הוועדה המיוחדת למאבק בנגע הסמים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 44, 2010-12-16 10:00

מוחמד ברכה: אני פותח את ישיבת הוועדה למאבק בנגע הסמים.

מוחמד ברכה: תמונת המצב בקרב האוכלוסייה הערבית בישראל.

מוחמד ברכה: לפני שאני מתחיל בסדר היום, אני רוצה להודות לכבוד ראש העיר שפרעם, מר נאהד חאזם, שהואיל לארח את הוועדה ואת אורחיה כאן בעירייה.

מוחמד ברכה: אנחנו רואים בזה חשיבות רבה, להעתיק את הישיבה ממשכן הכנסת בעניין הזה לאחד היישובים החשובים יותר באוכלוסייה הערבית.

מוחמד ברכה: כמובן שזה חשוב לי, כי זו העיר שלי והמקום שלי, אבל גם מעבר לזה חשוב שוועדות הכנסת באופן כללי, כעיקרון, ייצאו מדי פעם ממגדל השן בירושלים וללכת לאיפה שהדברים מתרחשים.

מוחמד ברכה: כפי שאמרתי, לפני שאני מתחיל בסדר היום, אני מבקש מכבוד ראש העיר שיגיד כמה מלים לפתיחת הישיבה.

מוחמד ברכה: מי שרוצה לדבר בערבית, יכול לדבר בערבית אבל לתרגם.

מוחמד ברכה: אנחנו נדבר בעברית, כי כך זה נהוג בוועדת הכנסת.

נאהד חאזם: בוקר טוב לכולם, ברוכים הבאים לשפרעם.

נאהד חאזם: כמובן שזה כבוד לנו לארח אתכם, מוחמד ברכה הוא בן העיר שפרעם, הוא חבר ואיש שכולנו מוקירים ואנחנו שמחים מאוד שהוועדה הזו מתקיימת בשפרעם ואני חושב שזה חשוב מאוד שוועדות הכנסת לא יישארו במשכן הכנסת אלא ייצאו לשטח.

נאהד חאזם: אני חושב שכאן בשטח יכולים לחוש את האווירה האמיתית למה שמתרחש בהרבה מקרים, ועל כן ברוכים הבאים, גם דר' סוייד וכל המכובדים והמכובדות.

נאהד חאזם: בשבילנו זו גם הזדמנות להגיד מספר דברים על שפרעם, לאלה שלא מכירים את העיר.

נאהד חאזם: שפרעם ממוקמת בלב הגליל באזור הצפון, במרחק של 20 קילומטרים מהמשולש של נצרת-חיפה-עכו.

נאהד חאזם: עיר אסטרטגית במיקום גיאוגרפי מצוין, שיושבת על שני צירים מרכזיים, 79 ו-70, שמקשרים אותה לכל אזור הקריות בחיפה ואזור המרכז, בפחות משעה אתה נמצא במרכז ובשעה ורבע אוטוטו, עם ההתחברות לכביש מספר 6, אתם נמצאים בירושלים.

נאהד חאזם: שפרעם היא עיר מיוחדת במינה בכך שחיים בה בשלווה וסבלנות ואיכות חיים מוסלמים, נוצרים ודרוזים, מאות ואלפי שנים, והיא דוגמה באמת לדו קיום אמיתי ולהבנה.

נאהד חאזם: מבחינת הנושא שאתם מתעסקים בו, הסמים; בעיריית שפרעם אנחנו קבענו סדר יום עם קצין תחנת שפרעם, שבכל שלושה חודשים אנחנו נפגשים, הוא עם הצוות שלו ואני, כראש עיר, עם הצוות שלי, והוא מגיש דוח מה נעשה במשך שלושת החודשים האחרונים.

נאהד חאזם: אתמול, רק לידיעה, כי רצינו להתמקד גם בראייה שלנו לעתיד בנושא של סמים, אז בשנת 2009 היתה לנו ירידה כללית בניגוד למגמה הקיימת במדינה, בכל העניין של האלימות, קרוב ל-30%.

נאהד חאזם: בשנת 2009 המגמה החיובית המשיכה, אבל מבחינת סמים, נפתחו יותר תיקים מאשר בשנה שעברה כי ההתמקדות היתה יותר לעניין של סמים.

נאהד חאזם: זאת אומרת היתה עלייה של 20%.

נאהד חאזם: בשנת 2009 נפתחו 255 תיקים על סמים, בשנת 2010 - 326, וזה בהתאם למדיניות שאנחנו רוצים שהדבר הזה יהיה במוקד העניינים.

מוחמד ברכה: אני מודה לראש העיר, מר נאהד חאזם, גם על הדברים וגם על האירוח.

מוחמד ברכה: (סבב נוכחות).

מוחמד ברכה: אני מודה לכולם.

מוחמד ברכה: אני אתן כמה מלים בהתחלה.

מוחמד ברכה: אחר כך מר וליד חדאד מהרשות למלחמה בסמים ייתן סקירה של פעילות הרשות בתוך הציבור הערבי, אחר כך נשמע אנשים מהשטח, גם עמותות, גם מועצות ורשויות מקומיות.

מוחמד ברכה: לנבחרי ציבור, ראשי ערים או חברי כנסת, תישמר הזכות לדבר מתי שירצו ויבקשו.

מוחמד ברכה: אני אקדים ואומר שהישיבה הזאת היא גם ישיבה מסכמת ברמה האישית.

מוחמד ברכה: בשבוע הבא אני מסיים את עבודתי כיושב ראש הוועדה למלחמה בסמים ויבוא במקומי חבר הכנסת טלב אלסנאע, שגם לו יש ניסיון קודם בעבודה הזו.

מוחמד ברכה: אני מקווה ואני בטוח שחבר הכנסת טלב אלסנאע ימשיך להוביל את הוועדה בצורה מוצלחת.

מוחמד ברכה: אני ניסיתי כמובן ככל יכולתי, אני מקווה שהצלחנו למקד תשומת לב בכמה עניינים.

מוחמד ברכה: הישיבה הזו לא במקרה לקראת סוף כהונתי, כי אני באמת רוצה שאנחנו נעשה לא רק תיאור מצב של מצב המלחמה בסמים, לא רק של מצב הסמים בקרב הציבור הערבי, אלא גם לקבוע מסקנות קונקרטיות, מה צריך לעשות ולאן צריך ללכת בהמשך הדרך, ואני מקווה שהדברים האלה והסיכומים של הוועדה יהיו כמכשיר לגורמים השונים, אם זה ברמה של משרדי הממשלה, אם זה ברמה של המועצות המקומיות והרשויות המקומיות, אם זה ברמה של הרשות ואם זה ברמה של הגופים האזרחיים, העמותות האזרחיות שפועלות בתוך העניין הזה.

מוחמד ברכה: בידיכם נמצא דוח שהוכן על ידי דוקטור גלעד נתן, החוקר של הוועדה, על פי בקשת הוועדה וגם אם אי אפשר לעיין בכל פרטיו עכשיו, התמונה שמצטיירת בתוך המחקר הזה והסקירה הזו היא תמונה מאוד עגומה בכל מה שקשור למצב של מלחמה בסמים בקרב הציבור הערבי במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: אני לא יכולתי למצוא שום תחום ושום גוף ממלכתי או מוניציפלי שעושה את מלוא המלאכה שמתבקשת ממנו בעניין של המלחמה בסמים, ואני אומר את זה באחריות מלאה, למעט אולי משרד הבריאות, אבל היתרון של משרד הבריאות, שיש לו בעיה בכל התחומים ולכן האוכלוסייה הערבית נכללת בעניין הזה.

מוחמד ברכה: במשרד הרווחה התמונה זועקת לשמים בכל מה שקשור לפריסת הגופים השונים.

מוחמד ברכה: יחידות סמים במחלקות רווחה פועלות ב-15 רשויות ערביות.

מוחמד ברכה: גלעד, אני לא אוהב את המושג 'לא יהודיות'.

מוחמד ברכה: כיושב ראש הוועדה, עד היום, אני מבקש לא להשתמש במושג הזה, יש יהודיות ויש ערביות.

מוחמד ברכה: יחידות סמים במחלקות רווחה פועלות ב-15 רשויות ערביות, שזה 19%, לעומת 44% ברשויות היהודיות.

מוחמד ברכה: למשל תחום של אנשים שאני באמת מוקיר אותם, גם דר' אילוז וגם מר פרחאת פרחאת מהרשות לשיקום האסיר, 45% מהאסירים במדינת ישראל הם ערביים, 45%, שזה כשלעצמו מצביע על בעיה חברתית קשה ביותר בקרב הציבור הערבי.

מוחמד ברכה: אבל כשאנחנו מדברים חלוקת המשאבים של הרשות לשיקום האסיר, הדברים לא מתקרבים, לא מתקרבים, למה שצריך.

מוחמד ברכה: ואני לא רוצה לסקור את המספרים, המספרים נמצאים בידיכם, מול העיניים שלכם.

מוחמד ברכה: אנחנו אולי נתייחס לכך בסוף.

מוחמד ברכה: גם הרשות למלחמה בסמים, מר שמאי גולן ומר וליד חדאד, שהיא אמורה להוביל את העניין הזה ולהוות דוגמה איך נלחמים בסמים, אנחנו מוצאים שרק בשמונה רשויות ערביות, מתוך שמונים רשויות, מעסיקה הרשות הלאומית למלחמה בסמים נציג.

מוחמד ברכה: אתם שומעים?

מוחמד ברכה: רק בשמונה רשויות, מתוך שמונים, מעסיקים נציג.

מוחמד ברכה: זה דבר שלא מתקבל על הדעת.

מוחמד ברכה: זו לא טובה שעושים לציבור הערבי.

מוחמד ברכה: אני חושב שאתם יודעים את האמת הזו, ששיתוף הפעולה הפורה ביותר בין יהודים לערבים זה בעולם הפשע, למרבה הצער.

מוחמד ברכה: הפורה ביותר.

מוחמד ברכה: שם לא מהססים לקרוא אחד לשני 'אחי', כולם אחים שם.

מוחמד ברכה: מי שחושב שאם יהיה אפשר לעצום עין על התפשטות נגע הסמים בטייבה ושזה לא יגיע לנתניה, הוא טועה.

מוחמד ברכה: מי שחושב שאפשר שהדברים האלה יתקיימו ביפו ולא יגיעו לתל אביב, הוא טועה.

מוחמד ברכה: ומי שחושב שאפשר לעצום עין על מה שקורה בשפרעם ולא יגיע לקרית אתא ולחיפה, הוא טועה.

מוחמד ברכה: המכה הזו היא מכה כלל ארצית שיש להילחם בה בכלים הרציניים והשוויוניים.

מוחמד ברכה: 45% מהאסירים במדינת ישראל הם ערבים, אבל כשאנחנו מדברים על רכזים של הרשות לשיקום האסיר, יש רק שישה רכזים ברשויות הערביות מתוך שמונים ויש 36, שהם 25%, כרבע, במגזר היהודי.

מוחמד ברכה: לקראת הסיום אנחנו נגיד מה אנחנו חושבים, אבל אני רוצה כבר עכשיו להגיד, לאוזניהם של ראשי המועצות וראשי הערים שנוכחים כאן, ואלה שלא נמצאים כאן, אנחנו יכולים להלין מפה ועד להודעה חדשה על מה שקורה מטעם הרשויות הממלכתיות, אם זה משרדי הממשלה או הרשות, אבל אני חושב שיש גם כשל בשלטון המקומי במגזר הערבי בעניין הזה.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה להכליל, יש מי שיותר, יש מי שפחות, אבל הנושא הזה הוא בן חורג לטיפול הרשויות הערביות.

מוחמד ברכה: אפשר לבוא ולטעון שיש סיבות אובייקטיביות וזה נכון, לבוא ולהגיד שחלק גדול או רוב המשרות של רכזים וכולי, בנויים על בסיס של מאטצ'ינג, שהרשות המקומית אמורה לממן חלק מהעלות של העובדים...

מוחמד ברכה: הרשויות המקומיות הערביות הן חלשות, למשל שפרעם היא לא החלשה ביותר, אבל היא נמצאת באשכול השלישי, מתוך עשרה, וזה עוד יישוב מוצלח יחסית.

מוחמד ברכה: יתקן אותי חבר הכנסת סוייד אם אני טועה, נדמה לי שהיישוב הערבי שנמצא במקום הגבוה ביותר נמצא באשכול 5. אשכול 5 הוא הגבוה ביותר בקרב הציבור הערבי.

מוחמד ברכה: האמירה הזו נכונה, שהרשויות הן חלשות והן לא יכולות לממן את הרכזים ואת המטפלים ואת המרכזים וכולי וכולי, שבנויים על מאטצ'ינג.

מוחמד ברכה: אני חושש שחלק מהרשויות והעומדים בראשם אינם מודעים לזכויות שלהם במשרדי הממשלה השונים.

מוחמד ברכה: אם יהיה צורך, ואני חושב שיהיה צורך, כבר בימים הקרובים אנחנו נוציא חוזר לכל הרשויות המקומיות לסמן איפה נמצא מה ואיך הרשויות צריכות לפעול מול משרדי הממשלה והגופים הממלכתיים השונים, שהדברים לא יישארו באוויר ויגידו 'לא ידעתי', 'לא שמעתי'.

מוחמד ברכה: אני יודע שחלק גדול מראשי הערים עוסקים באיך לסיים את החודש ולשלם משכורות, זו אחת הבעיות הקשות ביותר של האוכלוסייה הערבית בכלל, אבל כשרוצים לנקות את היישוב, לא מנקים את הנקי, אלא מנקים את מה שלא נקי, וצריך לתת תשומת לב.

מוחמד ברכה: אסור להתייחס למלחמה בנגע הסמים כבן חורג בסולם העדיפויות שלנו, כחברה וכמנהיגי חברה, אם זה חברי כנסת ואם זה ראשי רשויות, כי הנגע הזה יכול רק להתפשט אם הוא לא יטופל וזה יהפוך לאסון חברתי כללי.

מוחמד ברכה: על כן אני מקווה שנשמע גם דברים שיעשירו את הדברים וייתנו כיוונים שיעזרו לדיון ויעזרו למה שיהיה לאחר הדיון.

מוחמד ברכה: אני מציע שנעשה את זה קצר ככל האפשר, כי יש משתתפים רבים מצד אחד וזמן מוגבל מצד שני.

שמאי גולן: אני רוצה ראשית להודות לך על ההזדמנות להוציא אותי באמת מהביצה התל אביבית ולהביא אותי לכאן, זה כבר רווח של כולנו.

שמאי גולן: סיפור קטן.

שמאי גולן: לפני שלוש שנים יצאנו למסע הסברה גדול בתחום הסמים והאלכוהול, המגזר הערבי לא היה בכלל.

שמאי גולן: לפני שנתיים אתה כינסת אותנו ואכן לפני שנתיים, בזכותך, צלחנו את המגזר הערבי עם משרד הפרסום של מוסא אסדי מפורדיס.

מוחמד ברכה: אל תייחס לי שאני שלחתי אתכם למוסא אסדי, כי אני לא מתערב בשיקולים מסחריים.

שמאי גולן: לא, לא, אי הבנת הנקרא, אתה באמת לא יכול להיות שותף וזה בסדר, אני אשם בעניין הזה.

שמאי גולן: השנה והשנה הבאה, צלחנו את המגזר הערבי וזה לא פשוט.

שמאי גולן: וצריך להסתכל על חצי הכוס המלאה גם בעניין הזה במגזר הערבי.

שמאי גולן: כן, זה נכון, הנתונים פה קשים.

שמאי גולן: כשהנתונים מראים שיש 80 יישובים ערביים, ואנחנו, כמדינה, כרשות שמובילה את העניין הזה, נמצאים רק בשמונה יישובים, האנשים המצוינים שיושבים כאן, זאת תמונה לא טובה.

שמאי גולן: אבל צריך לזכור פה דבר אחד, כשאנחנו מדברים על שמונים יישובים, יש הרבה מאוד יישובים קטנים, של 2,000 או 3,000 אנשים.

שמאי גולן: נכון שאפילו במגזר היהודי זה אשכול של יישובים.

שמאי גולן: לקחת שלושה, ארבעה, חמישה יישובים לתת להם רכז או מתאם אחד, שהוא פועל על אותו אשכול יישובים.

שמאי גולן: אני יודע את הקשיים שיש במגזר הערבי.

שמאי גולן: סינו פעם לייצר מצב של כמה יישובים שמתאגדים ואז הנטל נופל, כל יישוב 10% שכר ואנחנו נותנים את ה-50%, אותו מאטצ'ינג שהזכרת.

שמאי גולן: אני יודע את הקשיים, זה אחרת מאשר אצלנו, אבל אני כן מציע לכם לנסות לחשוב על זה.

שמאי גולן: ועוד משפט אחד, ואני לא אעשה שיחת סיכום, אני אעשה את זה בהזדמנות אחרת, אבל בכל זאת משפט אחד כי הרמת פה להנחתה.

שמאי גולן: עצה שלי, כי אני כבר מלווה את העניין הזה 15 שנים, המגזר הערבי חזק הרבה יותר מכפי שהוא בא לידי ביטוי אל מול מוסדות המדינה, ורמזת על זה קודם; אני מציע לכם להקים מעין לובי של ראשי רשויות, ויושבים פה ראשי רשויות, ושל חברי כנסת, מבלי להתייחס מאיזה מפלגה הוא בא, מאיזה זרם הוא בא, מאין הוא מגיע, כי הסמים, ואתה חוזר ואומר את זה, חוצים כל גבול וכל עדה וכל התייחסות, תקימו לובי כזה, תאמין לי שהזכויות והכספים יגיעו.

שמאי גולן: ודי לחכימא ברמיזה.

וליד חדאד: בוקר טוב לכולם.

וליד חדאד: ברשות ראש העיר, גם אני רוצה לברך את הנוכחים בשפרעם, כי אני גם תושב שפרעם, תושב שפרעם ועובד הרשות למלחמה בסמים.

וליד חדאד: תודה רבה לאבו סעיד על ההזדמנות הזאת, זו ההזדמנות השנייה, פעם ראשונה זה היה בנצרת, לעשות את ועדת הסמים.

וליד חדאד: אני חושב שזה ניסיון יצירתי, חדש מאוד, חשוב שיאמצו את זה גם אנשים אחרים, לפחות בתחום שאני מבין בו, שזה תחום הסמים.

וליד חדאד: מאוד חשוב שהוועדה הזו תגיע לשטח, כי אני מרגיש שיש נתק אדיר בין השטח לבין קובעי המדיניות ומקבלי ההחלטות, וזה באמת מקרב את מקבלי ההחלטות לאנשי השטח.

וליד חדאד: רק לחבר'ה שהם אורחים בוועדה, כמה נקודות על החברה הערבית.

וליד חדאד: אנחנו משתמשים בהרבה מושגים, ציבור ערבי, מגזר ערבי, אני אימצתי מה שבעיריית נצרת משתמשים בשפה הערבית ואומרים חברה ערבית, ולפי דעתי הכי מתאים לתרגם את זה לעברית זה להשתמש ב'חברה הערבית'.

