוטובוס יוצא ב-1 או ב-1 וחמש דקות.

דב לרנר: עובד הוראה שמסיים את העבודה בשעה כזאת לא יכול להספיק לאוטובוס.

דב לרנר: קו 292 זה כל שעה.

דב לרנר: 92 דיברתי על זה קודם, תיסע לטייל במרחבי ישראל, תעלה על 92, כעבור רבע שעה תגיע באותו זמן כמו 292 כעבור שעה.

דב לרנר: וזו השאלה, למה חברת דן לא מוכנה להיות משען או יותר נכון לתת שירות שהציבור נצרך לו ולא מה שהיא רוצה לתת?

מרינה סולודקין: השאלה אם חברת דן מסובסדת על ידי המדינה?

אורי מקלב: חברת דן, תשובה לחברת הכנסת סולודקין.

דרור גנון: חברת דן היא חברה פרטית.

דרור גנון: היא עשתה שינוי מבני לפני מספר שנים.

דרור גנון: היא פועלת באופן מסחרי מלא.

דרור גנון: יש לה הסכם עם מדינת ישראל שבו היא מסדירה את כל הנושא של התפעול השוטף שלה.

דרור גנון: ההסכם הזה כולל גם סבסוד כזה או אחר על הפעילות מאחר ומדובר כאן בחברה שהיא חברה היסטורית.

דרור גנון: הסובסידיה מתחלקת לשני חלקים, יש סובסידיה שנותנים שהיא נקראת ייעודית שנותנים את זה על נושא הילד או קשיש, שהמדינה מסבסדת 50% ומשלימה, ויש סובסידיה שוטפת שהיא לטובת הגדלת תקציב והפעילות של החברה.

דרור גנון: חברת דן יש לה הסכם.

דרור גנון: ההסכם הזה מטבע הדברים מאחר והם הפכו להיות חברה פרטית,

מרינה סולודקין: אז בסופו של דבר חברת דן מסובסדת.

דרור גנון: היא מסובסדת אבל מפעם לפעם מהסכם להסכם אחוז הסובסידיה קטן והחברה מחזיקה את עצמה בזכות עצמה.

דרור גנון: זאת אומרת הם התייעלו והם היום מקטינים את הסבסוד מהממשלה.

מרינה סולודקין: אבל בכל זאת יש פיקוח.

דרור גנון: בוודאי, אני אתייחס לזה.

דרור גנון: בוודאי.

אורי מקלב: עכשיו נציגי בני ברק רוצים לדבר.

אורי מקלב: למה הבעיות הן אחרות בבני ברק לעומת פתח תקווה.

עידו פורנברג: שמי עידו פורנברג, נציגו  של מי שהזמין פה את הוועדה, הרב גולדנטל מדגל התורה, מסיבה אישית לא יכול להשתתף.

עידו פורנברג: ראשית  בעניין התגובות של חברת דן.

עידו פורנברג: לצערנו הרב, אני יכול להביא פה שמות על כל מיני נושאים אחרים שאנשים פנו, הנושא האחר זה כידוע התחנה הסופית בקריית הרצוג, דבר ששוחחו עליו עם יושב ראש הוועדה.

עידו פורנברג: הרב ברלסר שוחח.

עידו פורנברג: מחכים לתגובות.

עידו פורנברג: תגובה אחת שכן הגיעה היתה פשוט תגובה לא אמיתית.

עידו פורנברג: הם כתבו שהתחנה הסופית שם היא כבר היתה שנים ברחוב אברמסקי.

עידו פורנברג: ועוד זה הגיע מלשכת המנכ"ל.

עידו פורנברג: זה אני מדבר על עניין התגובות.

עידו פורנברג: אני אביא גם מקרה ספציפי מהחודש האחרון, למה אין תגובות מחברת הדן.

עידו פורנברג: זה לא הנושא שעליו אנחנו מדברים כעת.

עידו פורנברג: זה פשוט להגיד, שתושבים רבים אומרים שהם פונים לחברת דן, פשוט אין תגובות.

עידו פורנברג: גם אנחנו כאשר קיבלנו איזו תגובה על איזו נושא, תגובה לא אמיתית, והחזרנו תשובה על זה, מחכים עד עכשיו לתגובה ועד עכשיו אין.

עידו פורנברג: אני מקריית הרצוג.

עידו פורנברג: דבר שני בעניין משרד התחבורה.

עידו פורנברג: שואלים למה אנשים לא פונים למשרד התחבורה?

עידו פורנברג: אז קודם כל משרד התחבורה, עד שהם מגיבים זה כמה חודשים.

עידו פורנברג: גם אנשים לא יישרפו יום שלם כדי לנסוע למשרד התחבורה ירושלים.

עידו פורנברג: כששולחים  להם מכתב הם מזמינים לחקירה.

עידו פורנברג: פרוצדורה.

עידו פורנברג: הייתי שמה ואני יודע.

אורי מקלב: על זה יש לי גם מה להגיד.

אורי מקלב: דורשים לבוא לחקירה כאשר יש תלונה ספציפית על נהג מונית או נהג אוטובוס שדורשת העמדה לדין.

אורי מקלב: אז צריך חקירה ואתה צריך לבוא להעיד.

עדיו פורנברג: אני מדבר לא על דן, אלא על משהו אחר.

עדיו פורנברג: היתה חקירה והיה צריך להגיע.

עדיו פורנברג: זה לקח חודשים וזה פרוצדורה.

אורי מקלב: אני אומר שוב לתושבים, התלונות לא צריכות להיות רק לחברה, אלא גם לרגולטור הממונה עליהם.

אורי מקלב: זה צריך להיות באופן מובנה.

אורי מקלב: כשכותבים מכתב כותבים לשני הגורמים וגם לוועדה של הכנסת.

אורי מקלב: אתם גם צריכים להשתמש בכלי הזה.

עידו פורנברג: עכשיו נדון בעיקר על הקווים של בני ברק.

עידו פורנברג: אני עכשיו אדון על קווים 2, 5, 6. ישנם גם תמונות מהימים האחרונים על העומס בקו 6 אצל משפחת מוסקט מקריית הרצוג.

עידו פורנברג: משום מה לא הסתדר להביא לפה את התמונות.

עידו פורנברג: אנחנו מדברים על אי עמידה בזמנים, כל יום כאילו לא קרה שום דבר.

עידו פורנברג: אין עמידה בזמנים, עומס, אפילו התעלפה שם ילדה.

עידו פורנברג: אני לא מדבר על גבר שמתעלף.

עידו פורנברג: אני מדבר על נערה.

עידו פורנברג: פשוט התעלפה באוטובוס בקו 6. סיפור ידוע.

עידו פורנברג: אין מה להכחיש.

עידו פורנברג: אתה יכול לשאול את הבן של צייגרמן, הוא היה שם.

עידו פורנברג: בעקבות הצפיפות.

עידו פורנברג: אני גם מדבר על ילדה קטנה שצעקה אימא, והאימא שלה לא ראתה אותה והיא לא ראתה את אימא מחמת עומס  שיש בקווים.

עידו פורנברג: זה קורה בעיקר בבקרים.

עידו פורנברג: זה קווים מקריית הרצוג לבני ברק.

אורי מקלב: אם יש עומסים בתנועה, אז משנים את מסלול הקו לעיתים.

אורי מקלב: בואו נסיט את הקו בהסכמה ששם העומסים הם פחותים, לא צריך לעבור דרך הצומת ההיא ודרך הקניון שהיא עמוסה מאוד.

אורי מקלב: יש בעיה דומה בפסגת זאב בירושלים, אנשים מחכים שם שלושת רבעי שעה.

אורי מקלב: מומחי תחבורה ניסו לפתור את זה ועדיין אי אפשר לפתור את הבעיה.

אורי מקלב: אנשים עם רכבים פרטיים יוצרים פקקים, כולם יוצאים באותה שעה.

אורי מקלב: אי אפשר לפתור את זה בקלות.

אורי מקלב: אבל אני רוצה גם פתרונות.

עידו פורנברג: יש לי פתרון אחד, שיושב ראש הוועדה יבקש מחברת דן שלא רק בשבועות האחרונים שיודעים שאמורה להיות פה ישיבה בוועדה מוסיפים איזו מפרקית.

עידו פורנברג: שיעשו את זה קודם כל באופן קבוע ותמידי.

עידו פורנברג: לא מתי שאמורה להיות וועדה להוסיף מפרקית בשביל להגיד שיש לנו פתרון.

קריאת ביניים: זה פשוט לא נכון מה שאתה אומר.

עידו פורנברג: בקו שיש סיבוב פעם אחת בבוקר.

עידו פורנברג: המציאות היא שאנשים מתלוננים על קו 6. המציאות היא שמרחוב קובלסקי ונורוק בקריית הרצוג לא מעלים נוסעים.

עידו פורנברג: יש לנו את הרב יהודה הבר שהוא נציג של חברת דן.

עידו פורנברג: הוא ניסה לטפל בזה כבר כמה פעמים.

עידו פורנברג: לא מעלים נוסעים.

עידו פורנברג: יש בעיות בקו 6, בקו 5. אני מדבר על הבוקר, שלא מעלים נוסעים.

עידו פורנברג: ביום חמישי הרב גולדנטל קיבל תלונות שמתחילים מסלול מרחוב אברבנאל.

עידו פורנברג: יום חמישי, בשעה 20:17 בערב עמדתי ברחוב אברבנאל, אני רואה קו 2, מפרקית, מתחיל מרחוב אברבנאל ולא עשה את כל המסלול של קריית הרצוג.

עידו פורנברג: על המקום התקשרתי לכמה אנשים שקצת הרצוג.

עידו פורנברג: שאלתי את הנוגעים בדבר למה?

עידו פורנברג: אמרו, כן, יש עכשיו אוטובוס אחר שעשה את המסלול בתוך קריית הרצוג.

עידו פורנברג: אמרתי , אבל מה זה הדילוג הזה?

עידו פורנברג: אין כזה דבר לדלג.

עידו פורנברג: אוטובוס אמור לעשות את כל המסלול.

עידו פורנברג: אמרו, כן, כשהאוטובוס מאחר והוא מגיע באותו זמן עם השני אז הוא פשוט מדלג.

עידו פורנברג: זאת אומרת שיש מצבים מאחרים.

עידו פורנברג: זה סיפור של יום חמישי בערב.

עידו פורנברג: זו עובדה.

עידו פורנברג: הלאה.

עידו פורנברג: יש מצב של עשר בעמידה באופן קבוע.

מרינה סולודקין: אדוני היושב ראש, טוב שאנחנו דנים בנושא זה.

מרינה סולודקין: בלשכתי יש והיו תלונות על תחבורה ציבורית בגלל שהציבור שאני מייצגת כמו הציבור שלך משתמש באוטובוסים וברכבות מכל הסוגים שיש במדינה, ואני צריכה לומר לכם שהבעיה היא כללית.

מרינה סולודקין: למה?

מרינה סולודקין: מדינת ישראל חושבת שהיא קטנה וזה לא נכון.

מרינה סולודקין: הגענו לפני 20 שנה, היו אז 5 מיליון אנשים ועכשיו אנחנו 7 מיליון איש.

מרינה סולודקין: אבל התחבורה היא כמו במחצית הראשונה של המאה ה-20.

מרינה סולודקין: לפני זה היו רק אוטובוסים.

מרינה סולודקין: עם הכנסת הרכבות היה כאילו מהפך אבל יש המון תלונות על הרכבות.

מרינה סולודקין: הרכבת הקלה, אני ויואל חסון חנכו אותה בירושלים ואמרנו זה לזה, זה ייקח עוד כמה חודשים עד שתהיה רכבת קלה.

מרינה סולודקין: רכבת תחתית בתל אביב אני חושבת שזו אגדה, שאנחנו נראה אותה עוד הרבה שנים.

מרינה סולודקין: וזה לא עובד.

מרינה סולודקין: וזה לא יעזור אם נטפל רק בבעיות שנובעות מחברות דן ואגד.

מרינה סולודקין: צריכה להשתנות התפיסה במשרד התחבורה ואצל שר התחבורה שאני מעריכה עד מאוד שנכח כאן בכמה ועדות.

מרינה סולודקין: לשר צריכה להיות תפיסת על, על פני כל הבעיה.

מרינה סולודקין: אנחנו זקוקים למהפך.

מרינה סולודקין: דבר שני, כאשר איחרו את האוטובוסים עם חברה חדשה במודיעין, גם אני, גם אתה, עוד הרבה, צענו על מופז שהיה שר התחבורה.

מרינה סולודקין: בעקבות זה אכן השתנה המצב.

מרינה סולודקין: האיחור היה דבר שבשגרה.

מרינה סולודקין: אנשי מודיעין שעובדים בירושלים לא יכלו להגיע בזמן לעבודה.

מרינה סולודקין: נאמר כאן שמרגישים אטימות.

מרינה סולודקין: קודם כל האזרחים משלמים בעד השירותים.

מרינה סולודקין: המדינה גם מפקחת וגם נותנת סבסוד לחברות.

מרינה סולודקין: משרד התחבורה צריך לחשוב על האזרחים.

מרינה סולודקין: דבר שני, הוא המשרד צריך לומר לנו לדאוג לתקציבים.

מרינה סולודקין: מספר האוטובוסים תלוי במדינה גם.

מרינה סולודקין: זה לא רק חברת דן.

מרינה סולודקין: זה גם חברת דן.

מרינה סולודקין: תודה.

אורי מקלב: אנחנו מאוד מודים לך על ההשתתפות שלך.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שאת עירה מאוד לפניות הציבור.

אורי מקלב: אתה יכול להמשיך.

עידו פורנברג: ניסו פה להגיד מתי יש עומס, אפשר לפנות למשפחת מוסקט מקריית הרצוג.

עידו פורנברג: הם היו אמורים להביא תלונות מהשבוע האחרון.

עידו פורנברג: עוד דבר, בשעות הצהריים, מבני ברק לקריית הרצוג פשוט זה קטסטרופה.

עידו פורנברג: קו 2 , עומס, עומס, עומס.

עידו פורנברג: קו 5, קו 6, כולם זה קטסטרופה.

עידו פורנברג: עוד דבר, 10 בעמידה באופן קבוע.

עידו פורנברג: אין לי בעיה שיהיו עשרה בעמידה באופן חד פעמי.

עידו פורנברג: אם רואים שזה מצב קבוע, הסברה אומרת שאמורים להוסיף עוד אוטובוס.

עידו פורנברג: חד פעמי, בסדר, אבל כזה נהיה קבוע.

עידו פורנברג: אחר כך, מה שכבר אמרנו, יש תחנות שהם לא מעלים.

עידו פורנברג: בשבועות האחרונים זה קרה כמה פעמים, הנהגים פשוט לא עמדו.

עידו פורנברג: נושא נוסף זה השביתות בחברת דן.

עידו פורנברג: במשך השנתיים האחרונות היו שביתות פעמים, ועוד פעם אחת שהם עצרו רק ברחוב המכבים.

עידו פורנברג: אני יכול להגיד לשבחו של הרב יהודה הבר שפעם אחת הוא חסם בגופו את השביתה בחברת דן, כשהם התחילו את המסלול מרחוב אברבנאל.

עידו פורנברג: הרב יהודה הבר חסם בגופו את האוטובוסים שלא תהיה עובדה בשטח כשהיו שביתות.

