ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 134, 2011-01-26 10:00

דני דנון: בוקר טוב לכולם, אנחנו פותחים ישיבה חשובה, ישיבת עלייה, קליטה ותפוצות, לדיון המשך בנושא היערכות משרדי הממשלה לקליטת בני הפלשמורה.

דני דנון: הקמנו דיון לפני מספר חודשים ואני שמח לומר שסוף סוף התחילו להגיע עולי הפלשמורה לישראל.

דני דנון: היה לי את הכבוד להגיע בשעת בוקר מוקדמת מאוד, דוד את השעות תשנו קצת של הטיסות, ולקבל את העולים הראשונים שהגיעו לפני שבועיים.

קריאה: לא, שבוע שעבר.

דני דנון: שבוע שעבר היה.

דני דנון: וגם הזמנו אורחים נציגים, עד היום הגיעו שלוש מאות חמישים וחמישה.

קריאה: שלוש מאות שלושים וחמישה.

דני דנון: שלוש מאות שלושים וחמישה עולים, ואנחנו הזמנו אותם לדיון גם קצת לשמוע מהם בקצרה על הקליטה בשבועיים הקרובים, ובייחוד להתמקד על הנושא של היערכות משרדי הממשלה.

דני דנון: יש לנו נייר של מרכז מחקר ומידע, של גברת פלורה קוק דבידוביץ' שעושה עבודת קודש בנושאים של הוועדה.

דני דנון: ופלורה חשפה דברים מדאיגים מאוד על חוסר היערכות.

דני דנון: וגם אני זוכר שבישיבה הקודמת נאמר לנו: אל תדאגו יש את הצוות הבין משרדי, יש לנו תאריך שקיבלנו מהממשלה, והכל יעבור במקומו.

דני דנון: והיום אנחנו יושבים, התאריך של הצוות הבין משרדי כבר עבר.

דני דנון: היינו צריכים  לקבל את הסיכום, את ההמלצות, את המסקנות, ולא קיבלנו אותם.

דני דנון: אני מקווה שנציג משרד ראש הממשלה, מר אהוד פראוור, יגיע לפה להסביר את הנושא הזה, כי אנחנו רואים את זה בחומרה רבה.

דני דנון: קודם כל שההחלטות של הוועדה לא מתקיימותאבל על אחת כמה וכמה ההחלטות של הממשלה עצמה, שקבעה לוחות זמנים מאוד ברורים.

דני דנון: אני רוצה בפתח הדיון לבקש מהעולים החדשים, ברוכים הבאים.

דני דנון: דוד יאסו: (מתרגם לאמהרית את דבריו של היו"ר דני דנון).

דני דנון: ואני אשמח דוד אם אתה תעזור בתרגום, ואולי שיספרו לנו העולים על החוויה שלהם מהרגע שהם נחתו ועד היום.

דני דנון: מה קורה אותם, מה הם מרגישים, לספר לנו קצת מהחוויה שלהם.

דני דנון: דוד יאסו: (מתרגם מאמהרית את דבריו של סמין צ'קול)     	"איך שירדנו משדה התעופה, מה שהרגשתי היה מעל שציפיתי אליו.

דני דנון: לא ציפיתי שאני אשיג את מה שראיתי שם.

דני דנון: בשבילנו, יהודי אתיופיה, שמגיע לקבל אותנו נציג הממשלה, אצלנו אפילו אדם מן השורה, עובד מהשורה לא היה מגיע לשם.

דני דנון: בשדה תעופה קיבלנו אותנו, ולקחו אותנו משם לאולם הקבלה.

דני דנון: באולם הקבלה נתנו לנו אוכל ושתייה.

דני דנון: אחר כך הוציאו אותנו מאולם הקבלה, הפגישו אותנו עם המשפחות שלנו, ואחרי שנפגשנו עם המשפחות לקחו אותנו לאוטובוסים.