וליד חדאד: היום במוסדות המדינה משתמשים בכל מיני מושגים כמו מגזר, ציבור, או הלא-יהודים, כמו שאמרת, שגם עליי לא מקובל.

וליד חדאד: ברגע שאנחנו עוסקים בסוגיה כזו חשובה שהיא בתחום הרווחה החברתית, תחום המאבק בנגע הסמים והאלכוהול, מבנה החברה שונה מאוד מהחברה היהודית, החברה המקבילה, בוא נגיד, מבחינת דת, מבנה משפחה וכולי.

וליד חדאד: הדברים האלה גם משפיעים על האנשים שנכנסים לעולם הזה.

וליד חדאד: חשוב לי מאוד לדבר על העניין של השינויים.

וליד חדאד: החברה הערבית עוברת ממש שינוי, מעבר מחברה מסורתית לחברה מודרנית.

וליד חדאד: אנחנו מרגישים את זה, בין הדור שלקראת 40 ומעלה לבין הצעירים.

וליד חדאד: מי שהיום חווה את החוויה הזו, רואה כמה הבדלים.

וליד חדאד: הצעירים היום יכולים לסובב את המבוגר הכי חכם, מבחינת כל הדברים שהם מכירים.

וליד חדאד: אנחנו רואים שאין שפה.

וליד חדאד: חבר שלי הראה לי נייד של הבן שלו, אס.אמ.אסים, הוא חשב שהבן שלו משתמש בסמים או משהו כזה.

וליד חדאד: לפי האס.אמ.אסים הוא לא מבין כלום.

וליד חדאד: אם הוא שומע את החבר שלו, יש לו מיצ'ובישי, אופניים, דר' הופמן, כל מיני מושגים כאלה, הוא מדבר על סמים.

וליד חדאד: כמובן המשטרה יודעת, אבל הם מדברים בקודים האלה שאנחנו, שמכירים את זה, אני לא יכול לדעת אם הבן שלי משתמש בסמים.

וליד חדאד: אלה דברים מאוד חשובים לשים לב.

וליד חדאד: הפער הזה בין הדורות, במגזר הערבי זה יותר בולט.

וליד חדאד: בפער אתה יכול לראות ילד שכל היום במחשב, פייסבוק וזה, והאבא לא יודע להיכנס לאתר.

וליד חדאד: חלק מהבעיה שאנחנו מתמודדים איתה, דובר עליה רבות, זה שהרשויות במגזר הערבי נמצאות במצוקה כלכלית ותעסוקתית.

וליד חדאד: היום בתחום המינהל הציבורי במדינה, אתה רוצה לקבל כל פרויקט, במיוחד בתחומי הרווחה, אני יודע שזה גם בתחומים אחרים, אבל בתחומי הרווחה הכל מבוסס על מאטצ'ינג, משרד הרווחה מבקש 25%, הרשות למלחמה בסמים מבקשת 50%.

וליד חדאד: הנוסחה הזאת היא טובה, אבל היא טובה לראשון לציון, היא טובה לחיפה, היא טובה להרבה מקומות, אבל במגזר הערבי, שאתה רואה שאין ארנונה, אין מוסדות שישלמו ארנונה, אין כל מיני מקומות שיכולים לתת מנוף לתקציב העירייה ואז העיריות נמצאות בגירעון, דבר ראשון זה משפיע על הפרויקטים האלה.

וליד חדאד: מתי הבעיה מחריפה?

וליד חדאד: ברגע שנכנס חשב מלווה.

וליד חדאד: אני מלווה את המגזר הערבי 18 שנים בתחומים של סמים, עבריינות נוער, כל הדברים האלה.

וליד חדאד: כשמגיע חשב מלווה, אני ראיתי, הוא מתחיל לקצץ בדברים האלה ואתה רואה את הפגיעה הישירה.

וליד חדאד: ואם מגיעה ועדה קרואה, המצב יותר אנוש.

וליד חדאד: אני ישבתי עם החשב המלווה וראש הוועדה הקרואה, הוא אמר, 'תשמע, זו פונקציה לא רווחית, אני משלם 150,000 שקל'.

וליד חדאד: אני לא מבין בעלות-תועלת, לדבר עם ראש מועצה ולהגיד לו עלות-תועלת, רווח והפסד, אבל היום, תדעו לכם, כל המועצות המקומיות בארץ והעיריות מתנהלות על בסיס עלות-תועלת, כמה אני מרוויח מזה.

וליד חדאד: אבל ברגע שהוא בן המקום, אפשר קצת לדבר איתו, לבוא לראש עיריית טמרה ולהגיד לו 'תשמע, זה מאוד חשוב שלא יהיו אלכוהוליסטים, שלא יהיו מכורים לסמים', זה לא כמו ועדה קרואה, שזה מישהו מחוץ ליישוב.

וליד חדאד: השימוש מושפע מהמצוקה.

וליד חדאד: חשוב לי להגיד שיש צורך להתאים את תכניות ההתערבות.

וליד חדאד: אני רוצה להגיע למה שחסר לנו.

וליד חדאד: אלה הנתונים שאבו סעיד דיבר עליהם.

וליד חדאד: רק האדום הכי חשוב.

וליד חדאד: זה חלק ממצגת של קורס שאני מלמד באוניברסיטה, אבל אני תמיד מראה לסטודנטים את השקף: משקה אלכוהול.

וליד חדאד: במגזר היהודי, 61% מהנוער, תלמידי בתי ספר, שותים אלכוהול, אצלנו 16%, אבל זה נתון מאוד מבלבל, כי ברגע שמתקרבים לקראת הסמים הלא חוקיים, התמונה מתהפכת, אנחנו יותר מהמגזר היהודי, זה 12% בחברה הערבית, ובסמים הקשים אנחנו כפול, במגזר היהודי 4.5 ואנחנו 9.3.

וליד חדאד: למה אני אומר את זה?

וליד חדאד: כי במגזר היהודי, שתיית אלכוהול זה משהו בנורמה.

וליד חדאד: בבסיס זו חברה שבטקסים, בדת, זה לא אסור.

וליד חדאד: אצלנו הנער מתחיל לפתח קריירה עבריינית ברגע שהוא מתחיל לשתות אלכוהול.

וליד חדאד: הרבה הורים מתעמתים עם הילדים שלהם, כי בשבילם הוא שבר את המוסכמות החברתיות, זו חברה ש-90% ממנה היא חברה מוסלמית ואלכוהול אסור על פי דת.

וליד חדאד: אז הנער, מבחינתו, מבחינת המשפחה, מתחיל לפתח קריירה עבריינית ברגע שהוא נוגע באלכוהול ולכן  רובם ממשיכים לשימוש בסמים.

וליד חדאד: אני מקווה שהמשטרה מסכימה עם הטיעון הזה.

וליד חדאד: בתחום הקהילה.

וליד חדאד: תחום שדיברנו עליו, המתאם לסמים.

וליד חדאד: למי שלא יודע, המדיניות הארצית במאבק בסמים, הרשות עוסקת בבניית המדיניות, מחקרים, טיפול ושיקום, וכל הדברים האלה, המתאם, ברמה היישובית הוא המיישם את המדיניות הארצית, ולכן אנחנו פועלים, נכון, רק בשמונה יישובים,אבל זה חוזר לסיפור של המאטצ'ינג.

וליד חדאד: מונחות על השולחן שלי עוד עשרים בקשות, אבל ברהט יש אותה בעיה, עראבה, היינו ביישובים האלה.

וליד חדאד: יש בעיה.

וליד חדאד: ראש הרשות אומר, 'תביאו מתאם, אני לא יכול לשלם'.

וליד חדאד: 'אני מסכים', אבל משרד הפנים לא מאשר לו.

וליד חדאד: הבעיה שמשרד הפנים לא מאשר לכם, זה לא שאתם לא רוצים.

וליד חדאד: אז זה חלק מהבעיה, להכניס מתאם.

וליד חדאד: כתוב באיזו יישובים אנחנו נמצאים, שפרעם, טמרה, נצרת, כאבול, אום אל פחם, עוספיה, מועצה אזורית בוסתן אל מרג' וריינה.

שמאי גולן: כמה זה באוכלוסייה הערבית בכלל?

שמאי גולן: היישובים שאמרת, יכול להיות שזה 60% מהאוכלוסייה הערבית בישראל.

וליד חדאד: לא. אם תסתכל על ערים, זה טמרה, שפרעם, נצרת, אום אל פחם.

וליד חדאד: אלה ערים.

וליד חדאד: ביחד זה בוא נגיד 150,000, אפילו פחות.

וליד חדאד: אלה ארבע הערים, השאר יישובים, בריינה זה 10,000, בוסתן אל מרג' 9,000, עוספיה 9,000, כאבול, 9,000.

וליד חדאד: זה בגדול.

וליד חדאד: אלה יישובים קטנים.

וליד חדאד: ואף אחד לא שם לב שאנחנו לא נמצאים במקום שיש את מוקד הבעיה הרצינית, זה במשולש.

קריאה: המשולש לא מופיע פה.

וליד חדאד: לא מופיע, אמרתי.

וליד חדאד: היינו בטייבה, היינו בטירה, אבל לא נמצאים שם.

וליד חדאד: בשבוע שעבר הייתי עם ראש העיר של טירה, הוא אומר לי 'תכניס'.

וליד חדאד: הוא שלח מכתב לרשות למלחמה בסמים, 'אני מבקש להכניס מתאם, אני לא יכול להשתתף במימון'.

וליד חדאד: אני מעלה את המצוקה, כי אני מרגיש את המצוקה, אני לא עובד ממסד שמציג את העמדה של מקום העבודה שלי.

וליד חדאד: אני אומר גם את המצוקה של השטח, כשראש עיר אומר לך, 'אני רוצה, יש לי בעיית סמים'.

וליד חדאד: אם אין בעיית סמים בטייבה וטירה, אז איפה יש בעיות סמים?

וליד חדאד: אם הולכים דרומה, לרהט, לקייה, חורה, תל שבע, שם יש בעיות, אני אומר לכם, ילדים בני 12 עוסקים בבלדרות סמים ובסחר בסמים ומנצלים אותם.

וליד חדאד: זה גם משהו שצריך לתת עליו את הדעת, אבל אי אפשר להיכנס לשם.

וליד חדאד: אני לא יודע איך פותרים את הבעיות האלה, זה תפקיד של פוליטיקאים ושל אנשים שאמורים להיות ההנהגה.

וליד חדאד: יש מושג אחר של תקציב פעילות.

וליד חדאד: יש יישובים שאנחנו נותנים תקציב בלי שנעסיק מתאם, עד שמצב המועצה ישתפר.

וליד חדאד: במועצה אזורית גלבוע, כפרים ערביים בתוך המועצה האזורית גלבוע, נאעורה וסנדלה, אנחנו עובדים שם, אבל אין לנו מתאם, בסמת טבעון, טובה זנגרייה, ברהט יש לנו תקציב, ומועצה אזורית אבו בסמה, שזה בדרום, למי שלא יודע, וגם לאחרונה בכפר קרע.

וליד חדאד: לא רשמתי כפר קרע, כי לא העברנו את התקציב עדיין.

וליד חדאד: אנחנו עובדים עם נוער, סעיד, שיציג בשפרעם, בכל מיני פרויקטים בנוסף להרצאות והצגות, גם בפרויקטים שכאילו מדברים אליהם, כמו 'עוגן לחיים', תיאטרון קהילתי.

וליד חדאד: סעיד, תדבר על הנושא הזה?

וליד חדאד: אז אני לא אתייחס לזה.

וליד חדאד: סדנאות, הרצאות.

וליד חדאד: חלק מהמתאמים שלנו, במיוחד בטמרה ובאום אל פחם, עובדים מול האימאמים.

וליד חדאד: היה לנו פעם כנס לאימאמים במסגדים, כי אנחנו מאמינים שאנשי הדת יכולים להשפיע על הקהילה, זה חלק מהדברים שאנחנו עושים.

וליד חדאד: אנחנו עושים כנסים ארציים.

וליד חדאד: בשבוע הבא יש לנו את הכנס החמישי, כל שנה אנחנו עושים כנס לחברה הערבית בנושא המאבק בסמים, וכל שנה לוקחים נושא.

וליד חדאד: השנה אנחנו לוקחים את נושא המניעה לבני נוער ולתלמידים.

וליד חדאד: זה כנס ביום רביעי הבא, במכללה האקדמית גליל מערבי.

וליד חדאד: יש לנו תמיכה בעמותות.

וליד חדאד: אל הלאל, הנציג נמצא כאן.

וליד חדאד: תכניות מינהל ועמותת אל אופק, שהם עושים הכשרות לאנשי מקצוע.

וליד חדאד: פעילות בתחום הסמים, תחום מניעה.

וליד חדאד: רכשנו ערכה.

וליד חדאד: יש ערכה שפיתח אותה דר' יובל שמשון באמג'ד מוסא.

וליד חדאד: פיתחו ערכה מיוחדת לעבודה עם תלמידים בבתי ספר.

וליד חדאד: אנחנו רכשנו את הערכה הזאת והעברנו אותה לשטח, שישתמשו בתוך בתי הספר.

וליד חדאד: יש לנו קמפיין בשפה הערבית באינטרנט ובעיתונות הכתובה ודברים כאלה.

וליד חדאד: מחקרים.

וליד חדאד: כמובן אלה חלק מהמחקרים שדיברתי עליהם עכשיו.

וליד חדאד: אנחנו מריצים אחרים באופן שוטף.

וליד חדאד: מחקר לבדוק היקף תופעה בחברה מסוימת, מספיק פעם בארבע שנים.

וליד חדאד: כך עושים בכל העולם.

וליד חדאד: טיפול ושיקום.

וליד חדאד: אנחנו נותנים תקציבים.

וליד חדאד: נגיד בנצרת, בשפרעם, נתנו תקציבים לשיקום נפגעי סמים, לא לטיפול.

וליד חדאד: זו אחריות של משרד הרווחה, אנחנו נותנים תקציבים לשיקום נפגעי סמים, שיקום תעסוקתי לאחר הגמילה.

וליד חדאד: אני תמיד אומר, לא צריך להגיד מה שיש, תגיד מה שחסר ומה שצריך.

וליד חדאד: אם אנחנו רוצים להתגבר על זה, שמאי דיבר על זה, אבו סעיד וכל חברי הוועדה, צריך להעסיק מתאמים אזוריים.

וליד חדאד: לבוא לקחת אזור מסוים, אבל אני לא יודע איך להתגבר על הבעיה הזאת.

וליד חדאד: כשאתה יושב עם ארבעה ראשי מועצות ואומר להם, כולם מתלהבים, אבל מאיפה יהיה הרכז, מאצלי או אצלך.

וליד חדאד: מתאם אזורי יכול לפתור את הבעיה.

מוחמד ברכה: אולי אפשר על פי מפתח מספר התושבים?

שמאי גולן: כל מפתח שתמצאו, חברים.

שמאי גולן: אנחנו רוצים להיות ומוכנים להיות.

וליד חדאד: זו תכנית שהוגשה גם לשר אהרונוביץ, מהמשרד לביטחון פנים.

וליד חדאד: הוא גם רצה פתרונות לכל הנושא של בעיית הסמים במגזר הערבי וזו הצעתי.

וליד חדאד: אני שקלתי ובדקתי, אבל הבעיה של איך להתגבר על זה, ישנם ראשי מועצות שיכולים לתת לי רעיונות, אבל אני חושב שמתאם אזורי, נגיד ער, ערערה, כפר קרע, אפשר שיהיה עובד אחד שיעשה תכניות.

וליד חדאד: אין הבדל, הוא יבנה תכנית לבית הספר ההוא, המסוים, בית הספר הטכנולוגי, אבל זה אזורי, ואז יהיה כדאי להעסיק אותו.

וליד חדאד: כמובן כתבתי גם עלויות, שזה לא מעניין חלק מהאנשים.

וליד חדאד: בת שבע, העברתי לך את המצגת הזאת על העלויות.

וליד חדאד: חשוב מאוד שאנשים יידעו באיזה עלויות מדובר.

וליד חדאד: אני לא חושב שאלה סכומים בשמים.

וליד חדאד: למי שמנהל עיר, הוא יודע שהסכומים שאני מדבר עליהם...

וליד חדאד: וגם אם מדברים על עלות-תועלת, אותו מכור לסמים שאתה עכשיו תשקיע בו...

וליד חדאד: בארצות הברית אומרים  שעל כל דולר שמשקיעים במניעה, חוסכים 36 דולר.

וליד חדאד: אני מדבר על עלויות, מבחינת חיסכון בעלויות.

וליד חדאד: כשאתה משקיע דולר במניעה, זה חוסך לך 36 דולר של אחרי שהאדם הזה מתמכר לסמים.

וליד חדאד: העסקת רכזים בערים מעורבות.

וליד חדאד: יש לנו כמובן בעיה בערים המעורבות שאני נכנס אליה לקראת הסוף.

וליד חדאד: ירושלים ולוד, אנחנו נכנסים עוד מעט, רמלה, תל אביב-יפו, שם אין לנו עובדים, יש לנו תכניות, אין לנו עובד כמו בעכו ובחיפה, שהוא רכז שעובד בתוך העיר.

וליד חדאד: חשוב מאוד להכניס.

וליד חדאד: את הקמפיין של ההסברה הערכנו עם מר שמאי גולן ב-200,000 שקלים.

שמאי גולן: אישרתי לו את 200,000 שקל, פלוס ה-80 ש...

שמאי גולן: נתתי להם.

וליד חדאד: תרגום והתאמה של חומרים, חוברות, תכניות.

וליד חדאד: יש לנו כל מיני חוברות על נגיפים, על ספורט, עלויות 80,000.

וליד חדאד: טיפול ושיקום, יש תמיכה בפרויקטים לשיקום תעסוקתי, של 300,000 שקלים.

וליד חדאד: אנחנו עכשיו בונים אתר אינטרנט, לקראת הסוף.

וליד חדאד: אימאן אל קאסם, שדרנית רדיו, היא גם עוסקת בתרגום והיא מתרגמת לנו את האתר, היא זכתה על פי מכרז.

וליד חדאד: לתרגם את האתר עולה 50,000 שקל.

וליד חדאד: עוד מעט יהיה לנו, לרשות למלחמה בסמים, אתר בערבית.

וליד חדאד: וזו העלות, 1,900,000 שקל, להתמודד עם התופעה, לפחות בשלב הנוכחי, שאפשר לקדם את הנושא.

וליד חדאד: תודה על ההקשבה.

מוחמד ברכה: אנחנו נגיע לרמה הפרטנית של המקומות בסוף.

מוחמד ברכה: אנחנו רוצים לשמוע את משרד הבריאות ומשרד הרווחה.

מוחמד ברכה: דני, אני מציע שתתכונן לשאלה שאני כבר אומר עכשיו; יש הרגשה, בעיקר בציבור הערבי, שהמשטרה לא מקדישה מספיק אמצעים למלחמה בסמים, אפילו יש טענות על העלמת עין מקיומה של התופעה.