אורי מקלב: מה זה נקרא חסם בגופו?

אורי מקלב: איך הוא יכול לחסום בגופו שביתה?

עידו פורנברג: הוא נעמד לפני האוטובוסים שיתחילו את המסלול כמו שהם צריכים.

עידו פורנברג: אין שביתות.

אורי מקלב: זאת אומרת שביתה פנימית רק של האזור שלכם?

עידו פורנברג: שביתה שהם לא אספו מקריית הרצוג עקב הבעיה של התחנה הסופית שעיריית בני ברק לא נתנה להם מקום.

אורי מקלב: זה לא היה שביתה.

עידו פורנברג: כשיש תחנות שלא מעלים זו שביתה.

עידו פורנברג: וזה בצדק, כי הם לא חונים במקום חוקי.

אורי מקלב: אתה חי בתוך העניין הזה.

אורי מקלב: כשאתה אומר שביתה בדן אז אני הבנתי, כשאמרת הוא חסם בגופו, אז אני רצית לחבר אותו עם עופר עיני כדי שיעזור לו.

אורי מקלב: עכשיו יש בחירות להסתדרות.

אורי מקלב: אתה בתוך העניין אז אתה חי את זה.

אורי מקלב: אנחנו מחוץ לעניינים אז אנחנו צריכים לדעת מה זה קו 2, קו אחר.

אורי מקלב: לא כולם יודעים את פרטי הפרטים של כל קו.

אורי מקלב: זה בקשר לקריית הרצוג.

אורי מקלב: מה עוד?

עידו פורברג: קו 8 בבני ברק, הרבה מתלוננים כנגדו.

עידו פורברג: לפעמים גם הוא עמוס.

עידו פורברג: רכבים קטנים ובצדק, כי הוא מגיע לשכונות, אבל מבקשים להוסיף.

עידו פורברג: אמרתי, מבקשים להוסיף.

עידו פורברג: עכשיו חלק מהפתרונות, קו 2, 5, 6, עקב הבעיה של המסוף, אין לי עניין להכניס פה את הבעיה של המסוף.

עידו פורברג: מגיעים נהגים חדשים ובצדק כי נהגים ותיקים לא מסכימים לעבוד בקווים כאלה.

עידו פורברג: מגיעים נהגים חדשים, לא מכירים את המסלול.

עידו פורברג: עקב כך הם נוסעים לאט.

עידו פורברג: על ידי כך נוצר מצב שאין אוטובוסים.

אורי מקלב: האם לדן יש פקחים שמפקחים על זה?

עידו פורנברג: סליחה שאני אומר, גם הפיקוח שהם שמים, אני לא רוצה לדבר כאן נגד מישהו אישית, הם העמידו פקח בשביל האוטובוסים.

עידו פורנברג: עד שאין כתבה בעיתון או משהו המפקח שם פשוט לא יודע לעבוד.

עידו פורנברג: וכשיש כתבה למחרת יודעים ממש לסדר מה שצריך.

עידו פורנברג: פתרונות אנחנו יכולים להציע, אין לנו בעיה.

עידו פורנברג: שם כך, נהגים חדשים שיהיה להם מלווה לסיבוב הראשון שיכירו את המסלול.

עידו פורנברג: אוטובוס רזרבה קבוע שיהיה, לא חסר מקרים, בבקשה בקו החם, יש פה את קו 6. אני מסכים שאם פעם אחת נהג יושב שבעה אז אי אפשר תוך שנייה להשיג נהג חלופי.

עידו פורנברג: אבל במשך שבוע, בבקשה יש לכם פה את הכתבה.

אורי מקלב: מה אתה מראה?

אורי מקלב: אתה לא מדבר אל דן.

אורי מקלב: אתה מדבר אלינו.

עידו פורנברג: זו היתה השבוע  כתבה של תושבת שכתבה  על מה שקורה בקו 6 בבוקר.

עידו פורנברג: יש לנו רעיונות לפתרון.

עידו פורנברג: קווים בינעירוניים שיגיעו לתוך בני ברק שיוכלו גם כן לאסוף.

עידו פורנברג: יש את זה באלעד אגד תעבורה, גם בינעירוניים שאוספים את הפנימי גם .

עידו פורנברג: זה עוזר.

עידו פורנברג: בנוסף, תיאום עם הסמינרים.

עידו פורנברג: היו עכשיו שבועיים של מבחנים בסמינרים.

עידו פורנברג: עקב כך, קו 6, בשעה 8 בבוקר היה עמוס.

עידו פורנברג: הרעיון הוא לתאם עם מוסדות החינוך שנמצאים לאורך הקווים, ליצור איתם קשר, לדעת מתי יש עומסים, להוסיף אוטובוס.

עידו פורנברג: קו מתוך בני ברק ללא הורדת נוסעים אלא רק העלאת נוסעים, מבני ברק לקריית הרצוג, בלי להעלות ולהוריד נוסעים כל פעם, רק להעלות נוסעים.

עידו פורנברג: בתוך בני ברק לקריית הרצוג, להוציא שני אוטובוסים בו זמנית.

עידו פורנברג: יש את השעות העמוסות, להוציא פשוט שנים בו זמנית, ב-07:30 בבוקר.

עידו פורנברג: להכניס גם רכבים קטנים בשעות העומס.

עידו פורנברג: הרכבים הקטנים יכולים יותר לעקוף וכדומה.

עידו פורנברג: גם להוסיף מפרקיות.

אורי מקלב: כל הבעיות  שאתה העלית עכשיו זה אמור לגבי שעות העומס בלבד או זה לאורך כל שעות היום?

עידו פורנברג: בעיקר שעות העומס.

עידו פורנברג: אני פשוט מכיר את כל המכתבים, תמצתנו אותם בדף אחד בשביל להקריא אותם בקצרה, אני לא מקריא את כל המכתבים.

עידו פורנברג: כמו כן, האוטובוס  האחרון של הקווים.

עידו פורנברג: קרה לעיתים שאנשים מחכים לו והוא לא מגיע.

עידו פורנברג: אם זה שייך, שיהיה קו בשעה האחרונה, כמו למשל מ-11.30 עד 12:30 בלילה של אנשים שלא הגיע אליהם אוטובוס, הם לא יודעים למה.

עידו פורנברג: שידעו ליצור קשר.

עידו פורנברג: עם מי יש להם ליצור קשר?

עידו פורנברג: משעה 11:30 עד 12:30 זה סיום השירות.

עידו פורנברג: יש הרבה פעמים שאנשים מחכים בתחנות, זה קרה כמה פעמים, האוטובוסים לא מגיעים.

עידו פורנברג: אנשים לא יחכו סתם בלילה.

עידו פורנברג: פשוט שיהיה מענה האם האוטובוס עבר או האוטובוס לא יגיע כי קרה לו מה שקרה.

עידו פורנברג: שיהיה צד שני.

אורי מקלב: יש מודיעין?

אורי מקלב: אתם מכירים את הטלפון של המודיעין?

אורי מקלב: יש מענה אנושי?

קריאה: לא צריך.

קריאה: אני תיכף אסביר.

אורי מקלב: תתייחסו לזה .

עידו פורנברג: בפתח תקווה יש בתחנות אלקטרונית את הזמנים.

דובר: יש לנו 	GPS.

דובר: אנחנו עובדים גם על Next Bus שיהיה בתחנות.

דובר: אם יש בעיה בחשמל איך אנחנו עושים את זה עם חשמל, אנחנו בתהליך.

דובר: משהו קטן.

דובר: לציבור החרדי אין SMS.

דובר: כל העולם רוצה לדעת, מודיעין עושה SMS.

דובר: מודיעין אגד פתוח עד לשעות הערב, שמונה או עשר בערב, הציבור החרדי לא יכול להשתמש ב-SMS, לחייג כוכבית 2800 את הזמנים של אגד.

אורי מקלב: הריכוז של אגד, בקווים בינעירוניים עובד גם עד 12 ואחת בלילה.

אורי מקלב: אנשים שפונים אליי מדווחים על זה.

אורי מקלב: יש ציבור של שני אוטובוסים ברחוב שרי ישראל.

אורי מקלב: האוטובוס הזה לא הגיע וקו 402 לא הגיע וכשאני תוהה וכשאני פונה יש לי מענה אנושי גם אחרי חצות.

אורי מקלב: גם לגבי הצפון יושב גם בתל אביב ורק ריכוז ירושלים יושב פה.

אורי מקלב: לכל התושבים צריך להיות את הטלפון הזה ובמיוחד אתם שאתם עסקנים ופועלים בקשר לזה.

עידו פורנברג: עוד דבר שהתבקש.

עידו פורנברג: תושבי פרדס כץ מבקשים אם אפשר להקים להם קו מפרדס כץ לבני ברק.

עידו פורנברג: כלומר אוטובוס כמו קו 8, המיניבוסים החדשים שחברת דן הביאה, שיהיה גם להם קו מפרדס כץ לבני ברק.

עידו פורנברג: אין  להם פשוט אוטובוס.

עידו פורנברג: הם צריכים להגיע או לאברבנאל שזה קריית הרצוג, מקריית הרצוג לפרדס כץ או ז'בוטינסיקי.

עידו פורנברג: תושבי בני ברק מבקשים אם אפשר להקים להם קו ישירות לרכבת ללא הורדת נוסעים.

עידו פורנברג: מבני ברק ישר לאזור הרכבת בתל אביב, הבורסה בתל אביב, כל האזור.

עידו פורנברג: הם גם מבקשים.

עידו פורנברג: יש עוד שביקשו לרכבת.

עידו פורנברג: שיהיה ישירות בלי הורדת נוסעים.

עידו פורנברג: תושבי קריית הרצוג מבקשים אם אפשר, אלה שחוזרים מאוחר מאשדוד או מירושלים יש להם אוטובוסים עד 1 בלילה, עד שהם מגיעים לבני ברק, אין משמה אוטובוס לקריית הרצוג בלילה מאוחר.

עידו פורנברג: אם אפשר אוטובוס אחד, לא משנה איזה קו, שיהיה בלילה מאוחר באזור השעה אחת.

עידו פורנברג: עוד דבר, כרטיסיות לילדים.

עידו פורנברג: דבר פשוט.

עידו פורנברג: ההורים לא יודעים כמה נשאר, הם מבקשים אם אפשר להחזיר לילדים עד גיל מסוים בני 10-11, אם אפשר לעשות להם כרטיסיות בשביל שההורים ידעו מה המצב של הילדים כמה כסף נשאר.

עידו פורנברג: ילדים לפעמים מאבדים כרטיסיה.

איתן פיקסמן: ילד שנאבד לו יש לו ביטוח על הכרטיס.

עידו פורנברג: עוד דבר אחרון וסופי זה שתושבי בני ברק שואלים כזאת שאלה, אם הם רוצים לנסוע כמה תחנות, 4 או 5 תחנות, למה הם צריכים לשלם מחיר של 6 שקל כמו עד לתל אביב?

עידו פורנברג: שישלמו פחות.

עידו פורנברג: חברת קווים לוקחת 5.10 שקל.

עידו פורנברג: בכסף הזה נסעתי שבוע שעבר מפתח תקווה עד קריית אונו.

עידו פורנברג: בבקשה.

אורי מקלב: סבי זכרונו לברכה, אם הוא היה חי היום הוא היה בן 110, אני זוכר שהוא היה בא לבקר אותנו, הוא היה מגיע מפתח תקווה, הוא נסע בקו 66 או 91, אני לא זוכר באמת את הקווים, היה נוסע עד פרדס כץ ולא ממשיך עד רבי עקיבא כי מפרדס כץ היה מחיר יותר זול, מפרדס כץ הוא היה הולך ברגל לכן הוא גם האריך ימים, היה חוצה את כל רחוב הרצל, היום רחוב הרב שך, היה חוצה את הכול, היה מגיע רחוק מאוד, הוא לא היה נוסע בשני אוטובוסים, עד ז'בוטינסיקי זה היה יותר יקר, אחר כך היה צריך ללכת ברגל או אפילו באוטובוס.

אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד לך שאז המחירים היו יותר יקרים.

אורי מקלב: לתא אביב היה מחיר אחר ובתוך העיר היה מחיר אחר, כשהמחיר הנמוך היה בתוך העיר.

אורי מקלב: הם צמצמו את זה, עשו את זה מחיר אחד כמו בנסיעה עירונית.

עידו פורנברג: תוך כדי קיבלתי פה דיווח מהרב ברוסטוייר, הוא ביקש אם אפשר לבקש, מאחר ועיריית בני ברק וחברת דן קיבלו את חוות הדעת של מבקר המדינה לעזוב את קריית הרצוג, אז מפחדים שהחל מעוד חודש וחצי יתחילו האיחורים כי הם לא  יהיו באזור.

עידו פורנברג: אם אפשר לבקש מהוועדה שתשים עליהם עין שפשוט יעמדו בזמנים.

עידו פורנברג: לעמוד בזמנים.

עידו פורנברג: חברת דן אמורים עכשיו לעבור, חברת דן, עקב הוראה של מבקר המדינה, לעבור מקריית הרצוג  למקום אחר, התחנה הסופית.

הערת ביניים: איפה אתה גר?

עידו פורנברג: אתה צודק אבל אני נציג ציבור.

עידו פורנברג: אני, ההורים שלי גרים בקריית הרצל.

קריאה: הוא יודע את הפרטים כל כך, כאילו הוא גר שם.

אורי מקלב: אני רואה את זה לזכותו.

עידו פורנברג: אני נציג של הרב גולדנטל.

אורי מקלב: עכשיו הבנתי, התחנה הסופית, תחנת המוצא עוברת.

עידו פורנברג: אז שפשוט יעמדו בזמנים.

עידו פורנברג: הם צריכים לעמוד בזמנים כי צריכים לעשות סיבובים גדולים.

עידו פורנברג: בעוד חודש וחצי אמור להיות שינוי.

אורי מקלב: אתה מעלה את הדבר הזה כדי שלא יהיו שיבושים נוספים.

אורי מקלב: קודם כל אני מאוד מודה לך עידו.

אורי מקלב: אני מבין שגם היינו קצת חסרי סבלנות, ואתה לא אשם בזה.

אורי מקלב: זה אוסף של תלונות וזה הרבה זמן.

אורי מקלב: עצם הצגת הדברים, ואוסף הדברים, וסוגים של בעיות זה לא מוריד מהעוצמה ומהתוכן ומהערכיות של הבקשה שלך.

אורי מקלב: מאחורי כל קו עומדות הרבה בקשות והרבה תלונות.

אורי מקלב: יש שאיפה לשפר ולהציף את הבעיות.

אורי מקלב: אני חושב שהמסר הובן, עמידה בלוח הזמנים, פיקוח, צפיפות באוטובוסים.

אורי מקלב: התייחסתי למה שאתה מייצג ולמי ששלח אותך שזה המרכז לפניות הציבור.

אורי מקלב: אני מאוד מעריך את העבודה שעושה הרב גוולדנטל.

אורי מקלב: עכשיו לדוברים הבאים.

מנחם פולק: יש כמה נקודות שאני אולי טיפה אחזור עליהן.

מנחם פולק: הכנתי מכתב, השתדלתי לתמצת את הדברים.

מנחם פולק: לפני חודש וחצי עברתי לגור בעיר בני ברק בשכונת קריית הרצוג, לפני זה גרתי בעיר לוד.