דני דנון: הביאו אותנו למקום שלנו, לבית שלנו, שזה מרכזי קליטה.

דני דנון: ללא תשלום כלשהו שאנחנו הוצאנו מכיסינו.

דני דנון: "

דני דנון: איפה הוא נמצא היום?

דני דנון: משפחה, ילדים, אם הוא יכול לספר קצת?

דוד יאסו: מרכז קליטה מבשרת ציון, שזה לא רחוק מכאן.

דוד יאסו: הוא בא עם ילדים.

דוד יאסו: יש לו ילדים, אני שואל אותו כמה נפשות בדיוק.

דוד יאסו: כל הילדים שלו הגיעו, יש לו עוד בת נוספת שנשארה באתיופיה.

דוד יאסו: ביחד יש להם עוד שלושה ילדים.

דוד יאסו: ויש לו גם עוד בת שהיא נשואה שהיא ראש משפחה שהגיעה לכאן.

דני דנון: למה הבת שלו לא באה?

דוד יאסו: היא ממתינה לתור שלה.

דוד יאסו: מאז שאנחנו הגענו לפה כבר מגונדר היא הגיעה לאדיס אבבה.

דני דנון: הוא דיבר בטלפון עם המשפחה באתיופיה?

דוד יאסו: הוא התקשר אליה והיא אמרה לו שהיא כןהגיעה כבר לאדיס אבבה.

דני דנון: מה הוא סיפר לה על מה שקורה פה בארץ?

דני דנון: מה היו החוויות שלו?

דוד יאסו: "השמחה שיש לי בבטן אני לא יכול לספר לאף אחד, אבל אני כן אמרתי להם משפט אחד: זה משהו שאני הגעתי אליו שגם אתם תזכו להגיע.

דוד יאסו: "

דני דנון: יש משהו שהוא מרגיש שאנחנו צריכים לעשות יותר?

דני דנון: מבחינת הקליטה מבחינת בעיות?

דוד יאסו: "מבחינתנו אם אני אשווה בין מה שהייתי למה שמצאתי פה, ההבדל הוא שמיים וארץ.

דוד יאסו: "

דני דנון: הוא ביקש להגיע למבשרת?

דני דנון: או שפשוט הוחלט שהוא מגיע?

דוד יאסו: "בשדה תעופה לא ידענו לאן הם לוקחים אותנו".

דוד יאסו: אבל הילדים שבאו לפניו קצת כן התגוררו במבשרת וכנראה בקשו למבשרת.

דני דנון: איפה המשפחה שלו היום נמצאת בארץ?

דני דנון: איפה הם מפוזרים בארץ?

דוד יאסו: יש אחד שעובד בתור מהנדס, הוא גם סיפר לי לפני כן, שכל הזמן נוסע לאתיופיה.

דני דנון: ואיפה הוא גר בארץ?

דוד יאסו: הוא גר עדיין במבשרת.

דוד יאסו: כולם נמצאים במבשרת.

דני דנון: חבר הכנסת מולה, אתה רוצה לשאול שאלה לפני שנמשיך?

שלמה מולה: אני הייתי רוצה לשאול אותם לגבי מצב הקהילה באתיופיה עכשיו מבחינת הסיוע שהם מקבלים, איזה סוג של סיוע הם מקבלים בגונדר?

דוד יאסו: לשאלה של חבר הכנסת שלמה מולה, מבחינת מה שהוא פירט הוא אומר, מבחינת טיפול רפואי "יש לנו שם של ג'וינט, אנחנו מקבלים טיפול רפואי".

דוד יאסו: לגבי כלכלה, היה ועכשיו זה הופסק.

דוד יאסו: צעירים מתחת לגיל שמונה עשרה, כן הם מקבלים כלכלה.

דוד יאסו: כנראה זה באותה מסגרת הלימודים של מי שנמצא במערכת הלימודים.

דוד יאסו: ולשאלה של חבר הכנסת שלמה מולה:אז איך אתם מתקיימים?