מוחמד ברכה: כל עוד שהיא רחוקה מהמרכז ומיישובים יהודיים גדולים, אז היא יכולה להתקיים.

מוחמד ברכה: הטענה הזו רווחת מאוד, כך חושבים בטייבה, כך חושבים ביפו וככה חושבים בשפרעם.

מוחמד ברכה: אני מציע שגם אתה תתייחס אליה.

מוחמד ברכה: אבל נתחיל עם מר דני בודובסקי ממשרד הבריאות ואחר כך משרד הרווחה, כי יש נתונים מאוד מאוד בעייתיים, בכל מה שקשור במשרד הרווחה, ואנחנו רוצים---

קריאה: אנחנו נשמח להגיב.

מוחמד ברכה: לא רק להגיב, אלא להגיד מה יהיה בהמשך.

קריאה: להגיד את העמדה שלנו.

מוחמד ברכה: מר דני בודובסקי, בבקשה.

דני בודובסקי: קודם כל אני מברך אותך באמת על הישיבה ועל העשייה המבורכת.

דני בודובסקי: אני אישית מאוד נהנה ממנה.

דני בודובסקי: אחד, מידעון שירותי טיפול בנפגעי סמים נכתב במשותף על ידי משרד הרווחה, משרד הבריאות, הרשות למלחמה בסמים.

דני בודובסקי: אין פה אפליה, יהודים-ערבים, אלא זה כולל את כל השירותים.

דני בודובסקי: הרשות עומדת להוציא אותו.

דני בודובסקי: הוא ייכתב גם בערבית.

דני בודובסקי: החוברת עצמה בשפה העברית נמצאת באתרים של שלושת המשרדים.

קריאה: בסמים אין גבולות.

דני בודובסקי: בסמים אין גבולות, כמו שאמרנו, בהחלט, לצערנו.

דני בודובסקי: משרד הבריאות, המחלקה לטיפול בהתמכרויות, הטיפול בהתמכרויות מתחלק בעצם בין משרד הרווחה למשרד הבריאות.

דני בודובסקי: משרד הבריאות אחראי על החלקים של הטיפול הרפואי, שוב פעם, בעיקר במקרי הקצה ביותר, מצד אחד המכורים לאופיאטים, להרואין, דרך המרכזים לטיפול תרופתי ממושך, מה שמוכר כמרכזי טיפול במתאדון או סובוטקס, והחלק השני זה אשפוזיות הגמילה.

דני בודובסקי: יש גם קצת עיסוק בנושא של תחלואה כפולה, אנשים שהם עם מחלות פסיכיאטריות והתמכרויות.

דני בודובסקי: שוב פעם, מספר המרכזים הוא קטן, המרכזים הם אזוריים, הם כוללים.

דני בודובסקי: במגזר הערבי יש מספר מרכזים ונציגיהם נמצאים פה אצלנו.

דני בודובסקי: נושא שלישי שהוא מאוד משמעותי, ואנחנו נכנסים אליו חזק, והוא, שוב פעם, כללי, הוא כל ההיבט של העלאת המודעות של המערכות הרפואיות, גם האשפוזיות וגם קופות החולים, לסוגיית האיתור, זיהוי של אלכוהול וגם סמים, בעיקר בקרב בני הנוער והצעירים.

דני בודובסקי: זה איזה שהוא מהלך שאנחנו מתחילים להוביל אותו, גם באמצעות ימי עיון שיתקיימו מחוזית בכמה מקומות בארץ.

דני בודובסקי: שוב פעם, כלל מגזרי, מתייחס לכולם.

דני בודובסקי: הסוגיה הזאת, שבהמשך נידרש לה, אני בטוח, לתקציבים נוספים, כשאנחנו נרצה להכניס פעולות מסודרות ממוחשבות של רישום, של איתור ויותר זמן רופא, כדי להשקיע בקטע של האיתור.

דני בודובסקי: הרופא פה יכול להיות משאב בלתי רגיל בכל מערכת, גם בחברה הערבית, גם בחברה היהודית, כשהוא בא ומתשאל את הנער ביוזמתו, אם יש איזה שהוא קושי.

מוחמד ברכה: זה מתקיים?

דני בודובסקי: לא, זה דבר שאנחנו בתהליך של להריץ אותו.

דני בודובסקי: הקיום שלו קודם כל בהעלאת מודעות---

מוחמד ברכה: דני, יש מחסור ברור בכל מה שקשור לתחלואה כפולה.

מוחמד ברכה: יש מחסור חמור בכל מה שקשור לטיפול בבני נוער, יש מחסור ביחידות לנשים.

דני בודובסקי: בהחלט.

מוחמד ברכה: אם זה לא קיים וזה לא קיים וזה לא קיים, מה קיים?

דני בודובסקי: לא, מבחינת משרד הבריאות, יש פה חלוקה שהיא קצת מלאכותית בטיפול, בין מערכות משרד הרווחה למשרד הבריאות.

דני בודובסקי: משרד הבריאות מטפל באוכלוסיות הקצה, כאשר גם השירותים שמשרד הבריאות מספק הם לא מספיקים מבחינת ההיקפים שלהם.

מוחמד ברכה: אני מודה לך.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה שייווצר רושם כאילו שכאן משחקים כדורגל, שמגלגלים את הכדור לרווחה, הרווחה תגלגל את זה לעירייה, העירייה תגלגל את זה לרשות.

מוחמד ברכה: אני מניח ואני מבקש שכל משרד ממלכתי, שאמון על תחום מסוים, ימלא את תפקידו באותו תחום וייתן תשובות ברורות, לא רק מה שיש, אלא גם מה שחסר ואיך החסר הזה יתוקן.

מוחמד ברכה: אנחנו רוצים לצאת, לא רוצה עם תכנית עבודה, אבל לפחות עם כיוונים מאוד ברורים לאן אנחנו הולכים.

מוחמד ברכה: אני רוצה שמי שיבוא אחריי ימצא עבודה מסודרת, למשל.

נאג'י מטאנס: אני אתן תמונת מצב.

נאג'י מטאנס: בגדול, כל מי שמבקש טיפול במגזר הערבי, בתחום של טיפול של התמכרות, הוא יקבל את הטיפול.

נאג'י מטאנס: אני אומר את זה בגדול וזה קיים.

נאג'י מטאנס: כל מנהל מחלקה שיישאל בעניין הזה, הוא יוכל להעיד על כך שאנחנו נמצאים ומספקים את התשובות ונותנים את המענים המתאימים.

מוחמד ברכה: איפה הכלים?

מוחמד ברכה: אתה אומר דבר כללי, חשוב, אבל אני נקבתי במספר בהתחלה, ב-15 רשויות מתקיימות מחלקות רווחה שפועלות בפועל.

מוחמד ברכה: ב-15 מתוך 80.

נאג'י מטאנס: אני אגיד ככה; אי אפשר להקים יחידה טיפולית בכל רשות מקומית, כי בשביל להקים יחידה טיפולית, צריך גם מספר מטופלים ביחידה הזאת.

נאג'י מטאנס: בשביל לקיים את הטיפול איך שהמשרד מאמין, במודל הטיפולי שהוא מפעיל.

מוחמד ברכה: משרד הרווחה קיים למען יישובים יותר מבוססים ויותר גדולים.

נאג'י מטאנס: לא, אני לא אומר את זה ככה.

מוחמד ברכה: ככל שאתה קטן יותר ונידח יותר, הסיכוי שלך לקבל שירות הוא הולך ויורד.

נאג'י מטאנס: אני אומר שכל מטופל, גם אם הוא נמצא באזור נידח, הוא יקבל את השירות שהוא צריך לקבל.

נאג'י מטאנס: למשל, לדוגמה, דובר כאן על יישובים נידחים, למשל טובא.

נאג'י מטאנס: טובא זה יישוב מאוד רחוק, הוא לא מקושר ליישובים.

נאג'י מטאנס: הצלחנו למצוא פתרון ביישוב אחר, הכי קרוב אליו, למטופל שביקש לקבל טיפול.

נאג'י מטאנס: זה בתחום של סמים.

נאג'י מטאנס: בתחום של אלכוהול ישנה פריסה מאוד רחבה, חלק באמצעות רשויות מקומיות וחלק באמצעות עמותת אפשר, שהמשרד מפעיל, למתן שירות לטיפול בהתמכרות לאלכוהול ביישובים.

נאג'י מטאנס: אני חוזר ואומר עוד פעם, כל מי שמבקש טיפול, מקבל טיפול.

נאג'י מטאנס: לא נתקלנו בשום בעיה תקציבית---

מוחמד ברכה: משרד הרווחה צריך לעסוק גם באיתור, לא רק מי שמבקש.

מוחמד ברכה: אם מישהו מכור לסמים והוא לא מגיע אליך, אז הוא לא קיים?

מוחמד ברכה: אתה צריך לאתר אותו.

נאג'י מטאנס: הוא קיים.

מוחמד ברכה: שאלה שנייה, האם בכל מחלקת רווחה יש מקום לסמים?

מוחמד ברכה: למי לפנות שם?

נאג'י מטאנס: קודם כל, מה שמבדיל אותנו משירותים אחרים, שאנחנו עובדים במוסדות של מחלקות ליישובים חברתיים, בעצם העובד הסוציאלי הוא עובד סוציאלי לכל תושבי היישוב שלו.

נאג'י מטאנס: גם אם אין יחידה לטיפול בנפגעי סמים, יש עובד סוציאלי.

נאג'י מטאנס: לכל הרשויות המקומיות יש עובדים סוציאליים.

נאג'י מטאנס: העובדים הסוציאליים, אם הם לא מומחים---

מוחמד ברכה: תן לי תשובה לשאלה הראשונה, שעוסקים גם באיתור?

נאג'י מטאנס: כן.

מוחמד ברכה: אתה אמרת, מי שמבקש, מקבל.

נאג'י מטאנס: ילד שיש לו בעיה, פקיד הסעד איתר בעיה אצל ילד, שקיימת אצלו, ואז הוא מזהה שהאבא שלו הוא נפגע סמים, הוא מיד פונה אליי.

נאג'י מטאנס: אני הכתובת, מתפקידי למצוא לו את הפתרון.

חנא סוייד: מי אתה?

חנא סוייד: אתה עובד סוציאלי?

נאג'י מטאנס: אני מרכז השירות לטיפול בהתמכרויות.

חנא סוייד: אתה אומר 'הוא פונה אליי'.

חנא סוייד: כולם צריכים לפנות אליך?

נאג'י מטאנס: לא, לא.

נאג'י מטאנס: מנהלי המחלקות יודעים שיש להם כתובת.

נאג'י מטאנס: הכתובת זה המחוז.

נאג'י מטאנס: אני, כיושב במחוז, אחראי על מתן וסיפוק מענים ותשובות לעובדי הרשויות המקומיות, לעובדי מחלקות הרווחה שנמצאות ברשויות המקומיות.

נאג'י מטאנס: אלה הפתרונות שקיימים ברשויות המקומיות.

נאג'י מטאנס: ישנם עוד פתרונות שקיימים במוסדות פנימייתיים.

נאג'י מטאנס: יש לנו קהילה טיפולית אחת, על טהרת המגזר הערבי, שזה מטייבה, וכל קהילה טיפולית שקיימת בישראל, מתפקידה לקבל גם מטופלים מהמגזר הערבי שפונים אליה.

נאג'י מטאנס: עוד לא נתקלנו, עוד פעם, במטופלים שלא קיבלו תשובות על הבקשות שלהם להתקבל.

שמאי גולן: אין רשימת המתנה?

נאג'י מטאנס: לפעמים יש רשימת המתנה זמנית, אבל פותרים אותה באופן מיידי.

שמאי גולן: ככלל, מתוך ה-15,000, 13,000 נרקומנים בישראל, כל נרקומן שירצה טיפול, תוך 24 שעות הוא מקבל טיפול?

מוחמד ברכה: שוב חזרנו לאותה מלה, 'שירצה, שיבקש'.

שמאי גולן: לא, מכירים את כולם, כולם מוכרים וכולם רשומים.

שמאי גולן: הבעיה היא כשיש---

גלעד נתן: שוב, משרד הרווחה, זו היתממות שכבר קצת עברנו אותה.

גלעד נתן: אנשים שהם מכורים לא תמיד באים לבקש טיפול, בדרך כלל הם לא באים לבקש טיפול.

גלעד נתן: רשויות הרווחה לא עושות את זה, אין להן את כח האדם לעשות את זה.

נאג'י מטאנס: חבר הכנסת ברכה, ישנם הרבה גורמים שמאתרים מטופלים.

נאג'י מטאנס: לא רק העובד הסוציאלי ביחידה, גם קצין המבחן, שהוא בעצם השליח של המדינה באמצעות החוק, שמאתר מכור לסמים, הוא גם מפנה אותו לטיפול, גם רופא המשפחה וגם כל גורם שנמצא בקהילה, שיש לו את המגע הזה.

נאג'י מטאנס: היחידות יודעות לשווק את עצמן גם אצל אנשי המקצוע האחרים ולהביא אותם למצב שהם יפנו את המטופלים ברגע שצריך.

נאג'י מטאנס: אני יכול להגיד שהמצב, לא רק במגזר הערבי, בכל המגזרים, הוא שהשירות הזה קיים וקיים בצורה מאוד חזקה ומספקת ונותן מענה כללי.

מוחמד ברכה: אתה כאן מייצג את משרד הרווחה ואנחנו לא מאשימים אותך, אתה מנסה לעשות את העבודה, אני מכיר את זה ואני יודע את זה, אבל בוא נשאל את השאלה מכיוון אחר.

מוחמד ברכה: צוות כח האדם במחלקות הרווחה יכול, במצב הנוכחי, לענות על הצרכים ועל המשימות שאתה קובע לעצמך?

נאג'י מטאנס: בהחלט כן.

נאג'י מטאנס: בתקופה האחרונה, במסגרת מכרז שיצא במשרד הרווחה, לטיפול באלכוהוליסטים, שלוש רשויות מקומיות ערביות---

מוחמד ברכה: למה אתה צריך לקחת את זה על עצמך?

מוחמד ברכה: אני לא מבין.

מוחמד ברכה: ההנהלה של משרד הרווחה אומרת שיש מחסור בכח אדם.

מוחמד ברכה: אתה בא ואומר לנו---

נאג'י מטאנס: אני אומר לך בצורה ישירה, שכל מי שמבקש היום תקן במשרד, הוא יקבל את זה.

נאג'י מטאנס: הוא יקבל.

חנא סוייד: אבל דיברת על כך שיש יישובים קטנים שלא יכולים לקבל.

נאג'י מטאנס: שהם לא מקבלים והם יודעים שהם לא יכולים להעמיד את זה.

חנא סוייד: אז זה לא כל מי שמבקש.

נאג'י מטאנס: דר' סוייד, אני מדבר על מה הבעיות הקיימות.

נאג'י מטאנס: הבעיה של הפריסה היא בזה שיש יישובים קטנים והאלטרנטיבה, כמו שווליד דיבר על זה קודם, היא לבנות יחידות שייתנו מענה אזורי שההסדר בין הרשויות לא קיים.

נאג'י מטאנס: אנחנו---

קריאה: ---זה תקציבים, האם יש תקציב?

נאג'י מטאנס: בהחלט כן.

מוחמד ברכה: אני רק רוצה ליידע את הנוכחים המכובדים וגם את מר נאג'י מטאנס, יש יישובים חזקים.

מוחמד ברכה: למשל אנחנו ערכנו סיור לפני כמה חודשים בתל אביב-יפו, ועל פניו אף אחד לא מפקפק בכך שעיריית תל אביב היא עירייה חזקה, היא לא צריכה מענקי איזון ולא משהו שמתקרב לזה, ועל אף זאת הם זועקים על כך שיש להם מחסור בכח אדם.

מוחמד ברכה: במקומות חזקים, ברשויות מקומיות חזקות.

מוחמד ברכה: על אחת כמה וכמה הבעיה הזו קיימת ברשויות חלשות, שגם היא צריכה להיות מחויבת למאטצ'ינג שהיא לא יכולה לעמוד בו.

מוחמד ברכה: אבל בסדר, אני מודה לך מאוד.

מוחמד ברכה: מר אביעד סהר, בבקשה, ואחר כך נשמע את מר פרחאת מהרשות לשיקום האסיר.

אביעד סהר: אני אשתדל להיות קצר ותמציתי.

אביעד סהר: למעשה אם אני אתייחס לעניין הזה של היעדר טיפול או הזנחה, אז על פי הנתונים שבידינו זה ממש לא קיים.

אביעד סהר: יש הלימה בין החלק היחסי של האוכלוסייה הערבית במדינה לבין אחוז התיקים שמיוחסים לאנשי האוכלוסייה הערבית.

אביעד סהר: בכל הרמות, גם ברמות הסחר, גם ברמות השימוש וכולי.

אביעד סהר: אני יכול לומר שכשאנחנו מדברים על מקומות נקודתיים, למשל כמו העיר לוד, שהיתה מעין מעוז ואחת הנקודות הבולטות בתחום הסחר בסמים, נערך טיפול יסודי בעיר לוד.

אביעד סהר: היה מבצע לפני מספר שנים שלמעשה עד היום נותן את אותותיו, מבצע 'אי ירוק בים', כך הוא נקרא בזמנו, בשיתוף עם הרשות למלחמה בסמים.

קריאה: באותה תקופה הכספומטים עברו מלוד ל---

אביעד סהר: אני מסכים, כי בסוף זה עניין של היצע וביקוש.

אביעד סהר: אני יכול לומר שלמשל לעניין תופעת הברחת הסמים בגבולות; הוקמו מספר יחידות, הוקמה לפני כשנתיים יחידת מגן, בדרום הוקמה, לאחרונה, ממש בחודשים האחרונים, יחידה לגבול ירדן.

אביעד סהר: יש יג"ל ויש יג"י החדשה, שזו יחידה לגבול ירדן, ומבחינה זו אני חושב שבסך הכל אנחנו מתפקדים היטב.

אביעד סהר: כל מפקד תחנה, כל מפקד יחידה מרכזית, כל מפקד מחוז יודע שהוא נבחן בטיפול בנגע הסמים.

אביעד סהר: אני רוצה לומר שבלשי המשטרה שוכבים במארב על נקודת מפגש, על עסקת סמים, או שאנחנו מקבלים מידע על עסקת סמים והפעלת סוכן בנושא סמים, אף פעם אנחנו לא מסתכלים על תעודת הזהות של מי שעשוי להיות מעורב בעסקה הזו ותמיד, תמיד תמיד, זה יטופל ויטופל על הצד הטוב ביותר.

אביעד סהר: המטרה של כולם זה לתפוס את הסמים, לתפוס את הסוחרים, לתפוס את אלה שמשתמשים בסופו של דבר וזה בכלל לא משנה במי מדובר.

אביעד סהר: אני יכול רק לומר שגם לטעמי, הלוואי והיינו יכולים לטפל בהכל.

אביעד סהר: אבל היות שאנחנו מתמקדים היום בטיפול ביבוא ובסחר, קשה לנו גם לטפל בתופעת השימוש.