מנחם פולק: לפרנסתי אני עובד בתל אביב כך שכל יום יוצא לי להשתמש בתחבורה הציבורית.

מנחם פולק: כאשר גרתי בלוד כמעט ולא נתקלתי בבעיות או תקלות בלתי צפויות בתחבורה הציבורית.

מנחם פולק: כאשר עברתי לבני ברק חשבתי לתומי שאוכל לקצר את הנסיעות.

מנחם פולק: מהר מאוד התברר לי שטעיתי.

מנחם פולק: בכדי להגיע למקום עבודתי עליי לקחת שני אוטובוסים, הראשון קו מס' 2 עד תחנה הראשונה בקריית הרצוג מרחוב ז'בוטינסקי ומשם אני ממשיך לתל אביב.

מנחם פולק: בדקתי בשירות הלקוחות של דן.

מנחם פולק: נאמר לי שבכל 12 דקות צריך להיות אוטובוס קו 2. ככה גם מצוין בתחנה, יש שם את הזמנים, כתוב שם כל 12 דקות בשעות האלה משעה 8 בבוקר.

מנחם פולק: כל יום אני מגיע לתחנה בשעה 8 בבוקר ובחודש וחצי האחרונים לא הצלחתי למצוא מתי השעה הקבועה שקו 2 יוצא.

מנחם פולק: לפעמים הוא יוצא ב-08:10, לפעמים 08:15, לפעמים ב-08:20 ולפעמים אפילו בשעה 08:25.

מנחם פולק: המצב הזה נחשב מצב רגיל.

מנחם פולק: זו התחנה הראשונה כך שאי אפשר להגיד שהיו פקקים  או משהו.

מנחם פולק: שם זה התחנה הראשונה והתחנה הסופית.

מנחם פולק: לפעמים הוא עומד ברחוב אברמסקי על הסיבוב שמה איפה שהיו את הבעיות, לפעמים הוא מחכה, או שהאוטובוס מגיע והנהג הולך לשתות קפה וחוזר אחרי 10 דקות.

מנחם פולק: כך שכל יום הוא יוצא בשעה אחרת בין השעה 08:00 לשעה 08:25.

מנחם פולק: על זה כבר אנחנו לא מתלוננים.

מנחם פולק: כל הנוסעים כבר התרגלו למצב.

מנחם פולק: בלוד ובתל  אביב אף פעם לא נתקלתי במצב שאומרים שיש אוטובוס בשעה מסוימת והאוטובוס לא מגיע.

מנחם פולק: בבני ברק הדבר הזה קורה כל יום.

מנחם פולק: בהתחלה כשרק הגעתי לבני ברק התלוננתי פעמיים, שלוש, ראיתי שאין שום תגובה.

מנחם פולק: נעביר את זה לסדרן.

מנחם פולק: שום דבר לא השתנה אז פשוט הפסקתי להתלונן והתרגלתי.

אורי מקלב: איפה התלוננת?

מנחם פולק: התלוננתי לשירות לקוחות לדן במספר 036933320.

מנחם פולק: התלוננתי בעל פה.

מנחם פולק: אני אספר סיפור אחד שקרה כדי לשקף את המצב שקורה בתחבורה הציבורית.

מנחם פולק: זה היה לפני חודש בדיוק, בתאריכים 12 -13  בדצמבר.

מנחם פולק: זה היה יום ראשון, שני.

מנחם פולק: זה היה תחילת החורף, בימים הראשונים של הסערה, היו רוחות חזקות, גשמים ירדו ללא הרף, ומזג האוויר היה מאוד קר.

מנחם פולק: הגעתי לתחנה כהרגלי בשעה שמונה בבוקר.

מנחם פולק: ראיתי בתחנה שיש קצת יותר אנשים מהרגיל.

מנחם פולק: נאמר לי שכבר רבע שעה לא יצא אוטובוס.

מנחם פולק: חשבתי שאולי היום האוטובוס יגיע בזמן כי האוטובוס הקודם לא הגיע.

מנחם פולק: המתנו בתחנה אני ועוד אנשים רבים נוספים כאשר אנחנו מנסים להסתתר בתחנה מפני הגשם שירד.

מנחם פולק: בתחנה היו אנשים מבוגרים, ילדים ותינוקות וכולנו ממתינים לאוטובוס שלא מגיע.

מנחם פולק: אחרי חצי שעה של המתנה נורא כעסתי, איך יכול להיות שאחרי 45 דקות לא מגיע אוטובוס וככה  מתעללים בנו?

מנחם פולק: היה שם אדם מבוגר, כל כולו פשוט רעד מקור, וכל הזמן הוא שאל בתחנונים מתי מגיע אוטובוס?

מנחם פולק: מה קרה היום?

מנחם פולק: ראיתי שזה המצב התקשרתי שוב לשירות הלקוחות.

מנחם פולק: פשוט צעקתי עליהם, איך אתם ככה מתעללים באנשים?

מנחם פולק: ככה אנשים מבוגרים מחכים, אוטובוס שהתדירות שלו צריכה להיות כל 12 דקות וכבר 45 דקות אין אוטובוס.

מנחם פולק: הם לא אמרו הרבה, הם אמור נעביר את זה לסדרן, נבדוק את זה.

מנחם פולק: ניסיתי להגיד להם, אני רוצה תשובה.

מנחם פולק: הם הבטיחו לי שיחזירו לי תשובה.

מנחם פולק: השארתי מספר טלפון וכמובן שלא חזרו אלי עד היום.

מנחם פולק: אחרי 5 או 10 דקות כאשר עדיין לא הגיע אוטובוס התקשרתי שוב ונתתי לאותו אדם מבוגר לדבר.

מנחם פולק: הוא פשוט בכה לנציגה בטלפון, איך לא מגיע אוטובוס, כולי רועד מקור, ואני הולך למות כאן.

מנחם פולק: לא שמעתי מה הנציגה ענתה לו.

מנחם פולק: אני מתאר לעצמי משהו כמו, נעביר את זה הלאה וזה בטיפול וכדומה.

מנחם פולק: בשעה 08:40, אחרי שעה בלי אוטובוסים הגיע אוטובוס שהתמלא אחרי שתי תחנות.

מנחם פולק: לא היה מקום אפילו לעמוד אז הוא דילג על כל שאר התחנות ויצא לרחוב ז'בוטינסיקי ישר.

מנחם פולק: למחרת הגעתי שוב בשעה 08:00.

מנחם פולק: וקרה אותו סיפור.

מנחם פולק: שוב פעם נורא כעסתי, התקשרתי שוב, הבטיחו, אני כבר לא סמכתי עליהם, הקלטתי את השיחה, יש לי אותה כאן, שאני מדבר עם הנציגה, זה היה בשעה 08:30 ושוב פעם הנציגה מבטיחה לי אנחנו נעביר את זה לסדרן.

מנחם פולק: אמרתי לה, אתמול גם אמרתם לי את אותו דבר, אני רוצה עכשיו לשמוע, תני לדבר עם הסדרן.

מנחם פולק: ושום דבר.

מנחם פולק: היא אומרת לי, אין לי מה לעשות, אני לא יכולה להעביר, ושוב פעם היא הבטיחה לי שהיא שהיא תחזור אליי כשתהיה לה תשובה.

מנחם פולק: שאלתי תוך כמה זמן?

מנחם פולק: היא אמרה לי, תוך 10 דקות.

מנחם פולק: אחרי 10 דקות לא חזרו אליי.

מנחם פולק: אני התקשרתי, ושוב, אין לי עדיין תשובה, אני אחזור אליך.

מנחם פולק: וגם אז היא לא חזרה.

מנחם פולק: למחרת, העניינים התחילו להסתדר כל 20 דקות בערך מגיע אוטובוס.

מנחם פולק: מאותו יום כמעט כל יום אני פוגש את אותו אדם זקן.

מנחם פולק: יש לו טראומה מזה.

מנחם פולק: הוא כל יום מספר לי, לפני חודש, ומה קרה, ולא אוטובוס אחד, ולא שניים, ואני הלכתי להתעלף והלכתי למות והוא כולו ככה חודש וחצי כל יום הוא מספר לי את אותם דברים.

מנחם פולק: אני כל פעם שומע את זה.

מנחם פולק: אני חושב איך אפשר ככה להתעלל בציבור שלם.

מנחם פולק: היו שם ילדים קטנים ומבוגרים ויש רוחות וקר וגשמים ושום דבר.

מנחם פולק: אני בטוח שכל אחד ואחד מכם רוצה לטפל ויכול לטפל ואני בטוח גם שכל אחד יעשה מה שהוא יכול.

מנחם פולק: עוד נקודה אחת לפני שאני מסיים.

מנחם פולק: כל יום אני עולה בתחנה הראשונה כמו שאמרתי.

מנחם פולק: תמיד בערך אחרי 5 תחנות אני צריך לקום כי אנשים מבוגרים עומדים.

מנחם פולק: אין יום שאין פחות מ-10 אנשים עומדים.

מנחם פולק: כל יום בממוצע 10 עד 15 אנשים עומדים, ואני מדבר רק על התחנות של קריית הרצוג כיוון שאני יורד בז'בוטינסקי.

אורי מקלב: עכשיו אני שואל אותך על ההמשך, אם איזו חברה אתה ממשיך בנסיעות?

מנחם פולק: אני ממשיך גם בחברת דן, עם קו 70 או קו 51.

מנחם פולק: שמה הרבה פעמים יש ממש עומס מאוד גדול.

מנחם פולק: אבל התדירות שלהם הרבה יותר גבוהה.

מנחם פולק: כלומר בתוך 10 דקות עוברים בערך שני אוטובוסים 51, שניהם עמוסים.

אורי מקלב: מנחם, קודם כל תודה רבה.

אורי מקלב: זה מלמד אותי שלהכין בכתב דברים זה טוב.

אורי מקלב: הדברים שלך עשו עלינו רושם.

אורי מקלב: הדברים כנים.

אורי מקלב: אנחנו נצפה לתשובה של חברת דן בעניין הזה, אם לא עכשיו אז אחר כך .

אורי מקלב: אנחנו גם מודים לך על זה שהייתי עקבי כאשר טלפנת לטלפון שירות הלקוחות.

אורי מקלב: אולי מה שעשית הביא לתוצאות מסוימות ביום השלישי.

מצליח קזיס: מול התחנה יש שמה סדרן שהוא אחראי על הקו.

מצליח קזיס: ממש ממול.

מצליח קזיס: וחוץ מזה יש לך את יהודה הבר.

מצליח קזיס: עוד מעט נשים את הדברים בפרספקטיבה.

אורי מקלב: ציפי אולארצ'יק בבקשה.

ציפי אולארצ'יק: קודם כל אני מאוד שמחה על התכנסות הוועדה שהדברים נשמעים.

ציפי אולארצ'יק: התפקיד שלי הוא מנהל תחבורה בעיריית בני ברק.

ציפי אולארצ'יק: הנושא של תדירות האוטובוסים זה נושא חשוב.

ציפי אולארצ'יק: גלשתי באינטרנט היום בבוקר.

ציפי אולארצ'יק: קו 2 .

ציפי אולארצ'יק: מה שמוצב על התחנות, כתוב תדירות בשעות שיא דרך אגב, 3 עד 8 דקות.

ציפי אולארצ'יק: שעות שפל זה 9 עד 12 דקות, ובלילה 25 דקות.

ציפי אולארצ'יק: זה מה שמוצב על התחנות.

ציפי אולארצ'יק: באינטרנט אני יכולה להקריא, אין שעות מדויקות מתי האוטובוס אמור לצאת.

ציפי אולארצ'יק: זאת אומרת כתוב האוטובוס  מתחיל בשעה 05:20, אחר כך ב-6 כ-12 דקות, ב-7 כ-8 דקות, ב-8 כ-12 דקות.

ציפי אולארצ'יק: זאת אומרת שבן אדם עכשיו יצא מהבית, נגיד בשעה 11:03, הוא לא יודע מתי חלפו 12 הדקות הקודמות ואיפה הוא עומד עכשיו.

ציפי אולארצ'יק: אחרי שהוא המתין 12 דקות ולא הגיע אוטובוס הוא לא יודע מה בכלל היה אמור להיות.

אורי מקלב: לא, השאלה היא עקרונית.

אורי מקלב: החל  מאיזו שעה את חושבת שצריך כבר לפרט את הזמנים?

אורי מקלב: פחות מרבע שעה גם צריך?

אורי מקלב: נניח זה 12 דקות, צריך לכתוב כל 12 דקות?

ציפי אולארצ'יק: כן.

ציפי אולארצ'יק: צריך להיות פירוט לפי דעתי מדויק כי כאשר יש פירוט מדויק בן אדם פשוט יודע מתי האוטובוס אמור להגיע ומתי הוא אמור להתחיל להבין שהוא בעצם מאחר אותו, והוא גם יכול להתלונן.

ציפי אולארצ'יק: אם הוא בתחנה ראשונה והוא יודע שאמור שהאוטובוס אמור לצאת ב-08:02 לצאת, הוא רואה 08:10, אז הוא יודע שהאוטובוס איחר בעצם 8 דקות.

ציפי אולארצ'יק: היום הוא אפילו לא יודע מה להגיד.

מנחם פולק: בהחלט.

אורי מקלב: נשלחה אלי הערת ביניים.

אורי מקלב: הוא אומר לי אפשר לבדוק עם מרכז המידע של משרד התחבורה, כל קו, בטלפון או באינטרנט או בכוכבית 8787.

אורי מקלב: אבל אנשים לא יודעים, לא יודעים את זה.

מנחם פולק: אני דיברתי עם נציג חברת דן ושאלתי שעות, יותר מזה, בהמשך לדברים, שאלתי, היא אומרת לי כל 12 דקות.

מנחם פולק: אמרתי, מתי?

מנחם פולק: היא אומרת לי, כל 12 דקות יוצא אוטובוס.

אורי מקלב: מי שאומר לך את זה, מנכ"ל משרד התחבורה אומר לך את זה.

אורי מקלב: יכול להיות שחברת דן לא מעוניינת לפרסם לוח זמנים כדי שלא יבקרו אותם ושלא יבואו בתלונות.

אורי מקלב: יכול להיות.

אורי מקלב: בכל אופן הרגולטור, האחראי הוא זה שמחייב.

אורי מקלב: הוא מקבל את הדוח הזמני, הוא מפרסם את זה.

מצליח קזיס: הוא מפרסם את לוחות הזמנים של הרישיון.

מצליח קזיס: עכשיו אתם תמיד יכולים להקליד את המידע באתרים של החברות.

מצליח קזיס: החברות נותנות לכם מידע.

שלומית אבינח: מי שנמצא בתחנת אוטובוס לא יכול להתייעץ עם האינטרנט.

ציפי אולארצ'יק: הנושא של אינטרנט בבני ברק לא מקובל.

ציפי אולארצ'יק: תושבי בני ברק לא מחזיקים אינטרנט.

אורי מקלב: אני אתן לדוברת לדבר, אחרי זה אלתר ואחרי זה אתם.

איתן פיקסמן: כך פעם מאשימים את דן, דן, דן.

איתן פיקסמן: אין לי בעיה עם זה.

איתן פיקסמן: אני שמח שמעבירים ביקורת.

איתן פיקסמן: אני מאוד שמח על זה.