דוד יאסו: , ואז הוא ענה שהם עובדים, יש כאלה שעובדים כחוטבי עצים, ויש כאלה שמסייעים בבניה וכל הדברים האלה.

דוד יאסו: כך הם ממשיכים לחיות.

שלמה מולה: אבל היום פעם מקבלים סיוע, כלכלה של מזון וזה הופסק.

שלמה מולה: רק הילדים מקבלים היום אוכל.

דני דנון: אנחנו רוצים מאוד להודות לכם, אנחנו רוצים שתישארו.

דני דנון: אתה יכול דוד לתרגם גם תוך כדי, ואם מרגישים צורך להתערב תוך כדי הדיון.

דני דנון: בדרך כלל עולים אחרי שבועיים לא עושים זאת, אחרי חודשיים, שנתיים כבר לומדים, אבל שירגישו באמת חופשי להשתתף בדיון.

דני דנון: דוד יאסו: (מתרגם לאמהרית את דבריו של היו"ר דני דנון)

דני דנון: תודה רבה, תודה.

דני דנון: אנחנו ממשיכים בדיון, יצטרף אלינו אהוד פראוור, ראש אגף תכנון ומדיניות.

דני דנון: אהוד,אנחנו ישבנו פה בחדר לפני מספר חודשים, וקיבלתם מנדט מאוד ברור ממשלת ישראל, שתחום בלוחות זמנים, ולוחות הזמנים האלו עברו, ואנחנו לא ראינו שום התקדמות.

דני דנון: אני מניח שישבתם מספר פעמים, גיבשתם עמדות, ושאלות קשות מאוד דורשות תשובה.

דני דנון: אני רוצה לקבל סקירה שלך קודם כל על לוחות הזמנים, מדוע יש חריגה בלוחות זמנים?

דני דנון: ושנית בנושאים המהותיים, של פינוי מרכזי הקליטה, של הגדלת המענק, כל הנושאים המהותיים שאנחנו נדרשים אליהם, ואתה יכול לחדש לנו איפה הדברים עומדים.

שלמה מולה: אפשר לבקש עוד שאלה?

שלמה מולה: אני הייתי רוצה שאתה תעדכן אותנו, אם אתה יודע, לגבי העברת האחריות בין הנקוג' לסוכנות.

שלמה מולה: אני מבין שזה בגלל שביתת משרד החוץ, שום דבר לא התקדם בעניין.

שלמה מולה: או שאני טועה, אם יש מהלכים זה דבר קריטי בעייני למימוש החלטת הממשלה.

אהוד פראוור: אני חושב שהאיש הראשון שכדאי לשמוע אותו לפני זה עמוס, משום שאני חושב שאנחנו בסדר גמור עם לוח הזמנים.

אהוד פראוור: אני חושב שנעשית פעולה על הציר המרכזי של בחינת הזכאות שהיא מפתיעה בהיענותה לקצב של מה שהממשלה קבעה, וזהו הציר המרכזי.

אהוד פראוור: כל השאר זה צירים מקבילים.

אהוד פראוור: אני חושב שכדאי שעמוס יתחיל כדי שתהיה קודם כל תחושה שאנחנו בודקים.

דני דנון: אני קורא בהכרזת הממשלה, שבתוך שישים יום ימצא מתווה לפתרון המחסור הצפוי במקומות במרכזי קליטה, ותתייחס לתמריצים ליציאה ממרכזי הקליטה, למדיניות הקליטה ולפיזור האוכלוסייה.

דני דנון: פה יש החלטת ממשלה מספר 2434, שצריך לתת תשובות עליה.

דני דנון: אנחנו תכף נתייחס לנושא המעמד ולנושאים אחרים, אבל מרכזי הקליטה מתמלאים, ואנחנו שמחים.

דני דנון: רוצים לראות עוד מטוסים מגיעים.