אביעד סהר: זה מטבע הדברים תופעה יותר רחבה.

אביעד סהר: אנחנו גם יודעים לזהות שיש קשר ברור בין אותם משתמשים, אותם נרקומנים מכורים, לבין עברות רכוש.

אביעד סהר: אחרי שנטפל בהם אנחנו גם נשפיע על עברות הרכוש או האלימות, לצורך העניין.

אביעד סהר: אנחנו בהחלט יכולים לומר, בצורה מאוד מאוד חדה וברורה, שאין שום הבדל אם אנחנו נתקלים בסוחר סמים, מה המוצא שלו, מה תעודת הזהות שלו אומרת, או מאיפה הוא בא.

אביעד סהר: באופן די ברור.

מוחמד ברכה: ביום שישי האחרון הייתי בעכו ופנתה אליי ואל חבר הכנסת סוייד אם שאומרת שהבן שלה מאוים ובאים אליה מהמשטרה ואומרים ש'כולכם, כל הבית מאוים', והבן כמובן לא נמצא בסביבה.

מוחמד ברכה: זו ההערכה של האם, שזה קשור בעניינים של סמים, הבן שלה לא משתמש אלא נקלע לחברה רעה, והיא אמרה לי בפירוש שיש תחנה, בתוך העיר עכו העתיקה, שמחלקים סמים ומוכרים סמים לאור יום, כל האנשים יודעים מה קורה, כל האנשים יודעים ורואים.

מוחמד ברכה: מאז אני פניתי לראש העיר עכו ופניתי למפקד משטרת עכו.

מוחמד ברכה: עד היום לא קיבלתי תשובה מתי אני יכול לפגוש אותם.

מוחמד ברכה: זה דבר שהוא לדעתי בלתי תקין.

מוחמד ברכה: אם כל האנשים יודעים, אני חושב שהמשטרה גם יודעת.

מוחמד ברכה: אני זוכר את המבצע שעשיתם בלוד, זה היה מבצע קשה, נכון, קשה מאוד, והיו זעקות מהתושבים, העיר לוד נהייתה לתקופה מצומצמת, מוגבלת, במצב של הברחת הסמים, אבל הם בעצם העתיקו את זה למקום אחר.

מוחמד ברכה: זאת אומרת הכספומטים של הסמים עברו למקום אחר, עכשיו מתחילים לחזור.

מוחמד ברכה: אני מתרשם שהטיפול בשימוש לא זוכה לעדיפות גדולה במשטרת ישראל.

מוחמד ברכה: נכון, בתחילת עבודתי כיושב ראש הוועדה זיהיתי שני מקומות שצריך לטפל בהם בעבודת הוועדה למלחמה בסמים, התחום הראשון הוא ההברחות והתחום השני הוא החינוך בבתי הספר.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, שלא תהיה נגיעה של הסם עם המדינה, לא ייכנסו, ולא תהיה נגיעה של הסם עם הפרט בגיל מוקדם.

מוחמד ברכה: אבל באמצע, בין זה לבין זה יש אנשים שיכולים להפיץ את המחלה הזו.

מוחמד ברכה: הרושם שלי שהמשטרה לא שמה את העניין של השימוש והמרדף אחרי המשתמשים בעדיפות גדולה ובמיוחד במקומות שהם מוכי מצוקה חברתית.

מוחמד ברכה: מר פרחאת, בבקשה.

פרחאת פרחאת: אני, כנציג הרשות לשיקום האסיר, רוצה באמת לבקש שבדיונים העתידיים לא להפריד, שנושא שיקום האסיר יהיה חלק אינטגרלי מהנושא של הסמים.

פרחאת פרחאת: כשאנחנו מדברים על סמים, מטבע הדברים, באופן אסוציאטיבי, סמים הולך עם עבריינות ומר וליד חדאד גם אמר את זה בעצמו, שבעצם נער שמתחיל לגעת באלכוהול או סמים, לצורך העניין, הוא בדרך לעבריינות.

מוחמד ברכה: אנחנו נתנו מקום נכבד לרשות גם בביקורים בבתי כלא, והיינו ביחד שם, וגם ייחדנו דיונים מיוחדים, על פי בקשתכם, בתוך הוועדה.

מוחמד ברכה: ההערה שלך היא נכונה, אבל היא מתקיימת.

פרחאת פרחאת: אני אמרתי עתידי, כי אני יודע מה היה בעבר ואני באמת מודה לך בהזדמנות הזאת על כל מה שנעשה בקטע הזה, אבל חשוב לי שזה גם יימשך.

פרחאת פרחאת: להזכיר שבין 65% עד 70% מהאסירים שיושבים בבתי הכלא הם משתמשים בסמים.

פרחאת פרחאת: אלה נתונים של שירות בתי הסוהר, אפילו לא שלנו, כך שסביר להניח שזה נתון אמת ואי אפשר להפריד בין שתי התופעות האלה.

פרחאת פרחאת: לגבי החברה הערבית, אני מוצף בפניות, בניגוד אולי למה שקורה ברשות למלחמה בסמים, של ראשי רשויות, 'בואו תמנו רכז אצלנו'.

פרחאת פרחאת: בדוח שצוין כאן ראיתי שישה, עכשיו הוספנו עוד אחד, אני יכול להגיד שיש לנו שבעה, שזה עדיין טיפה בים.

פרחאת פרחאת: לעומת זאת, יש לנו רשויות גדולות מבחינת אוכלוסייה, גם מבחינת מספר מוחלט של אסירים, כמו טירה, טייבה, קלנסואה, כפר קאסם, כל המקומות האלה, שבעצם שם אין לנו כיסוי לחלוטין.

פרחאת פרחאת: בטייבה עשיתי מאמצים אדירים והצלחתי לגייס מישהו בחצי משרה, בקושי רב ובעמל רב עד שהצלחנו לעשות את זה.

פרחאת פרחאת: בטירה, למרות כל המאמצים, אין לנו מענה.

פרחאת פרחאת: בעצם בכל המשולש הדרומי אין לנו מענה.

פרחאת פרחאת: במשולש הצפוני גם אין לנו מענה, אבל יש לנו יותר שיתוף פעולה של הצוות הסוציאלי בלשכות.

פרחאת פרחאת: בשבועיים האחרונים אני ישבתי בבילעין וביפיע, כי בעצם כל הזמן באים בטענות, בצדק מבחינתם, כמשרד הרווחה, שהם לא מתוקצבים.

פרחאת פרחאת: כולכם יודעים, ואולי תרשה לי אולי קצת אמירה חריגה, אבל אני רוצה לנצל את הפורום הזה שיושבים פה ראשי רשויות ואנשי ציבור, כי בעצם מעמדנו כרשות כרגע לוט בערפל ואנחנו לא יודעים אם אנחנו נישאר רשות סטטוטורית או נתמזג בתוך משרד הרווחה.

פרחאת פרחאת: על כל מקרה, זה לא מצב בריא ולא מוסיף לנו הרבה כח והרבה אנרגיות מבחינת היכולת שלנו לפעול בשטח.

מוחמד ברכה: איך אתה מעריך את שיתוף הפעולה עם הרשויות בכל מה שקשור בשיקום תעסוקתי?

מוחמד ברכה: זה אחד הקשרים החשובים.

פרחאת פרחאת: מינינו יועצת נוספת לנושא תעסוקה, שהיא חולשת על כל האזור.

פרחאת פרחאת: משום שאני אחראי על מחוז צפון, אני יכול לדבר על חדרה צפונה.

פרחאת פרחאת: מינינו יועצת שהיא גם מכסה את כל החברה הערבית מחדרה---

מוחמד ברכה: מה בעניין שיתוף הפעולה עם הרשויות?

פרחאת פרחאת: יש שיתוף פעולה, אנחנו עושים ריצ'ינג אאוט.

פרחאת פרחאת: אני ביקרתי יחד איתה בג'סר א-זרקה, בפורדיס, בכל המקומות האלה, כדי לאתר אוכלוסייה שזקוקה לייעוץ וליווי תעסוקתי.

פרחאת פרחאת: דווקא לפני יומיים הייתי בחדרה לישיבת סיכום, כדי לראות את הנתונים והנתונים הם די מרשימים מבחינת שיתוף הפעולה.

חנא סוייד: יש לי שאלה, ברשותך.

חנא סוייד: אם אני הבנתי נכון, 70% מהאסירים משתמשים בסמים.

חנא סוייד: אני חושב שאתם צריכים להסתיר את המידע הזה.

חנא סוייד: אם אנחנו מדברים על מלחמה בסמים בשוק ובמקומות החופשיים, הפתוחים, לעומת הקונספציה, שהיא בוודאי מובנת, שאסירים בבתי סוהר הם המקומות הכי מפוקחים, הכי סגורים, הכי מנוטרים, ואם שם 70% משתמשים, אז מה אפשר להגיד על הרחוב?

פרחאת פרחאת: אתה צודק.

פרחאת פרחאת: קודם כל הנתון הוא של שירות בתי הסוהר.

פרחאת פרחאת: עכשיו---

חנא סוייד: אני חושב שזה דבר שלא יעלה על הדעת.

פרחאת פרחאת: ישנה דעה, סתם דעה, שאומרת שבאיזה שהוא מקום נח גם לשירות בתי הסוהר שקצת יהיו סמים בכלא, שלא יהיה מצב של---

חנא סוייד: אני חושב שזה כשל מערכתי כולל.

חנא סוייד: אם אני רוצה להכניס סיכה לבית סוהר, אני מבין שאני לא יכול, אבל להכניס סם ל-70%?

שמאי גולן: עשינו שני דברים.

שמאי גולן: פתחנו בחלק מבתי הסוהר אגפים נטול מסמים שבו כל אסיר שאומר 'אני לא רוצה, אני נכנס לשם'.

שמאי גולן: לגבי החדרת סמים לשירות בתי הסוהר, זה נראה לי מטורף, איך אפשר להכניס כל כך הרבה סמים לכלא?

מוחמד ברכה: למען הדיוק, השאלה של חבר הכנסת סוייד היא חשובה ונכונה, אבל התשובה של מר פרחאת היתה חסרה.

מוחמד ברכה: האחוז הזה של 65% עד 70% של משתמשים, שהם לאו דווקא משתמשים בפועל במהלך המאסר.

שמאי גולן: לא, במהלך המאסר.

חנא סוייד: אני חושב שאנחנו בעולם סוריאליסטי לחלוטין.

שמאי גולן: משתמשים במהלך מאסר בכלא, נקודה.

חנא סוייד: אני מתפלא.

חנא סוייד: לפי הקונספציות שאני חי בהן, זה ממש מפליא אותי.

שמאי גולן: ניתן לשירות בתי הסוהר להתאושש ונבוא לבקר אותם.

מוחמד ברכה: אני מודה לכולם על התיקון, שזה מתקיים בתוך שירות בתי הסוהר.

מוחמד ברכה: אני חושש שאין לנו פה נציג מהמשרד לביטחון פנים, כי שירות בתי הסוהר לא נמצא כאן.

מוחמד ברכה: בדרך כלל הם מופיעים לישיבות.

מוחמד ברכה: הנתון הזה יכול לקבל כותרת של 'בתי הכלא בישראל הם שוק הסמים הלוהט ביותר', שזה פשוט איום.

וליד חדאד: יש לי הערה קטנה, בעניין הרשות שיקום האסיר.

וליד חדאד: ברגע שאין לך רשות לשיקום האסיר, האם זה גם פוגע בשחרור מוקדם של אסיר בשליש?

וליד חדאד: זו נקודה מאוד חשובה.

וליד חדאד: הרבה אסירים ערביים לא משתחררים בזמן, לא בגלל שהם לא מתנהגים יפה בכלא, יש להם את כל חוות הדעת, אני קראתי חוות דעת של ועדות שחרורים, שמאחר ואין תכנית שיקום, אין תכנית טיפול בקהילה, אז הוא אומר ברווחה שלא כל מחלקות הרווחה משתפות פעולה עם הרשות לטיפול באסיר.

פרחאת פרחאת: לא מחלקות רווחה, רשויות.

מוחמד ברכה: בגלל זה שאלתי ואני אומר לכל החברים כאן, מר פרחאת מרוצה ממידת שיתוף הפעולה בין הרשות לשיקום האסיר לבין הרשויות המקומיות, אני לא מרוצה ואני חושב שזה כמעט מוזנח לחלוטין.

מוחמד ברכה: שוב, אנשים לא רואים את זה בסדר העדיפות, לא ברשות, אלא ברשויות המקומיות.

מוחמד ברכה: מר עדוי, בבקשה.

עבד עדוי: אני עובד בתחום הסמים משנת 93'.

עבד עדוי: גם חלק מעמיתיי פה, נאג'י, וליד, על אף שכל אחד מאיתנו נמצא בתפקיד מסוים באזור מסוים, אני שייך למשרד הבריאות, אבל אני לא אטייח ואני אגיד את התמונה באמת.

עבד עדוי: התמונה היום מאוד קשה, יותר קשה מאשר בדוחות האלה, במיוחד בקרב הנוער והצעירים.

עבד עדוי: שם היקף השימוש והפעילות העבריינית בקרב האוכלוסייה הזאת, שאין לה בדרך כלל מענה, לא בשעות הפנאי וגם לא בתחום הטיפולי, מאוד חמור.

עבד עדוי: אפשר להסתובב בלילות ולראות בכפרים מה קורה, את המסיבות ואת החאפלות ואת האלכוהול, והכל...

עבד עדוי: בעצם יש שתי בעיות עיקריות של התחום ולמה המצב הוא כזה במגזר הערבי.

עבד עדוי: לפי דעתי יש שתי סיבות עיקריות, אחת ממסדית והשנייה מקצועית.

עבד עדוי: הממסדית, דהיינו רשויות המדינה למיניהן שלאורך שנים לא מבינות בעצם מה זה התמכרות לסמים ומה הן ההשלכות העתידיות על המדינה, גם למגזר היהודי וגם למגזר הערבי, ולא מקנים את האמצעים ואת התקציבים ואת הטיפול הראוי כדי למגר את התופעה או לטפל בה.

עבד עדוי: בנוסף לרשויות המדינה יש גם החלק שקשור לנו, כקהילה, כחברה ערבית, שלאורך השנים הזנחנו את הנושא הזה, טיאטאנו את זה מתחת לשטיח והרבה רשויות מקומיות אמרו 'אין לנו סמים, אנחנו לא צריכים את הדיון הזה'.

עבד עדוי: זו בעיה מאוד חמורה שמקשה על התפתחות הנושא.

עבד עדוי: הבעיה השנייה היא בעיה מקצועית, במישור המקצועי.

עבד עדוי: דהיינו, אנשי המקצוע שעובדים בתחום לא מפוקחים דיים, אין מספיק אנשי מקצוע שיכולים להכיל את כל התופעה, אם זה ברווחה, אם זה ברשות למלחמה בסמים, אם זה ברשות לשיקום האסיר ואם זה במשרד הבריאות, כי האחוזים עולים בתדירות.

עבד עדוי: יש לי נתונים ממוחשבים, בעשור אחד מספר המטופלים החדשים שפנו אליי, 200% יותר מאשר העשור הקודם במגזר הערבי.

עבד עדוי: אלה מכורים לאופיאטים.

עבד עדוי: אלה בעיות מאוד קשות, מאוד חמורות, שאין לצוות, לאנשי המקצוע, כולל ברווחה, מענה ראוי לצרכים של הקהילה.

עבד עדוי: אין.

עבד עדוי: התקציבים מעליבים אפילו, אין יחס לגידול הטבעי.

עבד עדוי: מדברים פה על תקנים ועל תוספות ועל תקציבים, במצב הטבעי הקיים זה לא עונה על שום צורך.

עבד עדוי: אם רשויות המדינה מבינות היטב מה המצוקות העתידיות, בעוד עשור, אותם 20% נערים הופכים להיות מכורים לאופיאטים, לסמים קשים, משטרת ישראל יודעת, אני יודע מהמודיעין, מתוקף שיתוף הפעולה, הם חוקרים את המצב נכון, כולל אלימות במשפחה, כולל בעיות מיניות בקרב ילדים, כולל אפילו תאונות דרכים, הם חוקרים את זה, מגיעים לנתונים מאוד קשים של 70%, 80% שהרקע שלהם הוא סמים.

עבד עדוי: סמים.

עבד עדוי: לרוב מפספסים את הנתון הזה.

עבד עדוי: גם אלכוהול, אלכוהול זה חלק מהסמים.

עבד עדוי: המצב מאוד עקום ועגום.

עבד עדוי: אין התייחסות למגזר הערבי, שממילא מאז קום המדינה הוא נחשב לדבר שולי, ולא פלא ש-45% לפחות מהאסירים הם מהמגזר הערבי, ולא פלא ש-50% מהמשתמשים בסמים הם מהמגזר הערבי, ואלה הסיבות העיקריות.

מוחמד ברכה: בתקופת הפעילות שלך והעבודה שלך, אתה אומר שבעשור האחרון היתה עלייה של 200%, האם במקביל היתה, למשל, עלייה במספר המקומות בתחנות מתאדון ודברים כאלה?

עבד עדוי: לעניות דעתי לא, כי מ-94' יש את אותם שני מרכזים בנצרת ובאום אל פחם, לטיפול תרופתי ממושך.

עבד עדוי: אין לי נתונים מדויקים לגבי מספר היחידות שנפתחו ברווחה, אני מדבר בכללית.

מוחמד ברכה: לא, אין פה הבדל מבחינתי בין רווחה ובריאות, כולם אותו דבר.

מוחמד ברכה: אם משרד הרווחה פתח יחידות---

עבד עדוי: אני יודע שלמשל נסגרה קהילה טיפולית שהיתה---

מוחמד ברכה: יש רשימות המתנה באום אל פחם ונצרת?

עבד עדוי: לא. כל אדם שמגיע, מתקבל.

עבד עדוי: גם אפילו אם מגבילים אותי, אני מתווכח איתם וקולט.

עבד עדוי: נכון, דני?

עבד עדוי: אין לי בעיה, אני לא מגביל.

עבד עדוי: היתה תקופה שהגבילו, בשל בעיות תקציביות, אני אמרתי שאני לא דוחה אף אדם, אני לא נותן לאף אדם להיות בהמתנה, כי הוא זקוק לתרופה ולטיפול.

עבד עדוי: מה הפתרון לדעתי?

עבד עדוי: יש גם חילוקי דעות בין משרדי הממשלה עצמם.

עבד עדוי: אני חושב, כדי שהנושא הזה יטופל כראוי, צריך להיות בידי רשות אחת בלבד, אולי רווחה ואולי בריאות, למרות שאני מסתכן פה, אני לא חושש לומר את זה.

עבד עדוי: לדעתי הרשות למלחמה בסמים יכולה להוביל את הפרויקט הזה בצורה יותר ראויה בעתיד.

שמאי גולן: איזה פרויקט?

עבד עדוי: סמים, כל התחום.

עבד עדוי: כל התחום, טיפול, שיקום, הכל.