איתן פיקסמן: אם יש דברים טעונים ביקורת אני אתקן מחר בבוקר, לא מחר אתמול.

איתן פיקסמן: אבל ציפי היא אמונה על התחבורה הציבורית בבני ברק.

איתן פיקסמן: היא מודעת לפקקים שיש שם בבוקר.

איתן פיקסמן: בואי נעלה אני ואת רעיון בוועדת נוער שבשעת לחץ כמו שהם אומרים שהאוטובוסים עומדים שייסעו בבני ברק בכיוון חזון איש.

איתן פיקסמן: פה המכוניות לא ייכנסו משעה מסוימת עד שעה מסוימת, שרק אוטובוסים ייכנסו ותאמינו לי שאנחנו נעמוד בזמנים.

מנחם פולק: כשאני נוסע אני לא נתקלתי בפקקים שהאוטובוס מחכה חוץ משני רמזורים ברחוב אברבנאל.

אורי מקלב: גברת אוליארצ'ק השאלה שנשאלת פה, אני מניח שאתם מקבלים תלונות בנושא לוח זמנים אבל את כאחראית מנהלת מחלקת תחבורה את לא רק אמונה על פניות הציבור.

אורי מקלב: אני מניח שאתם בעצם יושבים על כל נושא התחבורה, למצוא פתרונות, לזהות את צוואר הבקבוק, בעיות מיקום תחנות, תחנות סופיות.

אורי מקלב: אני הרי יודע על תחבורה בינעירונית כמה אתם מעורבים בזה.

אורי מקלב: אתם בדיאלוג עם חברת דן?

אורי מקלב: אתם בישיבות משותפות עם הנהלת דן?

אורי מקלב: אתם מנסים לקחת את התלונות ולמצוא את הפתרונות?

אורי מקלב: יש ועדת תחבורה בכנסת המקצועית.

איתן פיקסמן: אני לא חושב שהיה מצב שעיריית בני ברק הביאה בעיות לחברת דן לאורך כל השנים שהיא  לא נענתה במיידי על ידי חברת דן.

אורי מקלב: אבך דווקא פורסמה עכשיו בעיתון שמשפצים את רחוב עקיבא, שיפוץ עמוק לסגירת הכביש וכל זאת כדי לשפר לנו את המעבר בתוך רחוב עקיבא בשביל התחבורה הציבורית.

איתן פיקסמן: הוא דיבר על לוד.

איתן פיקסמן: אנחנו מדברים על בני ברק.

איתן פיקסמן: בני ברק לא דומה לשום עיר אחרת במדינת ישראל, ולרע.

איתן פיקסמן: לבטח לא לנגישות של תחבורה ציבורית, ואם יש סדרי עדיפויות וזה המקום בין כותלי הבית הזה לקבוע אותן לטובת עידוד השימוש בתחבורה הציבורית.

איתן פיקסמן: הרי בני ברק צריכה להיות נושאת הדגל בעניין הזה.

איתן פיקסמן: אני אומר את זה בצורה הכי כנה אדוני היושב ראש.

איתן פיקסמן: איך אפשרות, מדברים פה על לוחות זמנים.

איתן פיקסמן: החברים האלה שיושבים פה והם חלק אינטגראלי ממנהלי דן.

איתן פיקסמן: ראש חטיבת התנועה בדן הוא דור שני בחברת דן.

איתן פיקסמן: ועבדך הנאמן דובר דור שלישי בדן.

איתן פיקסמן: סבא שלי עוד שירת את תושבי בני ברק, ואבי ייבדל לחיים ארוכים, ואנוכי.

איתן פיקסמן: שירתנו את התושבים הנפלאים האלה באמונה ובהכרה.

איתן פיקסמן: אומר דרור גנון ידידי היקר, שדן הפכה להיות חברה מסחרית.

איתן פיקסמן: אבל אם דן למרות היותה חברת מסחרית תאבד את האנושיות ואת הרגישות ואת ההבנה לצורכי הלקוחות שלה לא תהיה זכות קיום להמשיך ולהיות חברה לתחבורה ציבורית.

איתן פיקסמן: חברת דן היא בדיוק ההיפך מזה.

אורי מקלב: אבל אי אפשר לשכוח שאתם חברה פרטית ואתם מונופוליסטיים.

איתן פיקסמן: אנחנו איננו מונופוליסטיים.

איתן פיקסמן: בזמנו של סבא שלי היינו מונופוליסטיים.

איתן פיקסמן: חבל שהוא לא יכול לענות לך.

אורי מקלב: אבל אתה נוכח בתופעות הקיימות.

איתן פיקסמן: אנחנו בעולם תחרותי, אנחנו בעולם תחרותי.

אורי מקלב: בעיקרון.

איתן פיקסמן: לא בעיקרון.

אורי מקלב: התחבורה עשה את זה שזה לא יהיה לאורך ימים.

איתן פיקסמן: אני מברך על מה שמשרד התחבורה עשה.

איתן פיקסמן: מי שלא עובד גם לא עושה טעיות.

אורי מקלב: אנחנו ניתן לגברת אולארצ'יק לסיים.

אורי מקלב: אחרי זה אלתר ומיד דרור.

אורי מקלב: יש לך מה להוסיף בעניין?

ציפי אולארצ'יק: כן.

ציפי אולארצ'יק: קודם כל אני יכולה לענות לו שעיריית בני ברק פנתה למשרד התחבורה ונענתה על שיפור התחבורה הציבורית בעורקים הראשיים וקיבלנו תקציבים וכרגע רבי עקיבא מטופל ורחוב השומר לאורכו, זאת אומרת שזה אהרון קלמן מתוכנן.

ציפי אולארצ'יק: זה ייקח קצת זמן.

ציפי אולארצ'יק: לא מדובר רק על אוטובוסים.מדובר על תוספת נתיבים, הסדרת הרחוב לתחבורה הציבורית.

ציפי אולארצ'יק: משרד התחבורה שותף לזה, אנשים מקצועיים.

אורי מקלב: אתם מביאים את הצרכים של הציבור?

ציפי אולארצ'יק: אנחנו יודעים מה הצרכים של הציבור.

ציפי אולארצ'יק: משרד התחבורה ביחד עם נתיבי איילון מתכננים את הרחובות לצורכי התחבורה הציבורית, אבל מה שאנחנו בכל מקרה אומרים, עד שזה יתגשם, זה לא אומר שהציבור לא אמור לקבל את התדירות והזמנים שלו, ואם יודעים שיש שעות שיא עם פקקים אז צריכים להוסיף עוד אוטובוס.

ציפי אולארצ'יק: עוד אוטובוס  כדי שיוכלו לעמוד בתדירות ובעומסים של התחבורה הציבורית.

ציפי אולארצ'יק: בבני ברק כפי שאמרו מקודם, אתה אמרת היושב ראש, שבעצם רוב התחבורה ובטח הילדים נוסעים בתחבורה ציבורית, בבוקר, בצהריים, בשעות שיא ידועות, בשעה 1 בצהריים.

ציפי אולארצ'יק: זה לא רק אוטובוסים, זה גם הסעות תלמידים של ילדים שבעצם לא נוסעים בתחבורה הציבורית.

אורי מקלב: מה אחוז המשתמשים בתחבורה ציבורית בבני ברק אתם יודעים?

איתן פיקסמן: עירוני לא גבוה.

איתן פיקסמן: יחסית, למרות שמדברים פה על צפיפות הוא עדיין נמוך.

איתן פיקסמן: כי אנשים הולכים ברגל.

אורי מקלב: אני הייתי תושב בני ברק בעבר ואני חושב שכמעט במשך 50 שנה הלכתי ברגל למרחק מרחוב חזון איש עד רחוב אברהם.

אורי מקלב: זאת אומרת הלכנו ברגל,הלכנו ברגל.

אורי מקלב: יש חוסר כסף להורים לשלם לתחבורה ציבורית או הסעות.

אורי מקלב: בבני ברק עוד הולכים ברגל וזה טוב מאוד וזה בריא מאוד.

אורי מקלב: אבל אין ספק שכשאדם עושה חשבון אני מגיע יותר מהר ברגל יותר מאשר אם אני אשתמש בתחבורה ציבורית, אז זה גם חלק מהמסקנה שמי שסובל מי זה, זה התושבים.

איתן פיקסמן: בגלל הכבישים בבני ברק אז הנהגים שלנו צריכים לנסוע במהירות אפס.

אורי מקלב: אבל אני שואל את גרת אולארצ'ק,  יש שיתוף פעולה חוץ מאשר עם משרד התחבורה?

אורי מקלב: הם בתוך ועדות התחבורה הציבוריות יושבים גם נציגים שלך?

ציפי אולארצ'יק: הם תמיד יושבים בוועדות תנועה, הם תמיד מוזמנים, אין ועדה שהם לא מוזמנים אליה.

איתן פיקסמן: יתרה מזאת, אנחנו יושבים גם בוועדות תנועה, ועבדך הנאמן יושב קבוע עם וועדי שכונות מקרב הלקוחות שלנו.

איתן פיקסמן: כלומר תצא קריאה ממך כיושב ראש, אני מתחייב כדובר חברת דן לשבת  עם האנשים הנהדרים האלה ואחרים אחת לרבעון, אחת לחודשיים, מתי שתרצו אני אקדיש לזה זמן, כי אין פה ניגוד אינטרסים.

איתן פיקסמן: יש שילוב אינטרסים.

איתן פיקסמן: אתם  הלקוחות שלנו ואנחנו משרתי הציבור.

איתן פיקסמן: אנחנו ניזונים מכם, מתפרנסים מכם, אוהבים אתכם, וכל הדברים האלה הם ברי תיקון עם סיוע כזה  או סיוע אחר, לכן אנחנו מברכים על היוזמה ובאנו בהחלט בשמחה ונבוא עוד פעם כדי לפתור את הבעיות.

ציפי אולארצ'יק: עוד שני דברים בקשר לקו 92.

ציפי אולארצ'יק: קו 92 הוא קו שבעצם נוסע גם בתוך בני ברק.

ציפי אולארצ'יק: אני הבנתי שמעוניינים שהקו הזה לא יתחיל מקניון איילון.

ציפי אולארצ'יק: בבני ברק אין נקודת קצה אחרת.

ציפי אולארצ'יק: אין לנו אפשרות.

ציפי אולארצ'יק: גם קריית הרצוג, רחוב אברמסקי יש לנו בעיה עם תחנות קצה וגם התושבים יודעים את זה.

ציפי אולארצ'יק: אנחנו אין לנו נקודות קצה.

ציפי אולארצ'יק: ברגע שנקודת הקצה היא בקניון איילון אנחנו אפילו את הקווים של קריית הרצוג מעוניינים גם להעביר לקניון איילון, היות ואין לנו מקום אחר, והתושבים לא מעוניינים שהאוטובוסים יחנו להם ליד הבית.

קריאה: שיחנו ליד בית הקברות.

קריאה: אלה שנוסעים לים נוסעים עם קו 52.

ציפי אולארצ'יק: אם משרד התחבורה יאפשר.

ציפי אולארצ'יק: יש בעיה עם עיריית רמת גן, יש בעיה שאי אפשר להסתובב.

ציפי אולארצ'יק: לא ניתן להעמיד אוטובוס אפילו לחמש דקות בשום מקום בעיר.

אורי מקלב: מר אלתר.

אברהם אלתר: שמי אברהם אלתר.

אברהם אלתר: אני הנציג של הציבור החרדי בחברת דן.

אברהם אלתר: אני רציתי להתייחס לקו 92 פתח תקווה שדובר בו.

אברהם אלתר: אבל לפני זה הערה קטנה.

אברהם אלתר: הזכירו פה את קו 8. קו 8 זה הבייבי של חנוך זיידמן ושל מץ יושב ראש אגף התנועה.

אברהם אלתר: אין משהו בקו 8 שמבקשים ממצי שהוא באמצע הלילה לא עושה.

אברהם אלתר: קו 8 פנימי בבני ברק, זה המיניבוס.

אברהם אלתר: יכול להיות שיש חיידרים שגומרים בשעה מסוימת ואז אי אפשר, שמה אוטובוס גדול,  יכול להיות שיש שמה יותר לחץ, אבל זה כהערה.

אברהם אלתר: לגבי קו 292 אני רוצה לספר משהו קטן.

אברהם אלתר: היתה בעיה עם קו 7. קו 7 מגיע מרמת החייל לבני ברק, והקו פקוק לאורך כל הדרך, ותושבים באו וביקשו, וקשטוק אחד התושבים היה אחד מהם.

אברהם אלתר: הם רצו לעשות שינויים בתוך הקו.

אברהם אלתר: ישוב אצל גיל ויטמן במשך שעות, ימים וחודשים עד שהגיעו לאיזשהו הסדר, קיבלו אישור ממשרד התחבורה ואחרי זה הגיע מכתב מרבנים שאין להם רשות ואין להם זכות והם מבקשים לא לעשות שום שינוי בקו הזה.

אברהם אלתר: הערה שנייה, קו 292 זה הילד של הבן שלי.

אברהם אלתר: זאת אומרת זה הנכד שלי.

אברהם אלתר: הבן שלי חנוך, הוא נציג של עמישב בבני ברק, של ועדת התחבורה.

אברהם אלתר: הוא הקים את קו 292 ביחד עם מצי, ולאורך כל השנים יש לו שיתוף פעולה עם מצי, הם עובדים ביחד, יש לו הרבה טענות, הוא לא מקבל את כל מה שהוא רוצה, אבל הוא יושב להם על הזנב.

אברהם אלתר: הוא בהדר גנים.

אברהם אלתר: לכן, אני לא רוצה לבוא בטענות נגד התושבים של קו 92 אלא הפוך, להגיד להם, אם הם יתאגדו ביחד ויבואו כאגודה לא בצורה של הפנית מכתבים, אני כנציג של הציבור החרדי לא שמעתי מקו 92 עד היום.

אברהם אלתר: אף אחד לא פנה אליי.

אברהם אלתר: הדבר היחיד שראיתי זה היה מכתב יתד נאמן.

אורי מקלב: אתה בעצם מדבר בשם דן.

אברהם אלתר: אני נציג של הציבור החרדי משני הכיוונים.

אברהם אלתר: אני מסיים בנקודה הזאת.

אברהם אלתר: פעם ראשונה שנתקלתי בזה זה היה בעיתון "יתד נאמן" שם היתה בקשה שרוצים להעלות את הנושא הזה וכל מי שרוצה, היתה תיבת דואר אנונימית בבני ברק, שיפנה, יגיש את התלונות וכולי.

אברהם אלתר: לכן עצתי ובאמת בשביל שיפור ולא כקנטור.

אברהם אלתר: אם האנשים שגרים בפתח תקווה יתאגדו ויבואו בצורה מאורגנת, איתן פיקסמן כבר תפס לי את המילים, אין מצב שלא ישבו איתכם ליד השולחן.

אברהם אלתר: ישבו איתכם ליד השולחן, יתנו לכם מענה.

אברהם אלתר: עוד משפט אחד.

אברהם אלתר: בקריית הרצוג כשיש להם את יהודה הבר שהוא יועץ בחברת דן והם כל הזמן איתו בקשר הנושא שמה מטופל.

אברהם אלתר: האוטובוסים מכבים את המנוע שמה, לא עוזר להם כלום.

אברהם אלתר: בגלל שיש קשר עם הנציג זה מטופל.