דני דנון: אבל בפועל, ברגע שאתם מעכבים את קבלת ההחלטה בנושא התמריצים ליציאה ממרכזי הקליטה, אנחנו נשב פה עוד מספר חודשים ונגיד שיש בעיה.

דני דנון: זה הנושא שאני רוצה לדעת.

אהוד פראוור: אני מציע, קודם כל אני קראתי את ההחלטה, גם אחרי שכתבתי אותה, וכתוב שזו ועדה ברשות מנכ"ל האוצר.

אהוד פראוור: מי מייצג פה את האוצר בחדר?

אהוד פראוור: אז גבירתי תיתן על זה תשובה.

אהוד פראוור: אבל אני רוצה לומר שבהבנה שלי את ההחלטה יש ציר קריטי, הציר שבלעדיו אי אפשר לזוז, וזה אף אחד לא האמין שיקרה, אחרי כל מה שתואר בהרבה מאוד  ישיבות של הודעה הזו, זה שנתחיל לבדוק זכאות.

אהוד פראוור: ושאנחנו לא רק נתחיל, שנאפשר זכאויות ושנביא אנשים, עם התנגדות כזו או אחרת של אתיופיה.

אהוד פראוור: אני חושב שהמהלכים האלה קורים.

אהוד פראוור: עכשיו, הוועדה ברשות מנכ"ל משרד האוצר מתכנסת, אני חושב, תכף תשמע, שהוא בנה מתווה מאוד ברור של מה הוא דורש מהמשרדים, תוך כמה זמן הוא יכנס אותה לסגירה, הוא מתכוון לסיים את העניין בישיבתה השנייה.

אהוד פראוור: עשה עבודה בעיניי מאוד יפה.

אהוד פראוור: אבל יש גם איזשהו דבר שכשממשלה מעבירה סמכות  למישהו, אז צריך לשאול את בעל הסמכות האם הוא יכול לדווח שנעשית שם עבודה, והיא בעיניי מרשימה.

אהוד פראוור: אבל אני חושב שלב הסיפור זה שאנשים נבדקים, לא מדו"ח אפרתי, שנבדקים כבר מתוך ההחלטה החדשה, ושמתחילה תנועה אמיתית של להביא אותם.

אהוד פראוור: אני מסכים שחלק מענייני העברת סמכות נקוג' זה מתעכב, ונדבר על זה.

דני דנון: נמצה קודם כל את הנושא של התמריצים.

דני דנון: גברת רבקה לויפר, רפרנטית לעלייה באגף התקציבים.

דני דנון: המנכ"ל לא נמצא פה, אולי את יכולה להגיד לנו אבל קודם כל למה חרגתם מהלוחות זמנים?

דני דנון: איפה התשובות?

רבקה לויפר: הוועדה התכנסה פעם אחת במלואה, אבל זה לא אומר שבין לבין לא נעשו תהליכים.

רבקה לויפר: רק אציין שזה נושא מאוד מאוד סבוך.

רבקה לויפר: בעבר גם כאשר הוגדלו המענקים, וגם כאשר נקבעו קריטריונים לפיזור הפתרון לא נמצא.

רבקה לויפר: זאת אומרת זה לא שכשהגדילו את המענקים קרתה תפנית דרמטית, ככה שזה נושא שדורש חשיבה אמיתית, והחשיבה הזאת נעשית.

רבקה לויפר: בנוסף יש גם עבודה שכרגע צריכה להיעשות במשרדים, שהם צריכים להעביר אלינו בקשות גם של תקציבים וגם של מתווה לפתרונות, ואנחנו בתהליך הזה כרגע.

דני דנון: התשובה לא מספקת.

דני דנון: החלטת הממשלה מאוד ברורה הייתה, וקבעו שישים יום על מנת שכל הביורוקרטיה,לא להגיד יש תהליכים, קשה, יש בעיות, סמכויות.