עבד עדוי: אני לא חושב שצריכות להיות שלוש רשויות, הרווחה זה רשות, הבריאות זה רשות ואתם זה רשות, זו בעיה.

מוחמד ברכה: הגוף הרשמי היחיד שיכול לכנס את כל העוסקים בעניין של המאבק בסמים זו הוועדה הזו.

מוחמד ברכה: הגוף היחיד.

מוחמד ברכה: שאר הגופים מתכנסים אד הוק לעניין מסוים, או שכל אחד פועל לבד.

מוחמד ברכה: אני אמרתי בתחילת עבודתי בוועדה כשגיליתי שמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה נמצא בוועדת הכלכלה, משרד החוץ נמצא בוועדת החוץ והביטחון, בסמים יש לפחות חמישה משרדים, בנוסף לרשות; משרד הרווחה, משרד הבריאות, המשרד לביטחון פנים, משרד החינוך, התעשייה כמובן והרשות.

מוחמד ברכה: אלה שישה משרדים וגופים ממלכתיים עיקריים כשהמקום היחידי שצריכים להתכנס ביחד בצורה מסודרת, זה בוועדה הזאת.

מוחמד ברכה: כמובן אני לא מציע לוועדה הזו לעשות את מה שאתה מבקש, זה קשור ברשות המבצעת.

מוחמד ברכה: אני מציע עכשיו שנעבור לשמוע על כמה מקומות באופן קונקרטי, אבל בקיצור.

מוחמד ברכה: נתחיל במארחים, בשפרעם, מר סעיד חטיב, בבקשה.

סעיד חטיב: בוקר טוב.

סעיד חטיב: יושב ראש הוועדה, מר מוחמד ברכה, כבוד חבר הכנסת חנא סוייד, ראשי עיריית שפרעם, ראשי הערים, ראשי מועצות, מפקחים, מנהלים, אהלן וסהלן.

סעיד חטיב: אנחנו בעיריית שפרעם יש לנו מחלקת מאבק בסמים, פרויקטים לתחום המניעה בעיר, ובימים אלה אנחנו מתחילים תכנית 'עיר ללא אלימות'.

סעיד חטיב: מזה שלוש שנים קיימת בעיר תכנית שמידט, מזה עשרים שנה, אולי העיר הראשונה הערבייה, יש מחלקת מלחמה בסמים ואלכוהול.

סעיד חטיב: המתאם לרשות למלחמה בסמים בשפרעם כפוף לראש העירייה מר נאהד חאזם, וחבר העירייה, מר אברהים שלווד, שהוא ראש הוועדה למניעת סמים מטעם העירייה.

סעיד חטיב: העבודה הקהילתית במלחמה בסמים מאופיינת בפילוח אוכלוסיית היעד במגזרים שונים על פי מאפיינים זהים, בניית תכנית העונה על צרכי הקהילה, תוך איגום משאבים, אנחנו תמיד מנסים לעבוד ביחד, על שולחן עגול.

סעיד חטיב: הערכה מעצבת לתכנית ושינוי במקרה הצורך; לא מתחילים ואומרים 'חלאס'.

סעיד חטיב: לא, יושבים אחרי זה ותוך כדי, מעריכים את התכנית, ואם יש צורך, אז משנים חלק מהדברים.

סעיד חטיב: בסוף התהליך התחלנו לאחרונה לעשות מדידה, האם אנחנו עשינו משהו שקלע למטרה בכלל, או משהו שהיה מפוזר?

סעיד חטיב: להעריך, מדידה, אם לחזור או לחזור על זה בכלל.

סעיד חטיב: קהל יעד, מתאם מלחמה בסמים עובד עם כולם.

סעיד חטיב: הכוונה כל תושבי העיר, כל העדות וכולם.

סעיד חטיב: כמובן מערכת ה---

מוחמד ברכה: סליחה על הזכויות על המלה 'כולם', זה מצב לא טוב.

מוחמד ברכה: לא כדאי.

סעיד חטיב: אנחנו עובדים עם התלמידים, המורים וההורים, משולש בית ספר.

סעיד חטיב: ביחד עם זאת אנחנו עובדים עם כל מוסדות העירייה, אנשי הדת, תחנת המשטרה, קהילה, עמותות, מוסדות, מוסדות חינוך בלתי פורמליים גם, תנועת צופים, וככלל התושבים באמצעות המדיה, הסברה ופרסום.

סעיד חטיב: מי השותפים שלנו לעשייה ומינהל בסמים?

סעיד חטיב: יש לנו מרכזי תרבות וקידום נוער בשפרעם, יש לנו משרד ראש הממשלה שנותן תקציבים, יש לנו שירות פסיכולוגי שנותנים, לשכת הרווחה, יש לנו אנשי עסקים ועמותות, יש לנו משטרת ישראל, תחנה במשטרה בשפרעם, תכנית שמידט, מחלקת בטיחות בדרכים, מחלקת חינוך בבתי ספר, תנועות הצופים וגם אנשי דת והורים.

סעיד חטיב: דוגמאות לפעילות.

סעיד חטיב: אנחנו יוזמים המון ועדות היגוי עירוניות, כגון ועדת טיפול ושיקום.

סעיד חטיב: מניעת שימוש לרעה בסמים ואלכוהול, בקרב כל 10,000 התלמידים שנמצאים בשפרעם.

סעיד חטיב: שם עושים מניעת סמים, משקאות, נרגילה, חומרים נדיפים ושם מאמצים תרבות שתייה.

מוחמד ברכה: סעיד, אולי השאלה הזו מופנית לראש העיר, ברישוי עסקים, יש כמה מקומות שיש בתי קפה עם נרגילה, הם מקבלים רישוי בתור שכאלה?

סעיד חטיב: רישוי עסקים צריך לעשות פה המון בשפרעם, על מנת להגיע לרך הרצוי.

מוחמד ברכה: איך יכול להיות שיש, לפחות אני מכיר שני מקומות, שעיקר העיסוק שלהם זה נרגילה?

חטיב סעיד: יותר מזה, כבוד יושב ראש הוועדה, מחוץ לבתי הספר יש חנויות שמוכרות אלכוהול לתלמידים, בזמן בית הספר.

חנא סוייד: מתפתח איזה שהוא נוהל או נוהג שנרגילות ונקניקיות, זה מותר למכור בכל בית עסק, לא חשוב מה הוא.

מוחמד ברכה: איפה שיתוף הפעולה עם המשטרה?

מוחמד ברכה: אתה ציינת לפני רגע.

סעיד חטיב: הנושא של רישוי עסקים והאכיפה במשטרה לוקה בחסר בשפרעם.

אביעד סהר: זה לא משטרה, זה פיקוח עירוני.

אביעד סהר: נרגילה זה חוקי לגמרי, זו בעיה של רישוי עסקים, לא של משטרה.

אביעד סהר: אלכוהול זה משהו אחר.

חטיב סעיד: אני ממשיך.

חטיב סעיד: פעילות הסברה לכלל התושבים.

חטיב סעיד: אנחנו עושים, כי אנחנו מאמינים שצריך להגיע לכלל התושבים, עלונים, כרוזים, שלטי חוצות, פרסום במדיה המקומית.

חטיב סעיד: יש גם גיוס שותפים לעשייה, תקציבים, חתימה על פרויקטים בתחום הטיפול, גם פיקוח, שיקום, שיתוף פעולה בלשכת הרווחה.

חטיב סעיד: אנחנו עושים פעילות אלטרנטיבית לבני נוער, 'אומרים לא לסמים, כן למה?'

חטיב סעיד: כן להיות צופי..., כן להצגות תיאטרון, כן לסינמה סיטי מוכרים לחיים, כן לאוטובוס אלטרנטיבי, מסע אופניים שנתי, תכנית מפעלות הספורט בחסות הפועל תל אביב, פעילות בקייטנות קיץ, הכוללת הצגות והרצאות.

חטיב סעיד: פעילות להורים.

חטיב סעיד: תחום ההורים חשוב ביותר; הרצאות, סדנאות, חוגי בית בתחום גיל ההתבגרות, מניעת סיכונים.

חטיב סעיד: וגם ישנו נושא חדש, תחום גלישה בטוחה ופתוחה באינטרנט.

חטיב סעיד: חשוב ביותר לתת להורים את הכלים האלה.

חטיב סעיד: פעילות לאנשי מקצוע.

חטיב סעיד: הרצאות של נציגי המשטרה---

מוחמד ברכה: תגיע למה שחסר ומה שצריך לעשות, ולא נעשה.

חטיב סעיד: עכשיו דילמות.

חטיב סעיד: במדינה יש 3.3 שוטר לכל אלף תושבים, יש 3.4 רופא לכל אלף תושבים, ישנם 33 מורים לכל אלף תושבים, אבל יש מתאם אחד ל-40,000 וזה אבסורד.

חטיב סעיד: זה אבסורד.

חטיב סעיד: בלי צוות ובלי שום דבר.

חטיב סעיד: בנצרת מתאם אחד ל-70,000.

חטיב סעיד: זה אבסורד.

מוחמד ברכה: מתאם אחד זה אתה?

חטיב סעיד: זה אני, כן, בשביל 40,000.

קריאה: טוב, אין 40,000 נרקומנים בשפרעם, אל תגזים.

קריאה: פוטנציאל.

חטיב סעיד: נושא המדידה עדיין לא נכנס לעובי הקורה ולא נמצא באופן עקיף.

חטיב סעיד: נושא המאטצ'ינג דובר עליו והוא נושא חשוב.

חטיב סעיד: עכשיו אני רוצה להציג בסוף תמונות.

חטיב סעיד: זו תמונה של שיתוף פעולה, אתה מזהה את האדם פה?

חטיב סעיד: זה מראה על אחווה עדתית, נוצרים, דרוזים, מוסלמים ביחד.זה כשעשינו פה לגבי הנרגילות.

חטיב סעיד: כתוב פה (ערבית), זה של האלטרנטיב, וזה של הנשים שלומדות מחשבים, אתה רואה נשים לומדות מחשבים.

אוסימה סדיק מחאג'נה: אני אתייחס למה שחסר, כי זה מה שחשוב כנראה.

אוסימה סדיק מחאג'נה: אני ממחלקת המרכז לטיפול בנפגעי אלכוהול בשפרעם, ששייך לעמותת אפשר.

אוסימה סדיק מחאג'נה: התחלנו את הטיפול בשפרעם ב-2001, על תקן לשכת רווחה, ומאז היה הטיפול הראשוני באוכלוסיית האלכוהוליסטים בשפרעם.

אוסימה סדיק מחאג'נה: התקדמנו ב-2003, ייסדנו מרכז עצמאי שעוסק בטיפול למטופלים ישירים, גם למטופלים עקיפים בשפרעם.

אוסימה סדיק מחאג'נה: הכוונה למטופל עקיף, אנחנו מטפלים באלכוהוליסט עצמו, בנוסף לאשתו או הילדים שלו, אם זה טיפול קבוצתי ואם זה טיפול פרטני.

אוסימה סדיק מחאג'נה: לאחרונה הפכנו להיות מרכז אזורי, אבל אזורי קטן, שמטפל באוכלוסיית המטופלים בשפרעם, עיבלין, דיר אל מכסור, הכפרים הבדווים הסמוכים לשפרעם.

אוסימה סדיק מחאג'נה: עדיין לא קלטנו הרבה מהאזורים הקרובים, אבל אנחנו הולכים ומתפתחים.

אוסימה סדיק מחאג'נה: צוות המרכז הוא צוות קטן.

אוסימה סדיק מחאג'נה: אנחנו עובדים במשרה ורבע על תקן עובדים סוציאליים, 3/4 משרה למנהלת המרכז, אני גם מקבלת אלכוהוליסטים וגם מנהלת המרכז.

אוסימה סדיק מחאג'נה: יש לנו עוד עובדת סוציאלית אחת בחצי תקן, רבע משרה למדריך, ומהמקום הזה אני באמת רוצה להתייחס לעניין של האיתור, כמה זה חשוב.

אוסימה סדיק מחאג'נה: אני מאמינה שדרך המדריך אנחנו יכולים להגיע לרוב האוכלוסייה ואני מאמינה בתפקיד של האיתור.

אוסימה סדיק מחאג'נה: מכיוון שיש לנו היום 35 מטופלים במרכז, השאלה כמה פוטנציאל יש בשפרעם לטיפול באלכוהול.

אוסימה סדיק מחאג'נה: אני אישית מאמינה שיש לנו בן 2,500 ל-3,000 אלכוהוליסטים בשפרעם.

אוסימה סדיק מחאג'נה: השאלה איך מבין כל אלה אנחנו מגיעים ל-35 מטופלים וזה המקסימום שאנחנו יכולים.

אוסימה סדיק מחאג'נה: חלק מזה אני חושבת שזה התפקיד של המדריך---

מוחמד ברכה: אנשים פונים אליכם ביוזמתם, משפחות למשל?

אוסימה סדיק מחאג'נה: איך מגיעים אלינו פניות?

אוסימה סדיק מחאג'נה: אנחנו מקבלים פניות מלשכות הרווחה, באזורים הסמוכים, גם דיר אל מכסור, גם עיבלין, גם שפרעם.

אוסימה סדיק מחאג'נה: אנחנו מקבלים פנייה עצמית, פנייה דרך המוסד לביטוח לאומי, דרך המשטרה, דרך שירות מבחן, דרך חברים כמובן.

אוסימה סדיק מחאג'נה: בנוסף, בתחום ההסברה מגיעים אלינו המטופלים ומקבלים את הטיפול, שזה לפי החוק שנתיים שהמטופל האלכוהוליסט יכול לקבל טיפול דרכנו, אם זה טיפול פרטני, טיפול בהפסקת גמילה, פיזית, עד למעקב, עד ל---

מוחמד ברכה: איפה הטיפול מתקיים?

אוסימה סדיק מחאג'נה: אפשר במרכז, שזה טיפול אמבולטורי, גם דרך אשפוזים לטיפול בתסמונת גמילה ואחר כך מפנים אותו---

מוחמד ברכה: בכל שעות היום?

אוסימה סדיק מחאג'נה: בשעות היום ובקהילה הפתוחה, אלא שבמקרה הזה הוא צריך להיות במעקב אצל רופאה שהיא בתפקיד רבע משרה במרכז.

אוסימה סדיק מחאג'נה: בתנאים הקיימים אנחנו לא יכולים לבצע את האשפוז האמבולטורי, אלא מפנים את המטופלים לרוב לאשפוזיות, עכשיו בעילבון ובטמרה.

אוסימה סדיק מחאג'נה: בנוסף מתן הרצאות בתחום המניעה וההסברה, מדי שנה אנחנו מעבירים בסביבות 15-20 הרצאות למסגרות החינוך הפורמלי והבלתי פורמלי.

אוסימה סדיק מחאג'נה: הכוונה גם בתי ספר, גם מועדונים, מועדון לנוער, גם מתנ"סים, ולאחרונה, זה עומד להתחיל, וזה מתפתח, במפגש שהיה בעירייה על אכיפת חוק האלכוהול, סדנאות להורים.

אוסימה סדיק מחאג'נה: זה מתחיל בשבוע הבא אצלנו בפעם הראשונה, סדנאות להורים להעלאת המודעות בתחום האלכוהול, איך אפשר לעלות על זה שהילד שלך משתמש באלכוהול.

מוחמד ברכה: מהניסיון שלך בשטח, הרושם שלך, אחרי תיקון החוק של איסור מכירת אלכוהול בפיצוציות אחרי 23:00, זה עזר במשהו?

מוחמד ברכה: או שעוד לא מרגישים?

אוסימה סדיק מחאג'נה: עוד לא מורגש, כי לא נעשה מספיק.

אוסימה סדיק מחאג'נה: אנחנו יצאנו מהמפגש בהצעות, אבל כלום לא נעשה.

אוסימה סדיק מחאג'נה: אני בעד זה שיהיה כמו לובי, שיהיו תת קבוצות או תת ועדות שייקחו על עצמם מה לעשות בעניין הזה.

אוסימה סדיק מחאג'נה: אחת ההצעות היתה סיירת הורים, זה הצליח מאוד בכרמיאל.

אוסימה סדיק מחאג'נה: השאלה מה אפשר לעשות ואם אפשר לעשות---

מוחמד ברכה: מה פירוש סיירת הורים?

אוסימה סדיק מחאג'נה: סיירת הורים; המקומות שמוכרים אלכוהול בשפרעם מוכרים לכולנו, אז מישהו שיסייר, שיהיו מגויסים בה כמה הורים, שיעקבו אחרי...

אוסימה סדיק מחאג'נה: למשל לפעמים המבוגר שולח את הבן שלו לקנות אלכוהול, הם יודעים שהוא מתחת לגיל ובכל זאת הם מוכרים לו.

אוסימה סדיק מחאג'נה: השאלה היא העונש שהוא יכול לקבל.

אוסימה סדיק מחאג'נה: זה צריך להיות כמה גורמים שישתתפו ביחד ויפעלו למען זה.

אוסימה סדיק מחאג'נה: במשך העבודה שלנו אנחנו גם מקבלים סטודנטים מאוניברסיטת חיפה להכשרה מעשית במרכז.

אוסימה סדיק מחאג'נה: זה כבר שלוש שנים ושתי סטודנטיות נמצאות היום איתנו בפורום הזה.

אוסימה סדיק מחאג'נה: אני אתייחס למה שחסר לנו.

אוסימה סדיק מחאג'נה: למען האמת ואני בהזדמנות זו רוצה להגיד לכם שאנחנו עובדים שנים בחוסר ודאות.

אוסימה סדיק מחאג'נה: החדרים שייכים לעירייה וזה הפורמט שעובדת בו העמותה, כל עוד שמספר המטופלים הוא מתחת ל-70, העירייה תספק את המקום והמשרות שלנו מאוישות על ידי העמותה.

מוחמד ברכה: מעל 70, מה קורה?

אוסימה סדיק מחאג'נה: מעל 70, העמותה משכירה לנו מקום---

מוחמד ברכה: צריך לעודד, את אומרת, צריכת אלכוהול, כדי שיהיה מעל ל-70.

אוסימה סדיק מחאג'נה: לא לעודד, לאתר.

אוסימה סדיק מחאג'נה: פוטנציאל יש, השאלה איך להגיע אליהם, ואני חושבת שזה משהו טוב.

אוסימה סדיק מחאג'נה: אם אנחנו נגיע, תאמין לי, אנחנו נגיע לתוצאות טובות.

אוסימה סדיק מחאג'נה: מה שאני חושבת, שחסר לנו חדרים קבועים.

אוסימה סדיק מחאג'נה: אנחנו נמצאים בחדרים של העירייה, אבל בחוסר ודאות.

אוסימה סדיק מחאג'נה: חלק מחברי המועצה יודעים מהעניין, אני הבאתי אותו לישיבה של המועצה המקומית, ושם ברוב מוחלט הוחלט שאנחנו ממשיכים.

אוסימה סדיק מחאג'נה: כל פעם זה משתנה, אנחנו רוצים להרגיש שיש לנו חדרים משלנו, לטפל, גם באופן פרטני וגם קבוצתי, ואנחנו מגיעים להישגים.