אברהם אלתר: זה לא חוכמה רק לקבל את המכתבים, צריך לשתף את התושבים.

אורי מקלב: העלו כאן דברים.

אורי מקלב: אני לא יודע למה מר פולק ידע את הכתובת.

אורי מקלב: אני מניח שיש גם כמה דברים מובנים שצריך לטפל בהם בצורה יותר עמוקה.

אורי מקלב: זה לא רק שלאנשים לא יודעים את המידע.

אורי מקלב: שיש נכונות זה כבר דבר חשוב.

אורי מקלב: לפני זה נישמע את משרד התחבורה.

דרור גנון: חברת דן בסך הכול משרתת את הציבור החרדי במספר קווים נרחב.

דרור גנון: לא רק את החרדים אבל גם את החרדים באזור תל אביב, גם בקווים הבינעירוניים.

אורי מקלב: זה לא רק בקשר לחרדים, אז מה קרה?

אורי מקלב: העיקר שיהיו דברים מהותיים בעניין הזה.

אורי מקלב: נתרכז בנקודות העיקריות.

דרור גנון: באופן יחסית טוב, סביר, תדיר, וכמה שאפשר.

דרור גנון: אני לפחות מכיר את קשרי הלקוחות שלהם.

דרור גנון: הוא פועל בצורה טובה, הוא בין הטובים שאני מכיר בקרב המפעילים לפחות.

דרור גנון: נאמר כאן גם על ידי דן ועל ידי חלק מהדוברים, אני לא נתקלתי בחוסר היענות של חברת דן לעזור ולשפר.

דרור גנון: גם כשאני פונה בחברת דן אני לא נתקל באיזשהו קיר, שאומרים, אנחנו לא מעוניינים, אנחנו לא רוצים.

דרור גנון: תמיד, מטבע הדברים, כל אחד רואה את חצי הכוס הריקה שלו שפוגעת בדרך כלל בחצי הכוס המלאה של אחר, או שיש מספר תלונות על השולחן כשכל אחד מסתכל על הקו מכיוון אחר.

דרור גנון: שיקול הדעת והביצוע של השינוי הוא המכלול של הכול.

דרור גנון: לא תמיד מקבלים מענה לכל הבקשות, אבל צריכים להבין שכמו שפה יושבים מימיני מספר רב של נציגים שכל אחד בא עם אינטרסים שזה דבר שזה דבר לגיטימי לחלוטין, אבל יכול לפגוע בצד השני, אתם צריכים להבין שאנחנו מלמעלה צריכים לתת את המענה הטוב ביותר.

דרור גנון: לעניין קו 92 ולעניין קו 292.

דרור גנון: ממה ששמעתי אני רוצה לחלק את הבעיה לכמה חלקים.

דרור גנון: ככה אני יודע.

דרור גנון: אחד, יש את הנושא של הדר גנים.

דרור גנון: שניים, פתח תקווה.

דרור גנון: שלוש, בני ברק.

דרור גנון: אני בכוונה מחלק כל קטע בנפרד בשביל לטפל בבעיה.

דרור גנון: אני פעם ראשונה שומע את זה, כמוכם.

דרור גנון: אני יודע שהיו פניות לממונה המחוזי אבל פניות לא ברורות מספיק מציבור לגבי התדירות, לשי מלכה.

דרור גנון: אנחנו התחלנו לבדוק את הנושא ואנחנו למען האמת התכוונו לקבוע פגישה עם חברת דן.

דרור גנון: אנחנו עובדים בצורה מסודרת.

דרור גנון: זאת אומרת אנחנו מקבלים פניות ציבור, אנחנו עושים ספירות נוסעים בקווים ביחד עם חברת דן.

דרור גנון: אנחנו פועלים לשדרוג ושיפור קווים בהתאם לביקושים בקטעים ובהתאם לצורך שאנחנו מזהים עם מה שאנחנו בודקים.

דרור גנון: מאחר ושמעתי כל מיני בקשות, אני הייתי מבקש מאדוני היושב ראש לרכז לנו את הבקשות, כדי שנוכל למפות אותן, נוכל להתייחס לכל בקשה ובקשה, נוכל להתייחס למיקום שלה בתוך הרשת הקווית.

דרור גנון: נוכל להתייחס לכל תלונה גם במישור של רמת השירות שלה.

דרור גנון: עומס, איחורים או הקדמות, מסלול, זה דברים שונים.

דרור גנון: כל אחד צריך לקבל התייחסות שונה.

דרור גנון: כמובן שאנחנו בעד לשנות ולשדרג.

דרור גנון: כמשרד התחבורה אנחנו נציגיכם פה בתוך התהליך הזה, וגם החברה בסך הכול, היא פועלת על פי רישיון והיא פועלת מטעמים כלכליים גם.

דרור גנון: היא לא מחפשת לפגוע חלילה בנוסעים שלה.

דרור גנון: אני ועם הרב גולדנטל מתכתב הרבה.

דרור גנון: אני מתכתב איתו לפחות פעמיים בשבוע על קווים בינעירוניים, על הסיפור עכשיו של המכרזים של קווי בני ברק ירושלים, על העניין של התחנה הסופית.

דרור גנון: כמו שהוזכר כאן בני ברק זאת עיר שנבנתה מכורח המציאות ולא מתוקף התכנון.

דרור גנון: זה לא קרה כך שיום אחד החליטו לבנות עיר, לבנות כבישים, לבנות צירים, לבנות חניות, לבנות חניות ולבנות נתיבים ואחרי זה לבנות בניינים.

דרור גנון: יש בם בניינים ועליהם יש עוד בניינים.

דרור גנון: זאת לא אשדוד.

דרור גנון: זאת עיר היסטורית, עיר ותיקה שלא נבנתה על תחבורה בכלל, בטח לא ציבורית.

דרור גנון: תמיד אנחנו מספרים את הבדיחה בבני ברק אנחנו הולכים להמציא אוטובוס עם שלוש קומות כדי שאפשר יהיה לקחת את האנשים ישר מן המרפסת בבית.

דרור גנון: זה הכי קל.

דרור גנון: פשוט הם ייכנסו לאוטובוס מהקומה השלישית.

דרור גנון: אז נפתור את הבעיה.

אורי מקלב: אבל אתה כן מזהה דברים שלא הוצפו עד היום.

דרור גנון: אני אתייחס לזה, שמעתי את הקריאה הנרגשת של מר פולק.

דרור גנון: בני ברק היא עיר שקשה מאוד להפעיל בה תחבורה ציבורית.

דרור גנון: אני לא מחדש כאן כלום לאף אחד.

דרור גנון: אני יכול להגיד לכם שהנושא נידון גם אצל חבר הכנסת מקלב לפני שנה ומשהו, והתחלנו להפעיל את התהליך.

דרור גנון: אנחנו בקשר טוב עם ראש העיר.

דרור גנון: אני באופן אישי מדבר איתו הרבה בטלפון.

דרור גנון: הוא מאוד רוצה לשנות, מאוד גם.

דרור גנון: עם חנוך גם.

דרור גנון: עם הגברת אני לא ישבתי הרבה אבל אני מכיר אותה.

דרור גנון: אנחנו התחלנו לייצר מספר תהליכים שאמורים לשפר.

דרור גנון: קודם כל, אנחנו הולכים להסדיר את כל המפרצים בעיר.

דרור גנון: הקצבנו עכשיו 400 אלף שקל להסדרה של סככות ומפרצות.

דרור גנון: מסתבר שחלק מהבעיה זה הכניסה והיציאה של אוטובוס לתוך מפרץ.

דרור גנון: שניים, את כל הנושא של הנתיבים.

דרור גנון: כל נושא זכויות דרך בנתיבים.

דרור גנון: יש כל מיני מקומות שיש פתאום איזה בודקה שתוקע אותך באמצע הכביש.

דרור גנון: פתאום יוצא איזה בודקה החוצה.

דרור גנון: אנחנו רוצים לטפל בזה.

דרור גנון: שלוש, אנחנו בונים תוכנית לנתיבי תחבורה ציבורית אם לא כל היום לפחות בשעות מסוימות, כולל הבעיה של החניות.

דרור גנון: אנחנו מנסים בכל דרך למצוא פתרונות לתחנות המוצא והיעד, מה שנקרא המסופים, אם זה בפיקנטי היכן שבונים את המתחם, אנחנו מתכננים שם שתי קומות של חניות תפעוליות ויציאה וכניסה.

דרור גנון: אתם צריכים להבין אנחנו חיים בעולם של חוסר.

דרור גנון: כשאנחנו מדברים על בני ברק יש תחבורה בינעירונית שצריכה להיכנס והיא משרתת את בני ברק ואת הבאים אליה.

דרור גנון: בכל זאת בני ברק היא עיר  בירה באיזשהו מקום, עיר בירה של המגזר החרדי.

דרור גנון: כמות המגיעים מהקווים הבינעירוניים גדולה מכמות האנשים שאי פעם תיסע בתוך העיר.

דרור גנון: אתם לא יודעים את זה.

דרור גנון: כל יום נכנסים לבני ברק קרוב ל-450 אוטובוסים, שלא לדבר על שישי שבת ועל חגים ועל ימים טובים שהם 168 ימים בשנה.

דרור גנון: זאת אומרת זה נשמע כאילו ימים טובים אז יש אולי 10 כאלה.

דרור גנון: לא אין עשרה כאלה.

דרור גנון: יש 168 ימים כאלה בשנה.

דרור גנון: תבינו על מה אתם מדברים.

דרור גנון: יש עונת חתונות ויש בין הזמנים.

דרור גנון: אנחנו שמה חיים במשהו שהוא לא מקובל.

דרור גנון: עיר ללא הפסקה.

דרור גנון: אנחנו חיים בעולם מורכב ומסובך.

דרור גנון: הרצון לתת שירות קיים.

דרור גנון: אנחנו קשובים.

דרור גנון: משרד התחבורה גם בשנים האחרונות לאור ההתפתחות יש לו אוזן קשבת מיוחדת למגזר החרדי.

דרור גנון: אני לא יודע כמה אתם יודעים את זה אבל אם תסתכלו על התקופה האחרונה אנחנו שיפרנו גם באמצעות חבר הכנסת מקלב, גם באמצעות נציגי ציבור אחרים באופן דרמטי את השירות.

דרור גנון: לגופו של עניין, קשה מאוד להסיע אוטובוסים בעיר, קשה.

דרור גנון: התדירות יוצאת בזמן.

דרור גנון: אבל אתם צריכים להבין שאוטובוס שמגיע לנקודה צריך לחזור.

דרור גנון: ואם הוא לא הגיע לנקודה קשה לו לחזור.הוא לא נמצא שם.

דרור גנון: עכשיו יש גם מגבלה של כמות האוטובוסים שאפשר להפעיל ברשת ולפזר.

דרור גנון: אם אתם מדברים על שעת שיא בוקר, יש מספר נתון של אוטובוסים.

דרור גנון: המפעיל לא יכול להמציא עוד מאה.

דרור גנון: אין לו, פשוט הוא לא יכול, וגם אין מחסן כזה שאפשר למשוך משם אוטובוסים.

דרור גנון: אז זה לעניין הפעילות.

דרור גנון: אבל מצד שני, צריך לבדוק את הנושא של העמידה בלוחות זמנים מתחנות קצה.

דרור גנון: הזכרת את קו 2. נבדוק את זה.

דרור גנון: נבדוק את זה ביחד עם המפעיל.

דרור גנון: אני אפעיל פיקוח שלי.

דרור גנון: יש לי פיקוח.

דרור גנון: אנחנו נעשה ונפעיל אותו ונבדוק את הנושא הזה.

דרור גנון: לגבי קו 8, קו 8 הוא בקשה לשרת איזשהו צורך מסוים.

דרור גנון: עכשיו אם הוא פיתח צרכים נוספים ניתן לבחון את זה ואפשר לשפר את זה.

דרור גנון: אם חסרות נסיעות אנחנו נוסיף.

דרור גנון: אני לא חושב שזאת הבעיה אבל אנחנו נבחן גם את זה.

דרור גנון: לעניין הכרטיס, מישהו הציע פה תשלום לפי נסיעה קצרה, נסיעה ארוכה.

דרור גנון: החישוב הוא לא כזה.

דרור גנון: בסופו של דבר נוסע מסבסד נוסע.

דרור גנון: מה הכוונה?

דרור גנון: יש נוסעים שנוסעים רחוק יותר, יש נוסעים שנוסעים קצר יותר.

דרור גנון: יום אחד זה, יום אחד זה, זה.

דרור גנון: בסך הכול הכולל יש פדיון שהוא חלק מהמרכיב של התשומות של ההפעלה של הקו.

דרור גנון: אי אפשר להקטין או או להעלות את העלות.

דרור גנון: זה בעייתי.

דרור גנון: בתוך העיר תל אביב זה 5 שקלים.

דרור גנון: חופשי חודשי הוא נגזרת של כמות נסיעות בתעריף המלא שמשרד הנסיעות מסבסד אותו כקדם לזה שאתה תהיה נוסע קבוע בתחבורה הציבורית.

דרור גנון: אנחנו לא יכולים לשחק עם קווים.

דרור גנון: כי אז נשאלת השאלה, תחנה, שתיים, שלוש, ארבע?

דרור גנון: חמש תחנות?

דרור גנון: שש תחנות?

דרור גנון: לא רלוונטי.

עידו פונגרמן: קו 51 מתחנה מרכזית תל אביב עד גהה יש מחיר אחד, עד פתח תקווה מחיר שונה.

דרור גנון: נכון כי יש אזורי תעריף.

דרור גנון: לפי דעתי בשינוי התעריפים שאנחנו עומדים לעשות אתם תיכנסו לאזור תעריף אחר.

דרור גנון: יהיה שינוי של התעריף.

דרור גנון: תחכו לחודש מאי יולי, הולך להיות שינוי.

דרור גנון: אתם תתעדכנו.

ציפי אולארצ'יק: נתיבי איילון בעצם רצו לשנות חלק גדול מהקווים בבני ברק.

ציפי אולארצ'יק: שבוע שעבר היינו בישיבה ובעצם הוחלט כל הקווים הפנויים נשארים במתכונתם.

ציפי אולארצ'יק: זה גם בשורה לתושבי העיר כי מאוד מאוד קשה לאנשים להתרגל לשינוי במסלולי הקווים כי בעצם על זה אין עוררין.

ציפי אולארצ'יק: המסלולים טובים ואף אחד לא מעוניין לשנות אותם.

ציפי אולארצ'יק: המסלול של קו 7 שלא יגיע לתל השומר, יש חלופה אבל התדירות זה משהו אחר.

ציפי אולארצ'יק: ביקשנו מהם גם פתרון לנקודת קצה.

אורי מקלב: מה שחשוב זה לשמור על האינטרסים.

אורי מקלב: אנחנו שואלים, גם על הצפיפות וגם על שמירה על לוח הזמנים.

אורי מקלב: שזה בעצם הבעיה בהא הידיעה.

אורי מקלב: הצפיפות נובעת מאי עמידה בלוח הזמנים, צריך להיות שקיפות בלוח הזמנים.

אורי מקלב: איך אתם מגיבים לזה כשאנשים מעידים שהם מחכים שעה או שעה וחצי לאוטובוס.

אורי מקלב: זה דבר פשוט בלתי מתקבל על הדעת.