דני דנון: אלא שישים יום, תשבו, תכריעו, תגדילו את המענק, אל תגדילו את המענק, תחליטו על פתיחת מרכזי קליטה נוספים ותתקצבו את זה.

דני דנון: אבל לא לקבל תשובות כאלו.

רבקה לויפר: לא מדובר בקשיים בירוקרטיים, מדובר באמת בחשיבה אמיתית כשמסתכלים על מה נעשה בעבר.

רבקה לויפר: אפשר לראות שפתרון פשוט אין כאן.

רבקה לויפר: לכן למשרדים נשלחו כל אחד לעשות את העבודה בתחומו.

רבקה לויפר: הוועדה, בתקווה ממש, בשבועיים הקרובים תסיים את עבודתה ותגיש את המסקנות.

רבקה לויפר: אין כאן פתרונות קסם, זה לא משהו שאפשר ביום אחד להביא.

דני דנון: ברור לכולנו.

דני דנון: השאלה שלי, אני רוצה לקבל ממך תאריך, שאתם חרגתם כבר.

דני דנון: לפי החשבון שלי ב-14 לינואר המועד האחרון היה, כפי שנקבע בהחלטת הממשלה.

דני דנון: זה לא יקרה כבר.

דני דנון: אני צריך לקבל מכם התחייבות לתאריך מסוים שאתם אומרים אנחנו תוך 14 יום מפרסמים את המסקנות.

רבקה לויפר: אני לא יכולה להתחייב על תאריך, אני יכולה לבקש להעביר מהמנכ"ל.

רבקה לויפר: לי אין תאריך שאני יכולה להתחייב.

רבקה לויפר: אני יכולה כן לומר שנעשית עבודה, אין כאן עיכובים בירוקרטיים של תיאום או התכנסות.

רבקה לויפר: נעשית פשוט עבודה.

אהוד פראוור: הוועדה התכנסה?

רבקה לויפר: הוועדה במלואה התכנסה פעם אחת.

רבקה לויפר: יש חלוקה לצוותי משנה, והצוותים עובדים.

דני דנון: טוב אנחנו בסיכום נתייחס לזה, אבל אני כבר אומר לך פה, המנכ"ל לא נמצא אבל תעבירי לו את המסר שאנחנו נקצה 14 יום לוועדה לסיים את העבודה שלה.

דני דנון: אם יש לכם דברים שאתם לא מסוגלים להתמודד, אז תגידו: לא מסוגלים להתמודד, אבל דבר אחרון שרוצים לראות זה שהביורוקרטיה ממשיכה.

דני דנון: הנושא הזה סבוך, ובסוף העולים ימשיכו להגיע, ומרכזי הקליטה ימשיכו להתמלא.

דני דנון: כרגע אין בעיה אקוטית, נציגי הסוכנות פה.

דני דנון: אין פה בעיה אקוטית מחר בבוקר, אבל זה יגיע.

דני דנון: ואז אנשים לא ירצו לצאת, ואז הכסף שהמדינה תוציא יהיה הרבה יותר, והנזק שיגרם לעולים יהיה הרבה יותר גדול.

רבקה לויפר: רק אני אציין, אין כאן מצב שמונע מהעולים להמשיך להגיע, לפחות לא כרגע.

רבקה לויפר: ושוב, לא מדובר בעיכובים בירוקרטיים, לא מדובר בחוסר תיאום כזה או אחר.

רבקה לויפר: באמת מדובר בעבודה, שמה לעשות, היא לא פשוטה.

רבקה לויפר: אם היא הייתה פשוטה היא הייתה נפתרת כבר בכל הועדות.

רבקה לויפר: כבר שנים יש ועדות שמנסות למצוא פתרון לנושא.

דני דנון: את יכולה להגיד לנו כרגע מה מסתמן, מהם הכיוונים?

דני דנון: לנו ברור שצריך להגדיל את המענק, השאלה היא האם התייחסתם לנושא הזה?

רבקה לויפר: מתייחסים גם לנושא הזה.