אוסימה סדיק מחאג'נה: בנוסף, לגבי שיקום תעסוקתי למטופלים; יש מסגרות שחסרות.

אוסימה סדיק מחאג'נה: התחלנו במשהו ועוד לא המשכנו בזה ואני חושבת שצריך, כי אחרת אנחנו מחזירים את המטופל לאותו מקום וזה חוזר על עצמו.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: אני לא קיבלתי סמכות של ראש העיר ולא של ממלא המקום, אבל אני חושב, העירייה, כל עוד אתם צריכים את המקום, אתם לא צריכים...

מוחמד ברכה: אני אומר את זה באחריות.

מוחמד ברכה: אם לא, אז אני...

מוחמד ברכה: עורך דין נזיד מסארווה, ראש מועצת כפר קרע.

מוחמד ברכה: תפאדל.

נזיד מסארווה: שלום לכולם.

נזיד מסארווה: רבותיי, אני סבור שהמצב הוא רע מאוד.

נזיד מסארווה: אני שמעתי שבשפרעם יש אולי משהו.

נזיד מסארווה: בהרבה מקומות במגזר הערבי, במשולש הדרומי ובטוח בצפון, רבותיי, אין כלום.

נזיד מסארווה: בואו נהיה רציניים.

נזיד מסארווה: אין כלום.

נזיד מסארווה: לא המלחמה בסמים, לא משטרה, לא מועצה מקומית, לא חינוך בלתי פורמלי, אפילו הורים אין.

נזיד מסארווה: היום יש התפרקות כללית.

נזיד מסארווה: אנחנו עדיין לא מרגישים את זה והעניין לא חם ולא בוער, כי לא מתים מזה, אף אחד לא מת ישר.

נזיד מסארווה: לא שומעים שמישהו נפטר ואין הרבה סיפורים על כמות.

נזיד מסארווה: זה כמו סרטן, זה ממית ובהתחלה לא כואב.

נזיד מסארווה: רוב הרשויות המקומיות הערביות, אני מדבר על כפר קרע, שזה יחסית יישוב מסודר, יחסית, אנחנו מסודרים לא בגלל שאנחנו טובים, אנחנו לא טובים, רבותיי, אנחנו מסודרים מן אללה, לא יודע למה.

נזיד מסארווה: אף אחד לא עושה כלום, רבותיי.

נזיד מסארווה: שיהיה ברור לכם, כלום.

נזיד מסארווה: ואנחנו בעצם לא יודעים מה יש בשטח והשטח רע ורע מאוד.

נזיד מסארווה: אתם, רבותיי, סליחה, תגלו את זה עוד כמה שנים.

מוחמד ברכה: עורך דין מסארווה, אתה יודע מה הזכויות שלך ברשויות המדינה בתחום הזה?

נזיד מסארווה: אני אגיד לך את האמת ואני לא מתבייש, לא.

נזיד מסארווה: אני לא מתבייש.

נזיד מסארווה: אני רק לפני חצי שנה ידעתי, ואני, סליחה, קצת קורא וקצת כותב, רק לפני חצי שנה ידעתי שיש רשות למלחמה בסמים ושיש...

נזיד מסארווה: ואני יחסית יוצא.

נזיד מסארווה: אני מספר על הבעיה הכללית.

נזיד מסארווה: הבעיה הכללית, שכל הגופים שעוסקים בתחום הזה, עוסקים בתחום הזה רק לכאורה, רק מבחוץ, ולא נעשים מאמצים רציניים ויסודיים, ואני מפנה את הטענות קודם כל לעצמי.

נזיד מסארווה: שיהיה ברור, אני לא בא להאשים אף אחד פה, קודם כל לאנשים האחראים.

נזיד מסארווה: אנחנו המבוגרים, אנחנו בעלי הסמכות, אנחנו המושכים, כולנו, כל אלה שיושבים פה, כל הגופים, כולנו לא בסדר.

נזיד מסארווה: אנשים יתחשבנו איתנו בעתיד על מה שקורה בשטח היום.

נזיד מסארווה: אני רק מעלה את ההרגשה בשטח.

מוחמד ברכה: הדברים קשים.

נזיד מסארווה: זאת הרגשת השטח.

מוחמד ברכה: אני מודה לך, אדוני ראש המועצה, אבל הדברים הם מאוד קשים וגם מדאיגים ביותר.

פריד שבן: אני מנהל רווחה בשפרעם.

פריד שבן: ביחידה מופעלים תקן וחצי של עובדים סוציאליים...

פריד שבן: כמובן מוסכם וברור שהשימוש בסמים הוא נגע חברתי, הוא נגע שלא רק פוגע במכור עצמו, הוא פוגע גם במשפחתו, בסביבתו ובכלל בכל החברה.

פריד שבן: אנחנו בשפרעם יחידה אזורית, אנחנו גם מקבלים מטופלים מאזור שפרעם, עיבלין, כפר מנדא, דיר אל מכסור.

פריד שבן: אין לנו רשימת ממתינים, וכל הפונים אלינו מקבלים את הטיפול וההתייחסות הראויה.

פריד שבן: אוכלוסיית היעד: אנחנו מטפלים במכורים ואנחנו מטפלים בבני משפחותיהם.

מוחמד ברכה: סמים ואלכוהול, או רק סמים?

פריד שבן: סמים ואלכוהול.

פריד שבן: אלכוהול מופעל על ידי עמותת אפשר---

מוחמד ברכה: ואתם בשיתוף פעולה איתם?

פריד שבן: ברור, זה שייך למחלקה הזו.

פריד שבן: המחלקות לשירותים חברתיים עובדים עם הרבה שירותים והשירותים לפעמים מופעלים על ידי עמותות.

פריד שבן: כמובן המטרות שלנו זה מתן סיוע למכור עצמו וסיוע לבני משפחתו, בהתאם לפרופיל שלו, בהתאם לאפיונים שלו.

פריד שבן: מדובר על החברה הערבית, אנחנו יורדים ליותר פרטים, לכל מכור יש את האפיונים הייחודיים שלו ועל סמך כך אנחנו בונים תכנית התערבות.

פריד שבן: העבודה שלנו מתבצעת למעשה בשלושה מישורים; במישור הפרטני, הקבוצתי והקהילתי.

פריד שבן: במישור הפרטני אנחנו מקבלים את המטופל, אם הוא מכור ופעיל, אז אנחנו מפנים אותו לאשפוזית.

פריד שבן: אם הוא אחרי אשפוזית, אנחנו בונים לו תכנית טיפול.

פריד שבן: תכנית הטיפול בדרך כלל נבנית דרך ועדת אבחון בתוך מחלקה, ובוועדת האבחון הזו ממליצים על דרכי טיפול שמתאימות לאותו מטופל.

פריד שבן: יש שוני, יש מטופלים שמגיעים פעם ראשונה ויש מטופלים שמגיעים בפעם ה-12 לקבלת טיפול, אז בהתאם לאפיונים המיוחדים של אותו מטופל.

פריד שבן: למעשה חשוב השלב השלישי, ופה אני רוצה לציין את השלב השלישי שזה השיקום.

פריד שבן: אנחנו, במחלקת הרווחה, עובדים עם מכורים במשך שנה וחצי עד שנתיים.

פריד שבן: אנחנו עובדים איתו על ניקיון פיזי, על ניקיון נפשי, ואנחנו מכינים אותו ליציאה לחברה.

פריד שבן: בדרך כלל בשלב השיקום ליציאה לחברה יש לנו בעיה מאוד רצינית בנושא הזה, הבעיה יכולה להיות ממלכתית, רשויות, מבחינת מקומות שאפשר להפנות אליהם משתקמים, וגם יש בעיה נוספת מבחינת השיקום, שהיא בעיה חברתית יותר.

פריד שבן: למשל היום---

מוחמד ברכה: השיקום התעסוקתי---

פריד שבן: גם שיקום תעסוקתי וגם שיקום חברתי, כי המכור נקי, לכל החיים הוא מכור נקי.

פריד שבן: מבחינה ממלכתית זה היעדר מסגרות טיפוליות או שיקומיות לאותם מכורים, יכולים לקטוע את הרצף הטיפולי, בסך הכל יכולים לעבוד עם מטופל במשך שנים.

פריד שבן: כשאין מסגרת שיקומית שתמשיך להחזיק אותו, הדרך שלו היא מאוד ברורה וזה בחזרה לסמים.

פריד שבן: אז אמרתי שמבחינת רשויות ממלכתיות אין לנו שירותים, ואני לא יודע על שירותים שבונים, בשפרעם לדוגמה, בכלל או באזור של שפרעם.

פריד שבן: גם השיקום החברתי.

פריד שבן: השיקום החברתי היום, מכורים לסמים מאוד מאוד מאוד מתקשים לחזור לחיי חברה נורמטיביים, גם מבחינת אפשרויות התעסוקה.

פריד שבן: זאת אומרת בעבר ניסינו לשכנע רשויות שייזמו, למשל ברשות מסוימת יש הרבה מאוד מכרזים של עבודות קבלניות וכולי, להתנות קבלת מכרז בהעסקת מכור נקי אחד, ואז אנחנו נוכל לשלב אותם בחיי חברה תקינים.

פריד שבן: אני אדלג ואני אגיד עוד דבר אחד שלמעשה אתה הזכרת אותו, חבר כנסת ברכה, זה הנושא של איתור מטופלים.

פריד שבן: אנחנו עובדים עם אוכלוסייה שהיא מאוד מאוד קשה.

פריד שבן: לא כל כך קל לה להגיע.

פריד שבן: גם בעזרת בני משפחה אחרים לא כל כך קל, וזה מאוד קשה שהם יגיעו לטיפול.

פריד שבן: אחד התפקידים החשובים, בהמשך למה שאמרה אוסימה, בתוך היחידה הזו, הם לא העובדים הסוציאליים שנמצאים בתקן, זה התקן של מדריך.

פריד שבן: המדריך בדרך כלל הוא מכור לשעבר, נקי תקופה מסוימת, והוא עובד עם המכורים שמגיעים לתוך היחידה, כי הוא מכיר את הקומבינות, את הסיטואציות, איפה שהם היו.

פריד שבן: התפקיד השני, היותר חשוב, של המדריך זה איתור מטופלים.

פריד שבן: הרבה מאוד מטופלים שמגיעים פעם אחת ולא חוזרים, כי לא התעוררו בזמן בבוקר, אז תפקיד המדריך של האיתור הוא מאוד חשוב על מנת לאתר את המטופלים בתוך היישוב, לנסות לשכנע אותם, להביא אותם לטיפול.

פריד שבן: כאן אנחנו בשפרעם יש לנו בעיה מאוד רצינית מבחינת התקן הזה, אנחנו בדרך כלל מסתייעים ברשות וזה נפסק, ועוד פעם מקבלים כמה שעות, וזה נפסק.

פריד שבן: ההתמודדות היא יום יומית, וזה מאוד קשה מבחינת עבודה בתוך היחידה.

פריד שבן: על מנת להגיע לאותם מטופלים, אחד התפקידים החשובים זה המדריכים ולא יודע מי ייתן.

פריד שבן: משרד הרווחה לא מתקצב, הרשות לא מתקצבת, אין גוף שמיועד לתקצב וצריך להסדיר את העניין הזה, שיהיה ברור ומוגדר וממוסד.

פריד שבן: מבחינת היחידה, היחידה שלנו עובדת גם עם בני נוער, מגיל 12 עד 24.

פריד שבן: זה למעשה אותם תהליכים שעוברים מכורים מבוגרים, בהבדל של תאריכים וזמנים של אשפוזית ושל קהילה טיפולית וכולי.

פריד שבן: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: ראש המועצה המקומית עראבה, מר עומר נסאר, בבקשה.

עומר נסאר: אין ספק שהוצגו בפנינו דברים מדאיגים ביותר.

עומר נסאר: אני אישית לא כל כך מופתע, כי כאשר מדובר בסמים ובאלכוהול ובפשיעה, בעוני, באבטלה, בתאונות דרכים, הדברים על החברה הערבית הם קשים מאוד וזה צריך להדיר שינה מעיני כולנו.

עומר נסאר: מה גם שכשהוצגו הדברים שקשורים עם האסירים, אני חושש שיש אסירים שנכנסו לבתי הכלא כשהם לא היו משתמשים בכלל בסמים ושם התחילו להשתמש בסמים.

עומר נסאר: אז יותר בטוח מחוץ לבתי הכלא מאשר בתוך בתי הכלא, למשתמשים ולמתמכרים.

עומר נסאר: אני דואג מכך שאנחנו באים לכאן, מציגים דברים ודנים בדברים, וחוזרים כל אחד למקומו ושום דבר לא נעשה בשטח והבעיה מתגלגלת לפתחה של הרשות, של העירייה, של המועצה המקומית, ואין שם פתרון הולם.

עומר נסאר: אפילו בתכנית החומש של משרד ראש הממשלה ושל הרשות לפיתוח כלכלי של משרד ראש הממשלה, שבמסגרתה הצטרפו 13 יישובים ערבים, והוקצו מאות מיליונים, אפילו שם לא הצלחנו לאייש את התפקיד.

עומר נסאר: וליד ואנחנו היינו באחת הישיבות ולא הצלחנו לאייש את התפקיד של מתאם סמים, במסגרת אותה תכנית חומש, שמטרתה---

מוחמד ברכה: בגלל המאטצי'נג?

עומר נסאר: בגלל המאטצ'ינג.

עומר נסאר: אנחנו ביקשנו ואנחנו דרשנו בכל לשון של בקשה.

עומר נסאר: איך אפשר לדלג על הנושא הזה של המאטצ'ינג שהורס את הרשויות המקומיות כמובן, וגם במסגרת התכנית הזאת לא הצלחנו להשיג או לפטור את המועצה מהמאטצ'ינג.

עומר נסאר: אפשר לדבר הרבה, אבל בסופו של דבר צריך למצוא פתרון לנושא של המאטצ'ינג.

עומר נסאר: אנחנו כרשות מקומית מוכנים אפילו לספוג את המאטצ'ינג, אבל אנחנו נתקלים מצד אחר בבעיה עם משרד הפנים, שלא מרשה לנו לספוג את המאטצ'ינג.

עומר נסאר: אפילו אם אתה רוצה, כרשות, משרד הפנים לא ירשה לך.

עומר נסאר: זה לא קשור לתכנית הבראה, בכלל היום כל משרה שאתה הולך לאייש ברשות המקומית, אתה צריך לקבל את אישור משרד הפנים, אחרת אתה בברוך.

עומר נסאר: אצלי ברשות שרת בבית ספר יצא לפנסיה לפני שבועיים.

עומר נסאר: ביום חמישי הוא הודיע לי שביום שבת הוא לא חוזר לעבודה.

עומר נסאר: מיניתי מישהו באופן זמני, קיבלתי על זה הערה ממשרד הפנים, 'איך אתה מעז למנות שרת בבית ספר מבלי לקבל אישור בכתב על נחיצות---

מוחמד ברכה: למרות שאחד בא במקום אחד.

עומר נסאר: כן.

עומר נסאר: מישהו יצא לפנסיה יום אחד, ובמפתיע, ומיניתי מישהו במקומו באופן זמני, על מנת להסדיר את העבודה בבית הספר.

עומר נסאר: קיבלתי על זה הערה ממשרד הפנים ש'היית צריך להגיש בקשה לנחיצות משרה, תקבל תשובה משפיצר, ממשרד הפנים בירושלים', כי המחוז מעביר את זה לירושלים.

עומר נסאר: 'עד שתקבל תשובה מירושלים, תפרסם מכרז פנימי קודם כל', ואם אין אף אחד מתאים ואם אף אחד חושק בתפקיד הזה, אתה יוצא למכרז חיצוני.

עומר נסאר: זה צריך להיות הליך של 3-4 חודשים לפחות.

עומר נסאר: זו הבעיה של הרשויות המקומיות.

עומר נסאר: אפילו אם הן רוצות לספוג את המאטצ'ינג, משרד הפנים לא מאשר, ובינתיים הדברים לא זזים בשטח.

שמאי גולן: יש לך חשב מלווה?

עומר נסאר: כן, יש לי חשב מלווה.

מוחמד ברכה: איפה אין חשב מלווה?

שמאי גולן: אם אין חשב מלווה, אין סיבה שהוא לא יגיש למשרד הפנים---

מוחמד ברכה: צריך חשב מלווה למשרד הפנים.

עומר נסאר: משרד הפנים מתערב בכל מקרה, גם כשיש חשב מלווה.

עומר נסאר: הרי כל משרה שאתה רוצה לאייש, אתה צריך לקבל אישור ממשרד הפנים.

שמאי גולן: המאטצ'ינג שאנחנו עושים, כרשות למלחמה בסמים, עם היישובים, למתאם, לא זקוקים לאישור משרד הפנים---

מוחמד ברכה: ברור, ברור.

עומר נסאר: וליד היה באותו ויכוח עם קצין המחוז של משרד הפנים.

מוחמד ברכה: תשמע, מר גולן, יש חשב מלווה לרשויות אחרי ועדה קרואה.

מוחמד ברכה: מי ממנה ועדה קרואה?

מוחמד ברכה: משרד הפנים.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, לשביעות רצונו, הוא מנהל את הדברים איך שהוא רוצה, ולמרות זאת---

קריאה: יש בעיה, הרבה בעיות.

מוחמד ברכה: לא, הם בעצמם מודים שהטיפול שלהם הוא כושל.

מוחמד ברכה: תסתכל מה שקורה בטייבה, שתספר לנו החברה שם בטייבה מה קורה.

מוחמד ברכה: שש שנים יש ועדה קרואה.

מוחמד ברכה: מר אברהים אסדי, ממלא מקום ראש מועצת דיר אל אסד.

אברהים אסדי: שלום לכולם.

אברהים אסדי: אני רציתי קודם כל להודות על המפגש, למרות שלדעתי המפגש חייב להיות בפרופורציה מתאימה למפגע לאומי.

אברהים אסדי: גם מפגע לאומי וגם מפגע מקומי.

אברהים אסדי: זה דומה לטיפול בנושא הכבאות, כי לדעתי היום כאשר אתה מסתכל ומתרגש מן הלהבות בכרמל, אתה צריך להתרגש עוד יותר מן הלהבות בחברה שלך, כי לדעתי נושא הסמים והאלכוהול, וכל הנושא הזה, הוא מפגע וגורם הרס, שיש לתת עליו את תשומת הלב המיוחדת, הן במישור הלאומי והן במישור המקומי.

אברהים אסדי: בתור ראש עיר קודם, למה אני מספר את זה?

אברהים אסדי: גם ב-94', בראשות המועצה בדיר אל אסד, אמרו לי שדיר אל אסד במקום שני מבחינת סחר וצריכת סמים, לדעתי אנחנו נקבנו ביוזמות מקומיות, ולחבר עומר אני אומר, אמנם חשוב מאוד לשבת עם משרד הפנים ולתאם עם הרשות הפורמלית, אבל לדעתי ראש עיר הוא זה שצריך ליזום, הוא זה שצריך לעמוד בראש כל פעילות, כי האנשים יסתכלו על זה בפרופורציה יותר כבדה, כאשר ראש עיר בעצמו מריץ את העניין, מתערב ועוקב.