אורי מקלב: רווחים כאלה בין אוטובוס אחד למשנהו גורם לאנשים לאבד אמון בקו הזה.

אורי מקלב: יש לזה השלכות רבות.

אורי מקלב: זה גורם לאיחורים.

אורי מקלב: מעביד לא יכול לסבול כאלה איחורים.

איתן פיקסמן: אתה צודק לבטח.

איתן פיקסמן: זה פועל יוצא של הנתונים בשטח.

אורי מקלב: לפני שאני נותן לכם את רשות הדיבור אני רוצה להקריא לכם מכתב שהגיע אתמול לוועדה.

אורי מקלב: לפנות בנושא קו 292 בהדר גנים פתח תקווה.

אורי מקלב: קו זה נוסע כבר בסביבות 10 שנים ושום דבר לא השתנה מבחינת לוח זמנים.

אורי מקלב: נשאר לוח הזמנים שהיה.

אורי מקלב: על אף שהדר גנים הפכה להיות שכונה צעירה, שהתרבו נוסעים, היו שמה שינויים, ילדים, 10 שנים זה פרק זמן גדול מאוד ובמשך פרק הזמן הזה התחוללו שינויים רבים.

אורי מקלב: כותבת המכתב אומרת, הקו עמוס במיוחד בדרך כלל, שעות שממש עומדים על הנהג.

אורי מקלב: היא מביאה דוגמה, בשעה 09:05 יוצא אוטובוס מרמת גן ואז זקוקים לאוטובוס הזה כל אלה שלומדים בעל יסודי בבני ברק, הבחורים שלומדים בעל יסודי.

אורי מקלב: בשעה 21:05 יוצא אוטובוס מרמת גן כאשר נוסעים איתו כל אלה שמסיימים את לימודיהם בשעה זו.

אורי מקלב: האוטובוס עמוס, מפוצץ, הוא כבר לא מעלה נוסעים בתחנות האחרונות.

אורי מקלב: האוטובוס הבא היא אומרת מגיע ב-22:10 , זאת אומרת אחרי שעה וחמש דקות רק אז מגיע האוטובוס הבא.

אורי מקלב: היא מביאה עוד דוגמה:  אוטובוס שיוצא ב-16:05 מהדר גנים, עובדים המעונות, עובדים של החינוך נוסעים באוטובוס הזה.

אורי מקלב: גם כאן שעות עומס בזמן הזה ואף אחד לא מזהה את השעות העמוסות האלה ככאלה.

אורי מקלב: בא אוטובוס רגיל.

אורי מקלב: הנסיעות בבוקר הן ממש סיוט.

אורי מקלב: אני אתן לכם עוד דוגמה.

אורי מקלב: אוטובוס שיוצא מרמת גן בשעה 07:10, אוטובוס מלא עד אפס מקום.

אורי מקלב: תלונות נופלות על אוזניים אטומות.

אורי מקלב: בימי שישי גם כן יש בעיה.

אורי מקלב: עגלות של ילדים, מזוודות, בכלל אין שום היענות לבעיה הזאת.

אורי מקלב: ועוד דוגמה היא מביאה, בשעה 09:45 האוטובוס בבוקר, זה אוטובוס אחד.

אורי מקלב: האוטובוס אחריו מגיע רק בשעה 11:35.

אורי מקלב: כמעט שעתיים ללא אוטובוס.

אורי מקלב: עכשיו רשות הדיבור לכם, חברת דן.

גיל ויטמן: אני מנהל תכנון תנועה בחברת דן.

גיל ויטמן: ברמה העקרונית,שאלה, סתם להשכלה, כמה נסיעות ברמה יומית יש בבני ברק עם הצורך לשמור את רמת השירות?

גיל ויטמן: כמה נסיעות לדעתכם?

גיל ויטמן: מאה?

גיל ויטמן: מאתיים?

קריאה: מאות, אם לא מאות אלפים.

גיל ויטמן: יש כ-1500 נסיעות במהלך היום.

גיל ויטמן: זאת אומרת, אנחנו עושים את הכול ורובן הן נסיעות פנימיות בתוך העיר בני ברק, לא בקווים הבינעירוניים.

גיל ויטמן: אני רוצה רגע לגעת לגבי קו 292 שדיברת עליו בסוף דבריך.

גיל ויטמן: לגבי העניין שבמשך 10 זה אותו דבר.

גיל ויטמן: איך אומרים?

גיל ויטמן: תאור מצב.

גיל ויטמן: עד שנת 2005 קו 292 וקו 92 היו משולבים ביחד.

גיל ויטמן: בסוף שנת 2005 לקחנו את קו 292 ובנינו אותו כקו עצמאי על פי הצרכים שהמגזר החרדי הגדיר לנו.

גיל ויטמן: קו 292 נסע כל השנים עד לפני כשנה וחצי בתוך בני ברק.

גיל ויטמן: לפני שנה וחצי נפתח כביש מכבים 471 ואז העתקנו את המסלול שלו לרווחת התושבים מתוך העיר בני ברק למכבים.

גיל ויטמן: זאת אומרת, למען ההגינות ולמען הסדר הכרונולוגי הדבר הזה הוא לא נכון.

גיל ויטמן: הקו הזה לא מתרחש כמות שהוא במשך כל השנים.

גיל ויטמן: לפני זמן מה היתה בעיה בלילה, אמרו לנו שיש בעיה של נוסעים.

גיל ויטמן: הכנסנו בקו 292 מפרקיות.

גיל ויטמן: אגב עירית בני ברק ברמה העקרונית וקטגורית מתנגדת להפעלת מפרקיות בתוך העיר למעט בנקודות מסוימות.

גיל ויטמן: הכנסנו בקו הזה מפרקיות על מנת שחלילה לא יווצר מצב שבלילה ישארו נוסעים ללא שירות.

גיל ויטמן: אנחנו רודפים אחרי הפעילות של הקו הזה ואין שום בעיה.

גיל ויטמן: גם אוטובוסים רגילים בסך הכול ייקלטו את כמות הנוסעים שיש בקו הזה בלילה.

גיל ויטמן: למרות הכול הכנסנו שם מפרקיות כדי שלא תהיה זעקה של נוסע פה ושם שהוא נאלץ להישאר בחוץ.

גיל ויטמן: מעבר לזה, כמות הנוסעים בקו, ממוצע יומי  עומדת על פחות 30 נוסעים בממוצע מאשר הקו הזה.

גיל ויטמן: 30 נוסעים זה אוטובוס בישיבה.

גיל ויטמן: כך שאי אפשר לבוא ולטעון שהקו הזה, לוקחים בו כמות גדולה של נוסעים מעבר לכך.

גיל ויטמן: אני פשוט מתאר עובדות.

גיל ויטמן: אלה העובדות.

גיל ויטמן: לגבי הנושא של בית הספר.

גיל ויטמן: אנחנו צריכים לדעת כאשר אנחנו מתפעלים קו, רמה העקרונית מי מייצג את המגזר שעומד מולנו.

גיל ויטמן: עד היום מי שבאמת מייצג את הנוסעים שבקו הזה נציגות הדר גנים שעשינו כל מה שהם ביקשו.

גיל ויטמן: ביקשו התאמת לו"זים, עשינו התאמת לו"זים.

גיל ויטמן: עכשיו כבודו, אם אתה רוצה בבוקר שאנחנו נעשה שינו בלו"ז, שנגדיל את התדירות של האוטובוסים, ברמה העקרונית  אני מוכן לזה, אם תהיה הסכמה של הצד השני.

גיל ויטמן: זה לגבי הנושא של קו 292.

גיל ויטמן: לגבי קו 92, אני לא מכיר, אני אומר לכם ותאמינו לי, עד היום כאשר מישהו רצה להיפגש איתנו ברשות ראש החטיבה, איתנו ועם הצוות התפעולי, כמו שקרה בקו 7ב' שאנחנו לא מוכנים להתרגש.

גיל ויטמן: יושבת פה הגברת שמרכזת את הנושא של התחבורה הציבורית בבני ברק.

גיל ויטמן: כל נקודה, כל סוגיה, שמישהו פונה לחברת דן שרוצה לשבת איתנו, אנחנו קשובים ומוכנים לשמוע כל דבר ועניין.

אורי מקלב: מר ויטמן אנחנו לא ניכנס עכשיו לפרטי פרטים.

אורי מקלב: המסקנה הכי חשובה עכשיו שאתם תשבו ישיבה מקצועית עם התושבים.

אורי מקלב: אתם תיקראו נציגות ציבור וההידברות עם חברת דן חייבת להיעשות.

אורי מקלב: אנחנו שמחים שהדבר נעשה עכשיו דרך הוועדה לפניות הציבור.

אורי מקלב: כבר הרווחתי.

אורי מקלב: זה לא קרה עד היום.

גיל ויטמן: פתחנו קו שנקרא קו 8ב'.

גיל ויטמן: תגברנו את הקו לפי הצרכים.

גיל ויטמן: היו תלונות על זה שאין מיניבוסים ישנים.

גיל ויטמן: הכנסנו בשנה האחרונה מיניבוסים חדשים.

גיל ויטמן: יושב ראש הוועדה אגב, קו 8ב', לנהגים עד היום אין בודקה לעשות את הצרכים.

גיל ויטמן: אין להם איפה לעמוד שם.

גיל ויטמן: נהגים מסכנים.

גיל ויטמן: עושים הכול לשפר את השירות לטובת הציבור, הנוסעים אבל לנהגים אין בודקה לעשות את הצרכים.

גיל ויטמן: אתה מבין את המצב?

גיל ויטמן: אתה מבין את הסיטואציה שנמצאים בה כנותני שירות.

גיל ויטמן: לגבי קו 92.

גיל ויטמן: ואלה התלונות שאני מכיר.

גיל ויטמן: באוגוסט היתה בעיה מבחינת הגדרת זמני נסיעה כי זה החופש הגדול.

גיל ויטמן: אחרי שהבעיה הגיע לשולחני, שיפרנו את זמני הנסיעה.

גיל ויטמן: אני לא מכיר בחודשים האחרונים ובדקנו את זה, יש לנו גם GPS שבודקים את זה.

גיל ויטמן: לא מכיר בעיה של הגדלת זמני נסיעה בתקופה האחרונה, לא מכיר את זה.

גיל ויטמן: נכון שהקו הוא קו ארוך מאוד ונכון שהיו רעיונות לבנות חלופות כאלה ואחרות.

גיל ויטמן: אנחנו קשובים לכל.

גיל ויטמן: לאחרונה נפתחה שכונה בפתח תקווה, בנווה מעוז, ביקשו קו מיוחד שיצא דרך השכונות, 350, דרך הכביש המהיר.

גיל ויטמן: אנחנו פתוחים לכל.

דרור גנון: ברה ארגון יש טיפול לקו 92?

גיל ויטמן: קו 92 עד כמה שאני מכיר נשאר אותו דבר.

גיל ויטמן: אני לא מכיר את הדבר הזה.

דרור גנון: אני מציע מאחר וזה עניין תכנוני וצריך לבדוק את זה, אז נתדיין על זה.

גיל ויטמן: זה דבר נקודתי לגבי הגדלת זמני נסיעה.

אורי מקלב: אבל שמעת מה גברת אולארצ'יק אמרה לך לגבי האורך.

אורי מקלב: היא ענתה לך תשובה.

אורי מקלב: אין לי פתרון לזה.

אורי מקלב: היא ענתה לך.

אורי מקלב: שמעתי.

אורי מקלב: הקשבתי לכל מה שהיא אמרה, שזה נכון, זה מיותר אבל אין תחנת קצה אחרת.

אורי מקלב: נאמרו שני דברים, אחד, התחנה בערב, חוץ מזה דובר על הספיישל של 92, והיתה שאלה למה זה צריך לצאת מקניון איילון מכיוון מזהים בזה את הבעיה של אי עמידה בלוח הזמנים.

אורי מקלב: התשובה שאתם אומרים, אין לי מקום אחר.

אורי מקלב: צריך למצוא פתרונות.

אורי מקלב: אנחנו מצאנו כנציגי ציבור פתרונות.

אורי מקלב: לא דן, לא משרד התחבורה, זה לא עלה בדעתם.

אורי מקלב: אלה שמכירים את השטח ואת כל הסיבובים, אתם צריכים למצוא פתרונות למענם.

אורי מקלב: אדרבא תציעו עוד פתרונות.

אורי מקלב: אם יש רצון ואין ויכוח על העיקרון רק אמרו שיש לנו בעיה כזאת, אז החוכמה היא למצוא את פתרונות.

גיל ויטמן: אני רוצה לסיים, להגיד עוד פעם, אני לא מכיר סוגיה שעלתה בנושא שינוי מסלול הקו, את זה אני שומע בפעם הראשונה.

גיל ויטמן: לגבי שינוי באופן מהותי, לגבי חלופות שאתם רוצים לייצר בקו הזה.

גיל ויטמן: אני לא מכיר את זה .

מצליח קזיס: אני רק רוצה להגיד על השולחן הזה, אני מכבד את הציבור הזה, כל ציבור, לא רק את הציבור הזה.

מצליח קזיס: הדלת שלי תמיד פתוחה.

מצליח קזיס: אני מזמין אתכם אליי.

מצליח קזיס: נשב, נמפה, נשמע את הבעיות, נשמע את ההצעות.

מצליח קזיס: יש לנו את משרד התחבורה שאנחנו עובדים מולם.

מצליח קזיס: הם קשובים ונותנים לנו גיבוי.

מצליח קזיס: ואנחנו עושים הכול שיהיה לכם רק טוב.

מצליח קזיס: ועוד דבר אחד, יש בעיה רצינית בבני ברק, וציפי יודעת בקריית הרצוג איפה שאתה גר עם האוטובוסים שעומדים שמה.

מצליח קזיס: אצלי אין דבר כזה שאין פתרון.

מצליח קזיס: אני יום אחד התרגזתי על עצמי שהאנשים שלי לא מצאו פתרון.

מצליח קזיס: קמתי עם הכיסא, ירדתי לעיר בני ברק, עד שלא מצאתי מקום, מצאתי מקום חלופי ואני רוצה להוציא משם את האוטובוסים שאני יודע מה זה שאנשים סובלים שמה שהאוטובוסים עומדים להם מתחת לחלונות, זה לא נעים.

מצליח קזיס: אני לא הייתי רוצה לגור במקום כזה.

מצליח קזיס: הלכתי, מצאתי מקום, הלכתי עם גיל ויטמן ועוד עוזר שלי.

מצליח קזיס: דפקנו לראש העיר בדלת.

מצליח קזיס: לא חיכינו לקבוע איתו.

מצליח קזיס: דפקתי לו בדלת, אמרתי לו, עכשיו אני רוצה לדבר איתך.

מצליח קזיס: נכנסנו אליו והוא קיבל אותנו בסבר פנים יפות, שמע לנו, הקשיב.

מצליח קזיס: אמרתי,אני רוצה לעזור לך ואתה תעזור לי.

מצליח קזיס: באמת הוא הסכים, כל הכבוד לראש העיר, אין לי מילים להגיד עליו.

מצליח קזיס: מצאנו פתרון, אנחנו עובדים על זה עכשיו.

מצליח קזיס: אני מקווה שממש בתוך זמן קצר, זה צריך לעבור ועדות, צריך לעבור מדידות, אני מוציא את הקו הזה משם, ואני אשתדל להוציא גם את קו 5.