דני דנון: ואיזה עוד דברים כן סיכמתם?

רבקה לויפר: שוב, זה עבודה של צוותי משנה שאני גם לא חברה בכולם וגם לא יכולה להגיד מה הכיוון של כל קבוצה.

רבקה לויפר: הכוונה היא בכינוס השני באמת לסכם את כל העבודה שנעשית.

דני דנון: אנחנו בנושא הזה אני חושב שאנחנו לא נרפה.

דני דנון: אנחנו נקבע ישיבת המשך עוד 14 יום עם מנכ"ל משרד האוצר שיגיע לפה.

דני דנון: וב-14 יום האלו אתם תשבו כמה שצריך, תסכמו את העבודה שלכם ותציגו בפנינו את המסקנות.

דני דנון: אני חושב שפעם שעברה התרענו על כך.

דני דנון: אהוד, אם אתה זוכר שהצוות לא התכנס.

דני דנון: אמרת: כן הוא לא התכנס אבל הוא הולך להתכנס.

דני דנון: הוא התכנס פעם אחת.

אהוד פראוור: התהליך באמת בסדר.

אהוד פראוור: גם הישיבה שהייתה, הייתה בעייני מאוד טובה.

אהוד פראוור: וגם הרוח שהייתה ביחס למה שהמשרדים העלו הייתה---

קריאה: לא.

אהוד פראוור: לא להגיד לא.

אהוד פראוור: אנחנו מכירים הרי דיונים מדיונים שונים.ולכן התהליך, זה קורה.

אהוד פראוור: זה קורה אגב וכולם מבינים שיש חשש שנובמבר הקרוב יגיע.

דני דנון: בנושא הזה אנחנו לא קיבלנו תשובות, אבל אנחנו הקצבנו לוחות זמנים ברורים.

דני דנון: לגבי הנושא של העברת פיקוד במחנה, אתה רוצה להתייחס לזה?

אהוד פראוור: כן.

דני דנון: מי נציג הסוכנות?

דני דנון: עופר נמצא איתנו.

אהוד פראוור: אני מציע שנתחיל מעמוס.

אהוד פראוור: אני יכול לענות ולהגיד מה עמוס עושה, וזה לא נכון ולא הוגן.

אהוד פראוור: עמוס חטף מספיק בישיבות קודמות על דברים שלא נעשו ובדרך כלל לא באשמתו.

אהוד פראוור: אבל עכשיו שזה קורה בואו ניתן לו.

דני דנון: אנחנו מברכים על הדברים הטובים שקורים, אנחנו רוצים אבל לפתור את הבעיות.

דני דנון: עמוס בוא תדווח לנו בקצרה לגבי העניין של המעמד, שאנחנו רואים את המספרים  בעיניים שלנו, רואים שבאמת העסק עובד.

דני דנון: ואם אתה יכול להתייחס, או אחרי זה יתייחס נציג הסוכנות, עופר דהן, לגבי כל הנושא של תפיסת הפיקוד על המחנה.

עמוס ארבל: אנחנו נמצאים בעיצומו של תהליך הטיפול בהחלטת הממשלה.

עמוס ארבל: התהליך מורכב ממספר מרכיבים, והייתי רוצה להתחיל דווקא מהמרכיב הראשון בבדיקת הזכאות שהוא מתחייב, זה הגשת בקשה בישראל.

עמוס ארבל: כזכור יש שלושה מרכיבים.

עמוס ארבל: בקשה בישראל, בקשה באתיופיה ורשימת הפוטנציאל.

עמוס ארבל: לגבי הבקשות בישראל, נכון לעכשיו הגישו בסביבות שמונה מאות משפחות, בתי אב, מתוך אלף שמונה מאות בתי אב שהם בפוטנציאל.

עמוס ארבל: זה אומר שישנם בסביבות האלף משפחות, אלף בתי אב, בישראל שעדיין לא הגישו בקשה.