אברהים אסדי: אז הנושא מקבל טיפול יותר רציני בעיני האנשים.

אברהים אסדי: מה שאני זוכר מאז, אנחנו אז היינו חדשים, עשינו משא"ז בדיר אל אסד, משטרה אזרחית, וזה היה פיילוט ראשון בדיר אל אסד, ואני שמתי אותו בתוך העיר, בתוך השכונה, איפה שאנשים אמרו שזו שכונה שנגיד מתעסקת בסמים.

אברהים אסדי: השכרנו את המקום שם והמשטרה היתה 24 שעות שם.

אברהים אסדי: אנחנו, אני והסגן שלי, נהגנו ללכת כמעט פעמיים או פעם בשבוע, כדי שאנשים יראו שאנחנו עובדים.

אברהים אסדי: אנחנו גם רצינו ועשינו למשל באיתור ובקשרים אישיים עם כל מיני אנשים שהם או מכורים, או נופלים, או צורכים, או סוחרים בזה.

אברהים אסדי: הלכנו אליהם לבתים וגם דיברנו איתם ואיימנו עליהם.

אברהים אסדי: גם דיברנו וגם איימנו, ולדעתי זה הצליח מאוד והרבה אנשים חזרו בהם ולפעמים קרה לי מקרה שאני תפסתי את הסוחר ביד שלי.

אברהים אסדי: נסעתי ברחוב, ראיתי אותו, ירדתי מהאוטו, תפסתי אותו ואמרתי שיזעיקו משטרה ואני מסרתי אותו בידיים שלי, 'קח אותו, זה סוחר בסמים'.

אברהים אסדי: אז אני חושב שצריך לקחת את הנושא הזה לתשומת לב מיוחדת בתור סכנה לאומית ובתור סכנה חברתית.

אברהים אסדי: אם אנחנו לא עושים ביוזמתנו ובמאמצינו, אנחנו נפסיד את החברה כולה, את החברה כולה.

אברהים אסדי: אני רציתי רק להגיד שאנחנו השתתפנו בכספים, שלחנו אנשים לגמילה, אנחנו שלחנו אותם אחרי שהם חזרו מגמילה, שהם עצמם ירצו בפני ילדים על מה שעבר עליהם.

אברהים אסדי: הם נתנו דוגמה כאדם שעבר את הניסיון, הוא היה צורך והיום הוא נקי, אז לעודד אחרים ולדרבן אותם לשנות את העניין.

אברהים אסדי: אני מסכים עם מה שנקרא הבעיה הקשה של השלטון המקומי ברוב הכפרים הערבים.

אברהים אסדי: יש לנו את החלק שלנו ויש את החלק של האחרים.

אברהים אסדי: את החלק שלנו אנחנו צריכים לעשות ואת החלק של האחרים גם לדעתי צריך שיהיה בידינו את הכח לדרוש אותו ולקבל אותו בסוף.

מוחמד ברכה: תודה, מר אברהים אסדי.

מוחמד ברכה: סגן ראש העיר שפרעם, מר כמאל שאהין.

מוחמד ברכה: נעשה את זה בקיצור.

מוחמד ברכה: כל אחד יעביר את הרעיון המרכזי שהוא רוצה להעביר, לא סקירות.

מוחמד ברכה: בבקשה.

כמאל שאהין: קודם כל אני רוצה לברך על המפגש הזה ולהודות לך על זה שיזמת שהמפגש יהיה בשפרעם.

כמאל שאהין: תודה רבה.

כמאל שאהין: אני רוצה להגיד כמה דברים.

כמאל שאהין: אנחנו נמצאים פה בגלל שהנושא הזה מאחד את כולנו, נושא שהוא כואב לכולנו, ואני חושב שאנחנו צריכים לצאת מכאן עם איזה משהו, סוג של פתרון מסוים, כי אני חושב שאחרי ששמענו את אנשי המקצוע פה, נעשית עבודה בשטח, לדעתי לא מספיק, אולי מחוסר משאבים ומחוסר תקציבים, והמצב של הרשויות, במיוחד במגזר הערבי, קשה.

כמאל שאהין: אני רוצה לחזור אחורה, ברשותך, לנושא המחוקק.

כמאל שאהין: אני חושב שאין מספיק ענישה, הענישה לא מרתיעה די בנושא סמים ובנושא אלכוהול.

מוחמד ברכה: בחורים צעירים פוגשים אותי מדי פעם ואומרים לי 'מה עשית לנו כשאתה היית בין מובילי החוק של לאסור מכירת משקאות אחרי 23:00'.

מוחמד ברכה: אני לא מתחרט, אנחנו יכולים לעמוד בביקורת הזאת.

מוחמד ברכה: אבל אתה צודק, צריך להגביר את הענישה.

כמאל שאהין: לדעתי צריך להתחיל לחשוב על נושא ענישה יותר רצינית, יותר קשה אפילו, כי אני יודע מה שקורה פה, שאדם שנתפס, אפילו סוחר סמים גדול, הוא נעצר ואחרי תקופה מסוימת מקבל שליש ויוצא, וזה מעודד אנשים להמשיך בכיוון הזה.

כמאל שאהין: אנחנו נמצאים פה בשביל לעשות מניעה.

כמאל שאהין: אם אנחנו פה מצילים כמה אנשים, מכניסים לנו אחרים מהצד השני, כי זה עובד ככה, זה ממש מעגל, שאתה מוציא אנשים מהנושא הזה ומהצד השני נכנסים אנשים חדשים וזו הבעיה.

כמאל שאהין: לדעתי צריך לטפל בזה בכנסת ישראל, לעשות חוקים אחרים ולחשוב על לחוקק משהו אחר בנושא הזה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: מר שמאי גולן, מה היה לפני יומיים בוועדה?

מוחמד ברכה: על ממוצע הענישה לסוחר?

שמאי גולן: היה דבר מפתיע, שגם נבדק פעם נוספת, המשתמשים בסמים, לא סוחרים, אם זה---

מוחמד ברכה: לרוב לא מוגש נגדם---

שמאי גולן: לא מוגש בכלל כתב תביעה, עוזבים אותם לנפשם, גם לגבי בגירים היום, אלא אם כן זה רצדביסט.

שמאי גולן: אותם מקרים שכבר 14 פעם נתפסו על שימוש, הממוצע הוא תשעה חודשים.

שמאי גולן: חוקים יש במדינה---

מוחמד ברכה: סוחרים?

מוחמד ברכה: זה 14 חודשים או---

קריאה: 12, 12 פסיק משהו.

שמאי גולן: חוקים יש במדינה, החוליה החלשה בעניין הזה, לצערי הרב, גם לפרוטוקול, זה בעצם הרשות השופטת.

שמאי גולן: השופטים בישראל מתייחסים בעדינות רבה כלפי סוחרי סמים.

שמאי גולן: אנחנו מנסים לקבוע פגישה עם בתי המשפט כדי לנסות לקדם את זה.

מוחמד ברכה: הרשות השופטת לא יכולה להגן על עצמה כאן, הרשות השופטת שופטת על פי חוקים שמחוקקת הכנסת וסף הענישה שנקבע בחוק ולכן אני מקבל שהאחריות היא של הכנסת ולא של המערכת השופטת.

מוחמד ברכה: מר עאדל אבו ריא.

עאדל אבו ריא: אני אדבר ממש בקצרה.

עאדל אבו ריא: אני מברך על קיום המפגש הזה.

עאדל אבו ריא: אני מנהל את עבודת המינהל שמרכזה היום בסחנין מזה 20 שנה.

עאדל אבו ריא: כאן ישבנו לפני 20 שנה, באותו אולם, עם ראש העיר לפני הקודם.

עאדל אבו ריא: היו שם כל מיני החלטות, אבל ייתכן שההחלטות היו חיוביות בזמנו, כי המדינה היתה קטנה יותר, הביורוקרטיה היתה יותר קטנה.

עאדל אבו ריא: אז הוזרמו יותר תקציבים, אז באו לישיבה גם כאשר הוזמנו מנהלים כלליים.

עאדל אבו ריא: זה דומה לאוטובוס המנהלים הכלליים, אם אתם זוכרים אותו פעם.

עאדל אבו ריא: אני רוצה להציע לידידי, אבו סעיד, לעתיד, לזמן אנשי מפתח לכאן ולא רק פקידים וראשי מחלקות וכולי.

עאדל אבו ריא: אני זוכר בזמנו שאגודת אלהל הביאה לכך שמערך הפיתוח של המלחמה בסמים במגזר הערבי לפחות התפתח.

עאדל אבו ריא: ידידי וליד זוכר את זה.

עאדל אבו ריא: בזמנו אנחנו הבאנו לאיוש מתאמים למלחמה בסמים בכל מיני יישובים, עד שלאט לאט הגיעה הרשות עד ל-18 מתאמים, נכון?

עאדל אבו ריא: בזמנו גם הבאנו לשיתוף עם אחת הערים שהשתתפו בישיבות לכל מיני החלטות שהביאו לתועלת גם לא מבוטלת ליישובים.

עאדל אבו ריא: עמותת הלאל בזמנו, וגם היום, פעלה ופועלת בכל מיני יישובים ערביים והגיעה גם לנגב.

עאדל אבו ריא: אבל לצערי התקציבים הפחותים שהולכים ומתמעטים לאט לאט,.

עאדל אבו ריא: הפריעו לא רק לנו, אלא גם לרשות למלחמה בסמים, שהיא גם מקבלת היום פחות ממה שהיא קיבלה אז.

מוחמד ברכה: התקציב שאתם עומדים לקבל מהרשות?

מוחמד ברכה: אתם מקבלים או קיבלתם?

עאדל אבו ריא: אנחנו מקבלים, אבל מעט מאוד, ואני מתבייש לומר---

מוחמד ברכה: פנית אליי לפני כמה זמן.

מוחמד ברכה: הדבר הוסדר או לא?

מוחמד ברכה: אני שואל.

עאדל אבו ריא: לא הוסדר שום דבר, עד היום.

עאדל אבו ריא: ולצערי לא רק אנחנו, אלא גם כל מיני גופים ערביים סובלים מהבעיה הזאת.

עאדל אבו ריא: אני לא רוצה להאשים את הרשות למלחמה בסמים, חס וחלילה, שהיא נוקטת---

מוחמד ברכה: אל תעז להאשים, אבל אני אאשים אותה.

עאדל אבו ריא: שהיא נוקטת...

עאדל אבו ריא: הבעיה היא שגם הרשות נמצאת במלכוד תקציבי שנה לאחר שנה.

עאדל אבו ריא: אז אני מברך על הישיבה שוב ואני מקווה לישיבה הבאה שתהיה גם מוצלחת.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: גב' זאהר מעוספיה.

נילי זאהר: שלום לכולם, ואני מודה לחברי הכנסת ברכה וסוייד על היוזמה ולראשי רשויות אחרים, שנתנו לנו את ההזדמנות להעלות את קולנו ולהביע את לבנו.

נילי זאהר: אני מנהלת עיר ללא אלימות בסוגיה עם סמים והוסיפו לי עוד תיק בטיחות בדרכים.

נילי זאהר: כשנכנסתי לתפקיד, סעיד אמר לי 'למה לך, זה כאבי ראש', אבל אני מאמינה בדבר אחד, יש לנו ראשי רשויות,ויש לנו חברי כנסת שיכולים להוביל מאבק כזה.

נילי זאהר: אני חולקת על דעתו של ראש כפר קרע, עם כל הכבוד, שאין תועלת במאבק הזה וזה לא יועיל ואנחנו חברה לא בסדר.

נילי זאהר: כן, אנחנו חברה בסדר, וכן זה יועיל, ואם נרצה, אנחנו נביא לשינוי, והשינוי לא בא מיום ליום, זה צריך זמן.

נילי זאהר: אנחנו יכולים להרגיש את השינוי אחרי עשרות שנים, כשאנחנו מתחילים לחולל את השינוי הזה ולהנחיל ערכים לתוך החברה ובמיוחד בבתי הספר.

נילי זאהר: אני כרגע עושה מסע הסברתי מאוד קפדני בבתי הספר, ואני מתכוונת להגיע לכל פינה ולכל בית.

נילי זאהר: יש לנו 2,600 בתי אב בעוספיה ו-100 משפחות שהן מטופלות.

נילי זאהר: בלשכת הרווחה יש שישה אנשים שמתחילים לטפל בהם והשאר מחכה למימון של משרד הרווחה, וזה מאוד כואב לי.

נילי זאהר: בקשתי היחידה, חברי מועצות, להתלכד יחד, יחד עם חברי הכנסת, עם הרשות למלחמה בסמים, על מנת שנוכל להוביל את המאבק ביחד ואני מאמינה שיהיה שינוי.

מוחמד ברכה: תודה, נילי, אני גם מאחל לך הצלחה בניהול עיר ללא אלימות.

מוחמד ברכה: הצלחה שלכם היא הצלחה של כולנו.

מוחמד ברכה: ידברו, מר פואד אבו אלהיג'א ממשרד החינוך, מר בדראן ומר עאטף מועדי, ומסיימים.

מוחמד ברכה: נתחיל עם משרד החינוך.

פואד אבו אלהיג'א: אני משמש בתפקיד מדריך ובמשרד החינוך מטעם שפ"י אני אחראי על בסביבות 30 בתי ספר, חטיבות ביניים ותיכון.

פואד אבו אלהיג'א: פעם ראשונה שאני משתתף בוועדה ורציתי לומר שאנחנו צריכים לשים את האצבע על הפצע.

פואד אבו אלהיג'א: אנחנו דיברנו פה לרוב על הדיבורים.

פואד אבו אלהיג'א: הקטע של המניעה, איפה אנחנו עומדים בו.

פואד אבו אלהיג'א: המסגרות של בית הספר, אם אנחנו נעבוד בתוך מסגרת בית הספר בצורה נכונה, תכנית מניעה ראויה, משמעותית, שכל הגורמים, אם זה הרווחה ואם זה הרשות למלחמה בסמים ואם זה בית הספר בעצמו, אם זה כל העמותות שנזכרו פה, תכניות מניעה אמיתיות, לא רק סיסמאות, אנחנו נגיע להישגים טובים לגבי מניעת הילדים שלנו, הנוער שלנו, ולא נחכה עד שיגיע לגיל 17, 18, כשאנחנו נתחיל עכשיו בטיפול.

פואד אבו אלהיג'א: תכניות המניעה, כפי שהזכרתי, אני מסתכל על משרד החינוך שלי, שאין לנו תכנית בערבית, תכנית למניעה בערבית.

פואד אבו אלהיג'א: את רוב התכניות אנחנו לוקחים מהמגזר היהודי ואנחנו מתרגמים וזה משהו שחסר לנו וצריך לטפל בו.

פואד אבו אלהיג'א: כמה שיהיו תכניות מניעה, אם זה לעישון, נרגילה, אלכוהול וסמים, ולא רק סמים, אלה תהליכים.

פואד אבו אלהיג'א: דבר אחר זה הכשרת אנשים.

פואד אבו אלהיג'א: יש לי רכזים בתוך בתי הספר, מה שנקרא מב"סים, מוביל בית ספרי בתוך בית הספר.

פואד אבו אלהיג'א: לא כל בתי הספר, כל בתי הספר שנכנסו לאופק חדש.

פואד אבו אלהיג'א: יש בתי ספר שיש להם את הרכז הזה, אנחנו צועקים שאנחנו צריכים אנשים בתוך בתי הספר עצמם, בתור מרצים.

פואד אבו אלהיג'א: לא כל מורה יכול להיות מרצה בנושא הזה, הוא יכול לקלקל.

פואד אבו אלהיג'א: לכן הבקשה שלי, מכל הגורמים כאן, להכשיר אנשים, מרצים---

מוחמד ברכה: מה זאת אומרת הבקשה שלך מכל הגורמים כאן?

מוחמד ברכה: זו אחריות של משרד החינוך.

מוחמד ברכה: אתה בא לפרחאת?

מוחמד ברכה: בקושי הוא מסתדר עם האסירים שלו.

פואד אבו אלהיג'א: לבית הספר יש את המורים, לא כל מורה מוכשר להעביר את ההצעה ולהעביר את המסר בצורה נכונה.

מוחמד ברכה: אתה אחראי במחוז הצפון?

פואד אבו אלהיג'א: אז תלך לגב' שמחון ותבקש ממנה לעשות תכנית של הכשרה של מורים מסוימים בכל בתי הספר באזור הצפון.

פואד אבו אלהיג'א: זאת אומרת זה חוזר אליך.

קריאה: כמה כסף---

מוחמד ברכה: לא, זה גרושים.

מוחמד ברכה: אנחנו יודעים שזה גרושים.

פואד אבו אלהיג'א: נקודה אחרונה.

פואד אבו אלהיג'א: השנה אנחנו חילקנו 200,000 שקלים למחוז הצפון, ערבי ויהודי.

פואד אבו אלהיג'א: יש בתי ספר שלא קיבלו בכלל ויש בתי ספר שקיבלו 1,130 שקלים---

מוחמד ברכה: כמה קיבלתם בנצרת?

קריאה: 1,130 שקלים.

מוחמד ברכה: 1,130 שקל בנצרת, 70,000 תושבים.

קריאה: בכל בית ספר.

מוחמד ברכה: בסדר.

מוחמד ברכה: אנחנו שמענו את הנתונים האלה בסיור בנצרת, לכן אני רוצה רק להמחיש כמה הדברים אבסורדיים.

פואד אבו אלהיג': אז 1,130 שקל לבתי הספר, לא כל בתי הספר.

פואד אבו אלהיג': לצערי לפעמים ה-1,130 שקל מגיעים לעירייה או מגיעים למועצה המקומית ואנחנו צריכים להיאבק עם הגזבר או עם ראש המועצה שיעביר את ה-1,130 שקל לבית הספר.

פואד אבו אלהיג': ופה זה---

מוחמד ברכה: תודה רבה, אדוני.

מוחמד ברכה: ביום שני ייערך כנס בהשתתפות שר החינוך, מר גדעון סער, ובחסות יושב ראש הכנסת, חבר הכנסת ריבלין, דווקא כדי להתמקד בהיבטים שקשורים במערכת החינוך במלחמה בסמים ובאלכוהול.

מוחמד ברכה: מר עאטף מועדי, מוועדת המעקב לענייני חינוך ערבי.

עאטף מועדי: שלום לכולם.

עאטף מועדי: אני באמת מברך ומעריך את עבודתה של הוועדה, בראשותו של חבר הכנסת ברכה.

עאטף מועדי: זו לא פעם ראשונה שאנחנו משתתפים ותומכים.

עאטף מועדי: אני חושב שהתמונה הכוללת היא ברורה ומדאיגה, מאוד.

עאטף מועדי: לא כדאי להיות אסיר, אני חושב שזה כבר נאמר פה, ובנוסף לכל העבודה שנעשתה פה, שעושים כל הגופים, שהיא באמת עבודה מבורכת, אבל תמיד לא מספיקה, אני חושב שהפוקוס, וידידי הקדים אותי, צריך להיות בתהליך המניעה ואני קורא לזה הצלה אפילו.