מנחם פולק: אני שומע את כולכם וכולם רוצים לעזור אבל לי בתור תושב אני רוצה לפנות לאחד מכם  להרים אלי טלפון.

מנחם פולק: זה אחרי שאני מפספס עבודה בשביל לבוא.

אורי מקלב: אני בדברי הסיכום שלי אזכיר את הנושא הזה של פרסום לוח זמנים ועמידה בלוח זמנים.

אורי מקלב: גם מנהלת הוועדה כתבה את זה.

אורי מקלב: החלק הזה שהציבור ידע שיש כתובת.

אורי מקלב: על אף שהוא כן פנה לפניות הציבור.

אורי מקלב: אני מניח שאתם רשמתם את זה.

אורי מקלב: אני לא חושב שזה היה מקצועי.

איתן פיקסמן: הלוואי שאחרים ילכו בעקבותינו בקטע הזה שפתחנו לשכה לפניות ציבורית ייחודית למגזר החרדי בבני ברק.

איתן פיקסמן: הרב יהודה הבר אמון על תפעול היחידה הזאת.

איתן פיקסמן: מספר הפלאפון שלו יצא בימים הקרובים יחד עם הודעה על הלשכה.

איתן פיקסמן: עשינו שם את חנוכת הלשכה, הנחת אבן פינה.

איתן פיקסמן: היא תיתן מענה.

איתן פיקסמן: במקום שתצטרכו לצלצל לפניות ציבור של חברת דן, במקום שתכתתו את רגליכם לתל אביב, מיותר לחלוטין, יש לכם בבית מול ביתכם לשכה שפתוחה יום יום כולל יום שישי בבוקר עד הצהריים שתיתן מענה לכל דבר, ויהודה הבר מצוי איתנו.

איתן פיקסמן: יהיה מספר, יהיה הכול, תוכל לקחת ממנו גם את המספר עכשיו.

אורי מקלב: מי אחראי על פתח תקווה?

איתן פיקסמן: זהו.

איתן פיקסמן: זה יהיה גם לציבור החרדי בפתח תקווה.

אורי מקלב: תוספות משימות ותוספת במשכורות.

איתן פיקסמן: לא, זה לא משכורות.

איתן פיקסמן: זה על בסיס וולונטארי לחלוטין, פחות מהמשכורת של ביבי אפילו.

איתן פיקסמן: זו כהערת אגב.

אורי מקלב: אנשי פתח תקווה רוצים גם כן לדבר.

איתן פיקסמן: אז אנחנו ניתן מענה גם לעיר פתח תקווה.

איתן פיקסמן: יש נושא דרור, כדאי לך לשמוע אחרי זה מה אני אומר.

איתן פיקסמן: זה יעניין אותך.

דרור גנון: תמיד מעניין אותי לשמוע מה שאתה אומר.

דרור גנון: אני רק רוצה להגיד משהו לאנשים שגם הפונים יצאו בהרגשה טובה, אנחנו נעשה בדיקה.

דרור גנון: בסדר?

דרור גנון: כמשרד התחבורה שאחראי על התחבורה הציבורית יבצע את הבדיקה.

דרור גנון: אנחנו נבצע אותה באמצעות הגופים שאנחנו מפקחים איתם על התחבורה הציבורית ואנחנו נעקוב אחרי זה מקרוב ונטפל בזה בהתאם.

דרור גנון: מצד שני אני מציע, אם אפשר אדוני היושב ראש, שאתה תרכז לנו מספר נציגים לפי הבנתך שאיתם נוכל להתקדם.

דרור גנון: אנחנו נקיים דיון מלא, אפשר בפעם הראשונה בראשותי ואם אתה רוצה גם בראשותך, אני אשמח, עם המפעיל, עם הנציגים.

דרור גנון: אנחנו נמפה את הבקשות ומשמה אנחנו נקבע לוח זמנים שאתה תיקבע שאנחנו חוזרים לוועדה ומדווחים לה.

דרור גנון: ככה נוכל לסגור את המעגל.

דרור גנון: חברת דן הבעיה נכונות מלא להירתם לתהליך.

אורי מקלב: אני מאוד שמח.

דרור גנון: אנשים כאן קצת סקפטים לגבי התהליך אז בואו ניתן להם את הביטחון.

אורי מקלב: אני רוצה לברך אותך על הדבר הזה.

אורי מקלב: אין ספק שפעולה כזאת בשיתוף כולם תקדם את כל הבעיות, הקטנות והגדולות יותר, יקבלו מענה מקצועי.

אורי מקלב: זה לא חוכמה רק להציף את הדברים.

אורי מקלב: מאחורי כל בעיה יש בעיה אחרת אולי שהיא מרכזית ועקרונית וקשה שצריך לתת לה מענה רחב של העירייה, של הרשות, של החברה ושל משרד התחבורה.

אורי מקלב: אין לי ספק שזה היה שווה את כל הישיבה בשביל המשפט האחרון שאמרת.

אורי מקלב: תודה רבה דרור גנון.

איתן פיקסמן: אני מאמץ כמובן בשם חברת דן את הדברים של דרור גנון.

איתן פיקסמן: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא.

איתן פיקסמן: אני יכול להגיד אדוני היושב ראש, שאמנם לא אומרים שבחו של אדם בפניו אבל צוות התנועה בראשות ראש חטיבת התנועה, אני עברתי, אני משמש כ-30 שנה בניהול בחברת דן ובתחומים האלה, ועברתי תפקידי אורך ורוחב.

איתן פיקסמן: אני לא נתקלתי בתקופה, למרות הטרוניות שחלקן מוצדקות, ומי שלא עושה לא טועה חברים.

איתן פיקסמן: אנחנו עושים וגם טועים אבל אנחנו כאן כדי לשפר עם המון רצון, והחום והלבביות והרצון הטוב והדלת הפתוחה, אין אח ורע לעניין הזה.

איתן פיקסמן: תיווכחו במו עיניכם.

איתן פיקסמן: אני מבטיח לכם.

איתן פיקסמן: יתרה מזאת, זו כבר פנייה אישית ליושב ראש הוועדה, אני ברשותך ואני לקחתי את זה על עצמי, מתוך הניסיון שלי לשחות בין הטיפות ולהישאר יבש.

איתן פיקסמן: כי פה זה קטע רגיש, אנחנו בישיבת הכנה.

איתן פיקסמן: אני מכיר את זה לא מהיום, ייחודי המגזר החרדי ויבורך המגזר החרדי שהתברך בזרמים רבים וטובים, וכל אחד טוב ולא פחות טוב מהשני.

איתן פיקסמן: אנחנו לעיתים חשים ואני אומר את זה באמת, ואני זקוק פה לתבונתך, להגינותך ולתפקיד שאתה ממלא פה.

איתן פיקסמן: אנחנו קצת במיצר כי הרבה מאוד פעמים, והגופייה קרובה לגוף והדברים הקטנים הם גדולים ביותר והם חשובים לאנשים, גם ברמה הפרטנית שנאמרה פה, אותו ציבור מאותה שכונה, רק שייך לזרם כזה או אחר, כשאנחנו מסכמים עם צד אחד וחושבים שבזה נגמר העניין מגיע הצד השני ומרים קול זעקה גדולה, ואנחנו בין הפטיש והסדן.

איתן פיקסמן: סלח לי על הכנות.

איתן פיקסמן: מה שאני רוצה לבקש, אני יכול להוסיף ולהוסיף.

איתן פיקסמן: אני חושב שאתה הבנת היטב.

איתן פיקסמן: הציבור החרדי ידוע ביכולת שלו לגבש פשרות.

איתן פיקסמן: אני עבדך הנאמן גר ברעננה.

אורי מקלב: אתה יודע שבכותל מצאו יהודי אחד, ראו שיש לו שתי בתי כנסיות.

אורי מקלב: שאלו אותו, מה אתה צריך שתיים?

אורי מקלב: הוא אמר, יש מקום אחד איפה שאני לא נכנס.

אורי מקלב: זה אומר שזה מה שמאפיין אותנו.

אורי מקלב: אנחנו שרדנו בגלל שלכל אחד היתה דעה, זה מה שהחזיק אותנו.

אורי מקלב: זה מאפיין מאוד את העם שלנו.

איתן פיקסמן: ואנחנו מגיעים לסיטואציות- - -

אורי מקלב: יש לנו את זה.

איתן פיקסמן: לא נכון.

איתן פיקסמן: אני מבקש ממך, ברשותך, אני סומך על שיקול דעתך ועל עמוד השדרה שלך ועל ההגינות שלך אם תוכל ליזום מפגש של הגורמים השונים כדי שתציפו את הצרכים האמיתיים.

איתן פיקסמן: הרי בסך הכול יש שילוב אינטרסים לטובת האוכלוסייה.

איתן פיקסמן: יש לנו דוגמאות למכביר.

איתן פיקסמן: אנא תנו לנו את הכלים האובייקטיביים, האמיתיים, המשותפים לשרת את כולכם באותה אהבה ובאות רצון ובאותה מוטיבציה כפי שעשינו את זה עשרות בשנים ונמשיך לעשות את זה הלאה.

איתן פיקסמן: אל תתנו לנו להיות בין הפטיש והסדן.

איתן פיקסמן: גבשו דרך איתנו, בלעדינו, קראו לנו לדגל, נמצא את שביל הזהב במשותף, ניתן לכם את התחבורה הציבורית הכי טובה שיכולה להיות, אני מבטיח.

אורי מקלב: אני מברך אתכם על התשובות.

יהודה הבר: בשנה האחרונה תפקידי הוא להיות יועץ למגזר החרדי בחברת דן.

יהודה הבר: לפני כן במשך הרבה שנים הייתי נציג, חבר בעיריית בני ברק, וגם השתדלתי להיות פעיל בשכונה, אני גר בקריית הרצוג ובתור פעיל שכזה היה לי קשר עם חברת דן.

יהודה הבר: לא מהיום.

אורי מקלב: איך בוחרים נציג ציבור?

אורי מקלב: יש אחד שמשקיע, לוקח את עול הציבור עליו ומכאן הוא עובר מההתעסקות לתחבורה הוא הרבה פעמים הופך להיות חבר הנהלת העירייה.

אורי מקלב: מה שזה אומר, נושא התחבורה הציבורית מעסיק מאוד מאוד את החברה החרדית.

אורי מקלב: מי שאין לו רכב, התחבורה הציבורית היא הרגליים שלו.

אורי מקלב: לאחר פרנסה והחינוך לילדים, הנושא הבא בתור שחשוב לו זה נושא התחבורה הציבורית.

יהודה הבר: אני טיפלתי בנושא הזה על אף שהיה לי רכב.

יהודה הבר: בשנתיים האחרונות אמנם אני בלי רכב, אבל טיפלתי בנושא הזה במשך שנים על אף שהיה לי רכב כי הייתי חי את הבעיות בשכונה.

יהודה הבר: לעצם העניין, אני יכול להגיד לכם שכבר בשנים ההן כשהגיעו תלונות מתושבים על בעיות כאלה ואחרות, מטבע הדברים בחברה כזו גדולה יש לפעמים בעיות שהחברה לא מודעת להן כי העסק נוסע וכאשר לא מסבים את תשומת ליבם אז הם  לא יודעים.

יהודה הבר: למשל את הסיפור של קו 92, כאשר לא יודעים שהאוטובוס מספיק להגיע מצד לצד, חברת דן לא יכולה לעשות שינויים כי היא לא מודעת לזה.

יהודה הבר: וכשאני במשך השנים עליתי על כל מיני דברים שבדקתי אותם באופן אישי הצפתי אותם לחברת דן, הם עשו שינויים.

יהודה הבר: אני חייב לענות כאן על כל מיני סיפורים כי אני באופן אישי טיפלתי בבעיות האלה.

יהודה הבר: הדבר הזה שסיפרו על קו 6, הסיפור הזה שהילדה התעלפה היה לפני כמה שנים.

יהודה הבר: כל הסמינרים בעיר הרי מתחילים ללמוד בשעה 8 בבוקר בבני ברק.

יהודה הבר: כל הבנות של השכונה יוצאות בשבע וחצי מהבית.

יהודה הבר: כמובן האוטובוס גם אוסף לאורך רחוב השומר, ציר מרכזי בעיר, גם הרבה בנות.

יהודה הבר: היה שם באמת סיפור שאפילו שתי ילדות התעלפו באוטובוס.

יהודה הבר: ברגע שאני קיבלתי את התלונות האלה, חברת דן למחרת הוסיפה תגבור של אוטובוס.

יהודה הבר: אחרי כמה חודשים או בתחילת השנה שלאחר מכן הגיעו שוב תלונות ששני האוטובוסים מפוצצים.

יהודה הבר: היה פער של חמש דקות בין אוטובוס לאוטובוס.

יהודה הבר: הוסיפו אוטובוס שלישי.

יהודה הבר: היום בין שעה 07:15 לשעה ל-07:30 יוצאים 3 אוטובוסים כאשר שניים מהם מגיעים במיוחד כדי לעשות את הסיבוב ואפילו לא חוזרים לשכונה כי הם נוסעים קווים אחרים.

יהודה הבר: אחד משלושת האוטובוסים האלה הוא אוטובוס אקורדיון שבמשך שנים או חודשים רבים פועל.

יהודה הבר: זה לא משהו שנולד אתמול.

יהודה הבר: במשך חודשים רבים האקורדיון הזה עובד.

יהודה הבר: אני אגלה לכם סוד גםקון 140 נוסע לשמה.

יהודה הבר: כך שקו 6 יש  לו במשך כל השנה 3 נסיעות  בשעות 07:15, 07:22 ו-07:30 .

יהודה הבר: אין שום בעיות.

יהודה הבר: הסיפור של התמונות שצילמו אותם, זו תמונה מאתמול או משלשום.

יהודה הבר: הבת שלי נוסעת גם באוטובוס הזה, היא חברה של הבת שצילמה את זה.

יהודה הבר: יש כידוע בסמינרים פעמיים בשנה שבועיים של מבחנים.

יהודה הבר: אף אחד לא העלה את הנושא הזה.

יהודה הבר: דיברו על זה לפני כמה ימים שהאוטובוסים של שעה 07:30 התרוקנו כי כולם נוסעות ב-8 וממילא האוטובוס של 8 מפוצץ בצורה נוראה.

יהודה הבר: התמונה הזאת היתה לפני יומיים.

יהודה הבר: התמונה הזאת בכלל לא משקפת את המצב הקיים.

אורי מקלב: אנחנו הגשנו כאן בירושלים לוח זמנים של אגד שנסוב סביב אירועים, ימי ראש חודש וכדומה.

אורי מקלב: אלה דברים שלא נמצאים בלוח השנה.

אורי מקלב: ערב ראש חודש אלול, וערב ראש חודש סיוון, ויום השנה כאן.

אורי מקלב: דברים צפויים ודברים לא צפויים.

אורי מקלב: היתה לנו איזושהי מחשבה בלשכה שלנו להוציא לוח שנה הם ציונים של תאריכים ואירועים של המגזר הדתי שנותני השירותים צריכים לדעת מהם.

אורי מקלב: למשל, אם יש יום השנה של אורח חיים, כולם יודעים, והם יודעים את זה לפני.

אורי מקלב: יש דברים שקורים במחזוריות של פעם בשלוש שנים.

אורי מקלב: אלה הן בבחינות  התראות כדי להיערך באופן אחר לשינויים.

יהודה הבר: אז אני רשמתי את הדברים האלה לעצמי לעקוב אחרי הסמינרים ולתאם איתם מתי השבועיים האלה מתרחשים, מתי בחורף ומתי בקיץ.

אורי מקלב: יש אצלי במחשב, הוא מתריע על אירועים שמתרחשים באזורים שונים בירושלים, פיקוח על חנייה.

אורי מקלב: מתברר שאנשים באים בהושענא רבא, באים בלילה, מחנים את הרכב ועד שהם מספיקים להחנות את הרכב כבר מגיע 7 בבוקר.

אורי מקלב: ב- 7 בבוקר כבר נותנים להם דוחות.

אורי מקלב: העירייה לא היתה מעוניינת בזה אבל מחוסר תשומת לב הם לא ידעו את הדברים האלה.

אורי מקלב: יש לחץ בליל תשעה באב ודברים נוספים כאלה.

אורי מקלב: כן, מה עוד?

יהודה הבר: קו 6 זה קו שאני גם נוסע איתו הרבה.

אורי מקלב: זה לא העיקר קו 6.

יהודה הבר: לא. אני חייב לענות על כל מה שדיברו פה כי הציפו דברים כאילו שיש פה בעיות קטסטרופליות.

יהודה הבר: קו 6 באופן כללי הוא לא מלא.

יהודה הבר: יש בו אנשים בעמידה.

יהודה הבר: אני מבין שבכל הארץ, בכל הקווים העירוניים בארץ האוטובוס העירוני בנוי בצורה כזאת שאנשים יעמדו.

יהודה הבר: כך אני מבין.

אורי מקלב: אנחנו דיברנו על עומסים שלא נוצרים מדילוגים או מאיחורים.

אורי מקלב: עשרה איש בעמידה זה עדיין דבר שאפשר להבין אותו.

יהודה הבר: הרק מקלב, היום בבוקר קיבלתי טלפון.

יהודה הבר: יש הרבה אנשים שמכירים את הטלפון שלי.

יהודה הבר: מתקשרים אלי ואני בודק מה קרה ואני אענה גם על הסיפור של שאוטובוס דילג תחנות.

יהודה הבר: היום בבוקר קיבלתי טלפון מאנשים שמחכים בתחנה חצי שעה.

יהודה הבר: התקשרתי לסדרן, ביקשתי ממנו תבדוק מה קרה.

יהודה הבר: הוא התקשר, הוא אומר, העברתי כבר מידע לחברה שישנם פקקים בעיר ויש בעיות, האוטובוסים לא חוזרים אליי מהצד השני.

יהודה הבר: לכן יש בעיות.

יהודה הבר: הדברים האלה בבני ברק קורים, לצערנו הרבה, של פקקים, רמזורים מקולקלים.

יהודה הבר: אם זה ימי גשמים אז בכלל אין מה לדבר.

אורי מקלב: מה אתה אומר על מה שאמר פולק?

אורי מקלב: שהוא רואה את האוטובוס והאוטובוס לא זז.

יהודה הבר: הוא רואה אוטובוס חונה והוא לא נוסע?

אורי מקלב: כן.

אורי מקלב: כן.

מנחם פולק: 10 דקות אני מחכה עד שהנהג יחזור.

מנחם פולק: זה קורה הרבה פעמים.

מנחם פולק: בבוקר, בשמונה בבוקר.

מנחם פולק: כשאני שואל את הנהג מתי אתה יוצא?

מנחם פולק: צריך לצאת עכשיו אוטובוס.

מנחם פולק: הוא אומר לי, עכשיו חזרתי, אני מכין לי קפה, אני חוזר.

מנחם פולק: הוא מכין לו קפה ומתעכב כמה דקות ואנחנו מחכים.

יהודה הבר: את הסיפור הזה אני לא מכיר.

יהודה הבר: אם התדירות צריכה להיות כל 12 דקות סביר  שהיה דילוג אוטובוסים.

יהודה הבר: היה לי את זה לפני שבועיים.

יהודה הבר: און ליין התקשרו אליי, אזרחים צופים עכשיו אוטובוס שמדלג.

יהודה הבר: התקשרתי לסדרן.

יהודה הבר: הוא מספר לי שהיו פקקים בעיר.

יהודה הבר: שניים שלושה אוטובוסים הגיעו ביחד לשכונה.

יהודה הבר: במקום ששניהם יעשו את המסלול בתוך השכונה ואחרי זה יצאו לרחוב אברבנאל הוא שלח אחד שיעשה את המסלול בשכונה, ואחד דילג בשביל לחסוך את העומסים בתוך העיר.

יהודה הבר: זה לגיטימי.

יהודה הבר: שוב פעם, זה קורה הרבה כשיש כזו בעיה בעיר.

יהודה הבר: אז הוא בחוכמה מדלג.

יהודה הבר: קו 8 אני קיבלתי באופן אישי תלונות.

יהודה הבר: בחודשים האחרונים נכון להיום אין שום תלונות.

יהודה הבר: החליפו שם אוטובוסים.

יהודה הבר: קו 92 לפי התלונות שראיתי ששלחו לחברת דן כל התלונות הן מתקופת "בין הזמנים".

יהודה הבר: עד סוף חודש תשיעי.

יהודה הבר: אלה התלונות שהגיעו לחברת דן.

יהודה הבר: מה שהגיע מהלשכה שלכם.

אורי מקלב: אבל אמור פה דברים שלא קשורים לזה.

יהודה הבר: אני לא מדבר על נקודות קצה.

יהודה הבר: אני מדבר על הבעיות בתחבורה שהיו בתקופת "בין הזמנים".

יהודה הבר: כל התלונות היו מהתאריכים של התקופה הזו.

מנחם פולק: בתי היתה צריכה להגיע  בצהריים הביתה ולחזור,  לקח לה 4 שעות.

מנחם פולק: היא היתה בבית 5 דקות.

מנחם פולק: כל יום, לא בין "בין הזמנים".

מנחם פולק: חבל שאמרת, אמרתי לה.

מנחם פולק: בשביל מה באת?

מנחם פולק: נסעת שעתיים, חזרת שעתיים.

יהודה הבר: בפתח תקווה יש התנגדות לשינויים שחלק מהציבור מבקשים לעשות בקו 92.

יהודה הבר: לכן צריכים גם את זה לקחת בחשבון, כמו שאיתן פיקסמן אמר.

יהודה הבר: יש כאלה שמושכים לפה ויש כאלה שמושכים לפה.

יהודה הבר: צריך להעלות את הנושא הזה.

יהודה הבר: כמו שאיתן אמר לפני חודש התקבלה החלטה להגדיל את שעות הפעילות של הלשכה לפניות הציבור בבני ברק.

יהודה הבר: לפני חודש התקבלה החלטה לצאת השנה בהרבה יותר פרסומים.

יהודה הבר: עד היום אנשים התקשרו לתל אביב למוקד.

יהודה הבר: עכשיו יש לשכה.

יהודה הבר: היא נפתחה לפני כמה חודשים טובים.

יהודה הבר: לפני חודש גם התקבלה החלטה בחברה להגדיל את הפרסום בעיתונות החרדית על שינויים.

יהודה הבר: הם יעשו פרסום גם בתוך האוטובוסים עם המספרים  של המוקד, עם פלאפון שיהיה זמין 24 שעות.

יהודה הבר: לטלפון שלי אפשר להתקשר, ואני עונה ואני מחזיר תשובות מיידית וזה, אני כל הזמן אומר לחברת דן.

אורי מקלב: אני מקווה שיהיה שינוי, שהפסד יום העבודה הזה יהיה שווה לפונים.

יהוד ה הבר: עוד משפט אחד.

יהוד ה הבר: קו 292.

יהוד ה הבר: אני קיבלתי את התלונות על העומסים בקו הזה עוד לפני כמה חודשים.

יהוד ה הבר: אני יכול להגיד לכם שאני באופן אישי יצאתי לשטח גם ב-7 בבוקר וגם ב-9 בלילה ובעוד כל מיני שעות, לבדוק באופן אישי את הקו הזה, איך הוא יוצא מבני ברק ואיך הוא מגיע לבני ברק.

אורי מקלב: קיבלנו את המסר העיקרי של חברת דן.

אורי מקלב: אני שואל האם היתה ישיבה, זו כאילו עכשיו שאלה פנימית שלנו בין הלשכה לתלונות הציבור שהרב גולדנטל עומד מאחוריכם וביניכם?

אורי מקלב: יזמתם דבר כזה עד היום?

יהודה הבר: לא עד היום.

אורי מקלב: למה?

אורי מקלב: הרי אצל הרב גולדנטל מתרכזות פניות הציבור ואתה הרי מכיר ויודע שמרכז פניות הציבור הוא מאוד מאוד גדול והוא מאוד מאוד רחב שמתנקזים אליו הרבה נושאים.

אורי מקלב: יכולתם לפתוח את כל הדברים האלה בישיבה מקצועית, עם הרב גולדנטל, עם עידון פורנברג ועוד אנשים ולשבת יחד איתכם.

יהודה הבר: אני מקבל תלונות על קו 292.

יהודה הבר: בדקתי אותן.

אורי מקלב: אתם צריכים לפתוח את זה יותר, לראות, לא רק להציג תלונות אלא גם ליזום פניות, לארגן מפגשים עם ציבורים, להודיע על מפגשים שיהיו בשכונה.

אורי מקלב: נניח לקיים מפגש אחד בשכונת קריית הרצוג.

אורי מקלב: זה לא עניין של מנהל קהילתי או לא.

יהודה הבר: אני עשיתי את זה ומרוב דעות כבר לא ידענו מה לעשות.

יהודה הבר: אנשים רבו ביניהם, לא ידענו מה לעשות.

אורי מקלב: אז קובעים נציגות.

אורי מקלב: אני גם יודע שהכוח של הרב הבר וגם של הרב אלתר, הם נציגי ציבור.

אורי מקלב: הם עומדים בפני לחץ, ואני יודע שאי אפשר להיענות לכל הדרישות שלהם אבל אנחנו מחזקים אותם.

אורי מקלב: כשיש נציגות כזאת החברה צריכה כמה שיותר לגבות אותם ולעבוד לקראתם כי יש כל הזמן פניות ודרישות.

אורי מקלב: אני כאן מגיע לדברי הסיכום.

אורי מקלב: אין ספק שיש פער גדול מאוד.

אורי מקלב: גם שאני נמצא באמצע בין שני צדי השולחן, אנחנו יודעים שאי אפשר להגיע לכל מה שרוצים להגיע.

אורי מקלב: יש פער בין הרצוי למצוי.

אורי מקלב: תפקידנו זה להתכנס וכמה שיותר לצמצם את הפערים.

אורי מקלב: אם לסכם, ראינו שעמידה בלוח הזמנים זה דבר מאוד מאוד חשוב.

אורי מקלב: צריך לזהות את הבעיות למה זה קורה.

אורי מקלב: אני לא חושב שחברת דן לא רוצה לספק את השירות האמין ואת הזמינות ואת העמידה בלוח הזמנים.

אורי מקלב: גם לפרסם את לוח הזמנים זה דבר חשוב.

אורי מקלב: כיש פרסום אין פקח אחד אלא חמישים פקחים.

אורי מקלב: לפעמים זה קשה אבל בסופו של דבר זה מביא אתכם לידי תוצאה יותר טובה ויותר מהירה.

אורי מקלב: צריך לפרסם גם את המוקדים שלכם.

אורי מקלב: ליידע, ולהשקיע בזה.

אורי מקלב: כי בקצה השני אנשים לא יודעים.

אורי מקלב: אחרי הכול אנחנו נציגי ציבור שמקבלים משכורות מהציבור.

אורי מקלב: באו לכאן אנשים, לקחו חופשה בת יום מהעבודה, הגיעו לירושלים, תושבים נאמנים שרוצים לשנות דברים, אנשים הגיעו מבני ברק ומפתח תקווה.

יהודה הבר: אנשים עמדו בגשם.

אורי מקלב: אני מעריך ומעריץ אנשים שפועלים למען הציבור ואת האכפתיות שיש להם.

אורי מקלב: אני רואה אותם ככתובת שיכולה להיות חיונית, הם יכולים להיות שגרירים טובים שלנו.

אורי מקלב: הצפיפות באה בעקבות אי עמידה בלוח זמנים.

אורי מקלב: בתוך עמי אני יושב ואני יודע שיש שעות קשות שהן זמני לחץ.

אורי מקלב: היתרון בבני ברק הוא שזמני הלחץ דומים אבל גם שונים מכל האוכלוסיות בגוש דן והמקומות שאתם נותנים בהם שירות.

אורי מקלב: שעות הבוקר עמוסות.

אורי מקלב: אבל למשל, אין בתל אביב לחץ בשעה 1 בצהריים.

אורי מקלב: אבל בבני ברק יש לחץ שעה הזאת.

אורי מקלב: אז אפשר לתגבר יותר את האוטובוסים.

אורי מקלב: בירושלים התגברנו על הבעיה הזאת בכך שאיחרנו את שעות הלימודים של התלמידים כדי שלא ינסעו בשעות הלחץ.

אורי מקלב: אני יודע שאחת בצהרים זה זמן שכל רחוב חזון איש, רחוב עקיבא והרחובות האחרים, זמן שאי אפשר לזוז בו.

אורי מקלב: אתה נפלת בשעה הזאת כמו שנפלת בשעה בשבע וחצי בבוקר בנתיבי איילון.

אורי מקלב: 9 בערב לא צריך להיות זמן לחוץ בדרך כלל אבל בבני ברק זה הזמן שתלמידי הישיבות חוזרים לבתים בפתח תקווה.

אורי מקלב: אפשר לתגבר בזמן הזה.

יהודה הבר: יש אוטובוס מפרקית בדיוק לזמן הזה.

יהודה הבר: אין תלונות היום בקשר לכך.

אורי מקלב: אני מחזיק פה תלונה מ-10 לינואר על הקו הזה, מאתמול.

אורי מקלב: זו התלונה שאני מחזיק פה על הקו הזה ועל שעה 9.      	אני חושב שאנשי חברת דן הפנימו את זה.

אורי מקלב: אני חושב שהישיבה הזאת מקדמת את הטיפול.

אורי מקלב: אני יודע שאצל חברת דן זה לא מהשפה ולחוץ הרצון לשמור על יחסי ציבור.

אורי מקלב: אני מזהה פה רצון אמיתי על פי הנעימות שלהם והדיבור שלהם.

אורי מקלב: זה חייב לנבוע ממשהו פנימי.

אורי מקלב: זה לא רק מס שפתיים.

אורי מקלב: לכן אין לי ספק שאם יש רצון זה יכול לעבור לפסים של עשייה.

אורי מקלב: הישיבות המקצועיות שאתם תקיימו יובילו לפתרונות.

אורי מקלב: אנחנו מצידנו נעקוב אחרי המהלך הזה.

אורי מקלב: ובתקופת הביניים עד שיתחולל שינוי הסדרנים יהיו צריכים לדעת לספק תשובות.

אורי מקלב: אני מודה לכל אלה שנכחו בישיבה.

אורי מקלב: בעוד תקופה מסוימת נקיים ישיבת מעקב בנושא.

אורי מקלב: אני מאוד מודה לכם.