עאטף מועדי: לפי המצב הקיים והנתונים ששמענו, זו מלאכה של הצלה, והפוקוס על ידי תכנית הוליסטית שתהיה באמת ממומנת ומתואמת ומוסכמת עם כל הגורמים, שזה לא רק משרד החינוך במקרה הזה, למרות שגם משרד החינוך---

מוחמד ברכה: אתם מוכנים לקחת פרויקט פשוט בשיתוף פעולה עם הוועדה, לחבר ערכת הדרכה לבתי הספר הערביים, בכל מה שנוגע לעניין הזה?

מוחמד ברכה: זה גם יעזור למורים שיוכשרו, אבל זה גם יעזור למורים שלא יוכשרו.

עאטף מועדי: אני אומר את זה בפה מלא, אנחנו מוכנים ומיד, על ידי אנשי מקצוע כמובן, צוות מקצועי יתחיל לפעול, לא בתרגום, אלא בעשייה רצינית וגם בניית תכנית או ערכה כוללת שתיכנס לבתי הספר.

מוחמד ברכה: תתייעצו עם דר' גלעד נתן בוועדה.

שמאי גולן: ככל הידוע לי, יש ערכה בשפה הערבית.

מוחמד ברכה: וליד יהיה בתמונה מטעם הרשות, מטעם הוועדה דר' גלעד נתן יהיה, מטעם ועדת המעקב לענייני חינוך, אנחנו רוצים לסכם את זה עוד לפני הסיכום, שזה יתבצע.

עאטף מועדי: אנחנו מסכימים לקחת את זה על עצמנו.

מוחמד ברכה: בסדר, עשית את היומית שלך.

מוחמד ברכה: אל תמשיך, מספיק.

מוחמד ברכה: מר בדראן.

גסוב בדראן: אני עובד סוציאלי.

גסוב בדראן: אני בקשר יומיומי עם נערים.

גסוב בדראן: את האמת השימוש בין מגזר הערבי למגזר היהודי, זה אותו דבר.

גסוב בדראן: ההבדל הוא בטיפול.

גסוב בדראן: אצלנו במגזר הערבי אין ממש מודעות לטיפול, ההורים במקום להביא את הילד לטיפול, הם רוצים להסתיר את הבעיה.

גסוב בדראן: במקרים חריגים הם מביאים אותו לטיפול, אבל הם רוצים שכמה שיותר שזה יהיה בסודיות---

מוחמד ברכה: שלא ידברו, שלא יידעו.

גסוב בדראן: ואם זה דרך שירות מבחן, אז כמה בדיקות שיהיו נקיות, יאללה, נסיים.

מוחמד ברכה: זה השיקול של ההורים, השיקול המקצועי שלכם אמור להיות אחרת.

גסוב בדראן: כן, השיקול שלנו אחר.

מוחמד ברכה: לא להיכנס ללחצים האלה.

גסוב בדראן: אנחנו ניגשים לבתים, לילדים, לבתי הספר, מחפשים נערים בנרות, כדי להביא אותם לטיפול, אבל יש בעיה.

גסוב בדראן: אל-סם היתה מתוקצבת עד לפני חצי שנה דרך הרשות למלחמה בסמים, היום העבירו את התקציבים למשרד העבודה והרווחה.

גסוב בדראן: כמו שאמר המפקח נאג'י, באמת יש מענה לכל נער, אם הוא רוצה טיפול, יש לו מענה, אבל יש קצת ביורוקרטיה.

גסוב בדראן: היום כל התקציבים של הטיפול בנערים עברו ללשכת הרווחה ולא תמיד ההורים או הנערים עצמם רוצים להגיע ללשכת הרווחה.

גסוב בדראן: הם לא רוצים לפתוח שם תיק, שתהיה סטיגמה, זה, 'בן דוד שלי עובד בעירייה, הוא יידע', זה...

גסוב בדראן: הם רוצים להסתיר את הכל.

גסוב בדראן: בגלל זה יש עכשיו ירידה בכמות המטופלים אצלנו שמוכנים ללכת ללשכת הרווחה, להירשם ולפתוח תיק על מנת לקבל את הטיפול הדרוש.

גסוב בדראן: אז אני מציע, יש לי הצעה, לוותר על כל הביורוקרטיה הזו, והתקציב יעבור ישירות לעמותה שאנחנו עובדים בה, במקום שיעבור דרך הרווחה וצריך לפתוח תיק וכל מיני...

מוחמד ברכה: אנחנו מאוד מעריכים את העבודה של העמותות, אבל לא עד כדי להפריד את משרד הרווחה ולהפוך אותו לשלוחה של העמותות.

מוחמד ברכה: אנחנו בזה סיימנו.

מוחמד ברכה: שמענו עד כמה שאפשר.

מוחמד ברכה: אני בטוח שלא כל הדברים נאמרו.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת חנא סוייד, בבקשה, ואחר כך אני אסכם.

חנא סוייד: תודה, אדוני היושב ראש.

חנא סוייד: אני רק רוצה להבהיר שאני לא יוזם, אני הוזמנתי על ידי יושב ראש הוועדה למלחמה בנגע הסמים, חבר הכנסת ברכה, וגם כמובן על ידי ראש העיר שפרעם, שהסכים לארח את הכנס הזה ואת הישיבה הזו של הוועדה לנושא חשוב זה.

חנא סוייד: אני רוצה לציין בקצרה כמה נקודות שזו ההתרשמות שלי מהדיונים שהיו כאן.

חנא סוייד: דבר ראשון, אנחנו מדברים על נושא מאוד חשוב ומרכיב מאוד חשוב בבעיה שהמגזר הערבי סובל ממנה והיא בעיית האלימות.

חנא סוייד: שימוש בסמים ואלכוהוליזם וכל הדברים האלה, הם אחד הגורמים להתעצמות תופעת האלימות ביישובים הערביים.

חנא סוייד: לכן המלחמה בנגע הסמים היא חשובה בשני היבטים, גם בהיבט האישי הפרטני, שחשוב להציל כל אדם מהנגע הזה, אבל גם כמרכיב וכחלק מבעיה רבתי של החברה הערבית באופן כללי, שזו בעיית האלימות, שכולם אומרים איך אנחנו ניאבק באלימות הגורפת ביישובים הערביים.

חנא סוייד: ברור שהפתרונות ודרכי ההתמודדות הם מערכתיים, הם אינטר-דיסציפלינריים, הם בין מוסדיים, וחשוב לשלב כוחות ולשתף פעולה בין גופים שונים על מנת לצאת בסופו של דבר עם תוצאה.

חנא סוייד: אבל לפי תפיסתי ונאמר כאן, אני חושב שהמרכיב החשוב ביותר הוא המניעה.

חנא סוייד: מי שנכנס למערבולת הזו, אני חושב שהסיכוי להציל אותו ממנה הוא כמעט אפסי, לפי מה שהבנתי כאן.

חנא סוייד: אפשר לנהל לו את החיים, אפשר להמתיק את הגלולה, אבל צריך להוציא 600 ו-700 מיליון שקלים בשביל רשות שתפקח ותנהל את הבעיה ולא תפתור אותה.

חנא סוייד: לכן להבנתי, המרכיב הקריטי הוא המניעתי ובזה צריך באמת להשקיע.

חנא סוייד: נאמרו כאן דברים, אני רק חושב ומבטא את דעתי, על מנת לחזק את הגישה הזו.

חנא סוייד: יחד עם זה הבעיה קיימת וצריך תקציבים.

חנא סוייד: חובה על משרדי הממשלה השונים להקציב את התקציבים הדרושים.

חנא סוייד: אני אומר שלפעמים צריך תקציבים כל כך קטנים שגם אנחנו, כחברי כנסת ערבים, שלא מהקואליציה, גם נוכל לתרום ולדחוף איזה 200,000 שקל, לכתוב תכנית, במיוחד שתהיה בערבית לבתי הספר.

חנא סוייד: אמרנו שזה מצטרף לפן המניעתי של העניין, שלדעתי הוא מאוד חשוב.

חנא סוייד: גם בדברים האלה, לא צריך להמתין לכנס כזה, על מנת לבטא, אפשר להעביר ליושב ראש הוועדה או לחברי הכנסת השונים, הערבים בעיקר, כי אנחנו מדברים על הבעיה ביישובים הערביים.

חנא סוייד: שאין תכנית בערבית להעביר אותה בבתי ספר או למורים בבתי ספר, או למשל העניין שראש מועצת עראבה העלה כאן, שצריך מאטצ'ינג מרשויות שאין להן כסף לשלם משכורות לעובדים, בשביל להיאבק בסמים, אז לך תדע כמה סיכוי יש על מנת לאשר את התקציב הזה.

חנא סוייד: כמעט ואין סיכוי, כולם מבינים במה מדובר.

חנא סוייד: אין סיכוי.

חנא סוייד: לכן אנחנו ניקח על עצמנו גם ללחוץ שבמסגרת התכנית הזאת של 800 מיליון שקלים שכל כך מדברים עליה השר ברוורמן ואחרים, שלפחות המרכיב הזה, שקצת יקפצו על העניין של מאטצ'ינג ושיאפשרו את הדבר החשוב הזה.

חנא סוייד: זהו.

חנא סוייד: אני רק רוצה לברך את חבר הכנסת ברכה על כך שהוא ניהל את הוועדה הזו ביד רמה, במשך הכמעט שנתיים האחרונות, ורוצה לאחל הצלחה לחבר הכנסת טלב אלסאנע שייכנס בנעליו של חבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: תודה, חבר הכנסת סוייד.

מוחמד ברכה: ואני רוצה שוב להודות לכל המשתתפים, אני רוצה להודות לראש עיריית שפרעם ולעיריית שפרעם על האירוח וקבלת הפנים ואני מקווה שהאולם הזה, שידע כינוסים חשובים ביותר, אני אומר את זה מעדות ראשונה, חשובים ביותר בהיסטוריה של האוכלוסייה הערבית בישראל, שגם יידע לכנס או לקבל בתוכו דיונים יותר אופטימיים על דברים יותר משמחים מאשר סמים ודברים כאלה.

מוחמד ברכה: אבל בחיים שלנו יש גם את העניינים האלה והתפקיד שלנו, כנבחרי ציבור וכאנשים שאמונים על תחומי פעילות שונים, הוא לנסות ולפעול על מנת לתקן את המעוות, במיוחד בקרב הדור הצעיר.

מוחמד ברכה: אני אמרתי במהלך הדברים שלי, וזה דבר שאני חוזר עליו, שתי הנקודות העיקריות במלחמה בסמים הן למנוע את כניסת הסמים לארץ, זאת אומרת מאבק עיקש בהברחות.

מוחמד ברכה: לפני יומיים היתה לנו ישיבה מאוד חשובה, אמנם היא היתה סגורה ואני לא אמור להגיד דברים שם, אבל אני מתרשם שנעשית עבודה טובה מאוד בכל מה שקשור למלחמה בהברחת סמים לתוך הארץ.

מוחמד ברכה: הנקודה השנייה היא למנוע את המגע הראשון בין האדם הצעיר לבין הסמים.

מוחמד ברכה: אם אתה מצליח בשני הקצוות האלה, בעצם עשית 90% מהעבודה.

מוחמד ברכה: אבל גם ה-10%, יכול להיות שזה יותר מ-10%, הם מן פצע מזוהם.

מוחמד ברכה: הצריכה שקיימת זה פצע מזהם שיכול להתפשט לכל חלקה טובה בתוך החברה.

מוחמד ברכה: אני לא אחזור על הדברים שהוכנו בדוח שהובא בפני הוועדה, אבל כל גוף ממלכתי יודע שמשהו לקוי בטיפול במלחמה בסמים בקרב הציבור הערבי, בתוך החברה הערבית, כפי שמר וליד חדאד אוהב להגיד.

מוחמד ברכה: אני יכול להגיד שהטיפול בנושא הזה בקרב הציבור הערבי מצביע על כשל מערכתי חמור ביותר.

מוחמד ברכה: גם מבחינת המשאבים שניתנים בכלל לעניין הזה, וגם במשקל הפרופורציונלי של האוכלוסייה הערבית באוכלוסייה לעומת מה שמקבלים בפועל.

מוחמד ברכה: גם הרשות למלחמה בסמים צריכה להשקיע יותר וללכת על פי מדד פרופורציונלי לגבי האוכלוסייה בכללותה.

מוחמד ברכה: הרשות לשיקום האסיר לא יכולה ללכת על פי המדד של האחוז באוכלוסייה , כי באוכלוסייה של האסירים יש 45% של הציבור הערבי.

מוחמד ברכה: אני לא אומר שהטיפול בעניין הזה הוא טיפול לאומי, שאף אחד לא יבין אותי לא נכון, הטיפול בזה הוא טיפול חברתי, של כלל החברה בישראל, יהודים וערבים.

מוחמד ברכה: אבל מטבע הדברים, היות ויש יישובים ערביים ויש יישובים יהודיים, צריך גם להתייחס לסוגיה הזו שצריך לתת את המשאבים הנאותים בכל מקום שהוא מוכה בגלל התופעה הזו.

מוחמד ברכה: אני פונה ואני אפנה ביום שני לשר החינוך.

מוחמד ברכה: משרד החינוך צריך לקחת את זה בידיים והדברים של פואד אבו אלהיג'א הם דברים חשובים, בכל מה שקשור להכשרת מורים.

מוחמד ברכה: זו עלות באמת מינימלית.

מוחמד ברכה: אם יהיה לנו בכל בית ספר מישהו שמטפל בעניין הזה, שמבין בעניין הזה, בעצם עשינו את הצעד המשמעותי ביותר בגיל הנכון.

מוחמד ברכה: כמובן משרד הבריאות, משרד הרווחה והמשרד לביטחון פנים, ואני לא רוצה לחזור על דברים שאמרנו במהלך הישיבה ועל דברים שהובאו בדוח.

מוחמד ברכה: בנושא של הגורם העצמי של הרשויות.

מוחמד ברכה: אנחנו סיכמנו היום שוועדת המעקב לענייני חינוך ערבי, בשיתוף עם הוועדה הפרלמנטרית, בשיתוף עם הרשות, יחברו, זה יכול להשתלב בקמפיין, זה לא מנוגד, להיפך, זה יכול אפילו להקל עליכם תקציבית, לחבר ערכת הדרכה לבתי ספר ערביים בכל מה שנוגע לעניין הזה.

מוחמד ברכה: אני מציע, אדוני ראש העיר ורבותיי ראשי הערים, מר נאדר סרסור, דובר הוועד הארצי של ראשי הרשויות הערביות, שהנושא יעמוד על סדר יומו של הוועד הארצי לרשויות הערביות.

מוחמד ברכה: יש שני דברים פה; יש מדיניות, לדעתי, של אפליה של השלטון המרכזי ויש כשלים עצמיים שצריך לטפל בהם.

מוחמד ברכה: אנחנו לא יכולים לחפות.

מוחמד ברכה: הדברים שאמר עורך דין מסארווה הם דברים כדורבנות, הוא לקח את זה על עצמו באומץ ואני חושב שנבחרי הציבור הערבי, ואנחנו כחברי כנסת, נהיה מוכנים להירתם לכל מה שתחשבו, אבל הדבר הראשון שאנחנו יכולים לעשות, אנחנו יכולים לחבר חוזר מטעם הוועדה, שלפחות מצביע מה הכתובות שהרשות המקומית, גם היהודית וגם הערבית, צריכה לפנות אליהן על מנת לטפל בעניין של המלחמה בסמים במערכת החינוך, במערכת הבריאות, במערכת הרווחה, ומה האפשרויות הקיימות, ואז אתם, כראשי רשויות, צריכים לפעול ואף אחד לא יכול להגיד ש'אני לא ידעתי שיש בכלל רשות למלחמה בסמים'.

מוחמד ברכה: מר אבו ריא, אנחנו יושבים כאן כוועדה פרלמנטרית, לא כגוף ביצועי, אלא כגוף שבא לבקר ולהנחות.

מוחמד ברכה: אנחנו מנסים אפילו לחרוג מעבר לתפקיד שלנו ולקיים מהלכים מעשיים של טיפול בבעיה, וגם לתרום את תרומתנו לעניין הזה, ואני בטוח, לפני שאני מקווה, שהוועדה היא לא במקום הממשלה ולא במקום הרשות המקומית, היא לא יכולה להיות.

מוחמד ברכה: היא יכולה להנחות ולהעיר.

מוחמד ברכה: אבל אנחנו נהיה מוכנים ללוות את הביצוע של כל מיני דברים שנאמרו כאן בעתיד הקרוב.

מוחמד ברכה: בהמשך לדבריו של חבר הכנסת חנא סוייד, בעניין של המאטצ'ינג; אנחנו נפנה למשרד הפנים בשתי דרישות ומכתב כזה ייצא מהוועדה לשר הפנים בתחילת השבוע הבא.

מוחמד ברכה: הדבר הראשון לבחון אפשרות של לפטור רשויות חלשות, שנמנות על ארבעת האשכולות הראשונים, מהמאטצ'ינג ולמצוא מקורות מימון אחרים, או על ידי משרד הפנים, או על ידי הגוף שנותן את השירות.

מוחמד ברכה: לא ייתכן מצב שרשויות חלשות, שבקושי מצליחות לשלם משכורות, יידרשו להשתתף במימון רכזים וכולי.

מוחמד ברכה: הדרישה השנייה ממשרד הפנים, בעקבות דבריו של מר עומר נסאר, ראש מועצת עראבה, שמשרד הפנים ייתן קדימות לאישור השתתפות המועצה או העירייה במימון רכזים.

מוחמד ברכה: אלה הדרישות המרכזיות, אני מקווה שיהיה אפשר לקדם, יכול להיות לא בתקופה הקרובה, את העניין של ביטול המאטצ'ינג לרשויות חלשות.

מוחמד ברכה: אני לא מפריד בין ערביות ויהודיות, אלא כל הרשויות החלשות שהן בארבעת האשכולות הראשונים של המדד הסוציו אקונומי.

מוחמד ברכה: מכאן אנחנו מתפזרים, כל אחד לעיסוקו ולמקומו, ואני מקווה שכולנו נרגיש את הדחיפות של הטיפול בבעיה הזו, בעיית המאבק בנגע הסמים והאלכוהול.

מוחמד ברכה: ההצלחה בניקוי הדבר המזוהם, היא בעצם תורמת לניקוי החברה כולה, והעניין הזה, שוב, הוא חוצה גבולות, חוצה לאומים, חוצה יישובים, אבל היות והנושא היום הוא הנושא של האוכלוסייה הערבית, ההתמקדות היתה באוכלוסייה הערבית, אבל בעצם זו בעיה כלל ארצית, של כלל אזרחי המדינה.

מוחמד ברכה: אני מאוד מודה לכולם.

מוחמד ברכה: אני שוב מודה לראש עיריית שפרעם ולכל הנוכחים.

מוחמד ברכה: תודה רבה.