עמוס ארבל: בסוגיה זו יש לנו כמה דרכי פתרון וטיפול.

עמוס ארבל: ראשית, קיבלנו אישור, ואכן החלטת הממשלה גם  מצאה את הפתח הקטן הזה, שאלו שהגישו בקשות עוד טרום החלטת הממשלה, ניתן גם להסתמך על בקשות אלה ולבדוק איתם את הזכאות  גם בלי הגשת  בקשה חדשה עכשיו בחודשים האחרונים.

עמוס ארבל: וזה מסייע לנו מאוד.

עמוס ארבל: היו משפחות כאלו שלא באו ללשכה להגיש בקשה כי חשבו שלפני שנה הגישו.

עמוס ארבל: זה נותן מענה, זה מסייע לנו בעניין הזה.

שלמה מולה: אני רוצה לשאול אותך, סליחה שאני נכנס בדבריך, מתוך 8,700, כמה בית אב הם?

עמוס ארבל: 1,800 בתי אב.

שלמה מולה: 8,700 זה 1,800 בתי אב?

שלמה מולה: זה הגיוני?

קריאה: 7,800.

עמוס ארבל: 7,800 זה הפוטנציאל, כל הרשימה.

עמוס ארבל: היא מהווה בסביבות 1,800 בתי אב.

עמוס ארבל: מתוך ה-1,800 הגישו 800 בתי אב בקשות בישראל.

שלמה מולה: לפי הערכתך,אחרי הבקשות בישראל, אחרי שאלה כבר אתה מסתמך על הבקשות שכבר הוגשו, כמה לפי דעתך יהיה הפער, אם יהיה בכלל כאלה.

עמוס ארבל: אנחנו מאוד רוצים לא להגיע למצב שתהיה בקשה ברשימה שלא יהיה לה בקשה בישראל.

עמוס ארבל: לא רוצים להגיע למצב הזה.

עמוס ארבל: וזה המשך שלי, אנחנו רוצים לצאת בבקשה למזכירות הממשלה להוסיף עוד שלושה חודשים נוספים מעבר ל-14 לפברואר, על מנת לאפשר הגשת בקשות בישראל לשלושה חודשים נוספים.

עמוס ארבל: סך הכל זה תהליך טכני.

דני דנון: עשיתם את זה כבר?

דני דנון: הגשתם בקשה למזכירות?

עמוס ארבל: אני מתואם עם אהוד.

שלמה מולה: אני רוצה, אדוני היושב ראש, שהוועדה תפנה בכתב למזכירות הממשלה.

עמוס ארבל: והמנכ"ל שלנו מתואם בעניין, אהוד גם מתואם.

עמוס ארבל: ואנחנו הולכים לכוון הזה של להוסיף שלושה חודשים נוספים כדי לאפשר למצות את ה-1,800 בתי אב בישראל, שלא ייווצר מצב שאנחנו לא נוכל לדון בבדיקת  זכאות של  משפחה אחת אפילו בגלל בקשה בישראל.

עמוס ארבל: אם היא לא זכאית זה סיפור אחר.

עמוס ארבל: אבל בקשה בישראל לפחות שתוגש.

עמוס ארבל: הליך נוסף ואחרון לגבי הבקשות בישראל, אנחנו נעביר למר ולדמן את רשימת המשפחות שלא הגישו עדיין בקשה בישראל כדי שהם ייסעו לנו לפנות אליהם כאן בישראל, בדרכי התקשורת שלהם, לבוא מיד ללשכות שלנו ולהגיש בקשה.

עמוס ארבל: זה מרכיב משמעותי והכרחי לתהליך בדיקת הזכאות, כי אם אין אותו אי אפשר לבדוק.

עמוס ארבל: אנחנו לא יכולים לעשות את זה באפשרויות הטכניות שלנו ואין לנו קשר עם שמונה מיליון אזרחים במדינת ישראל.

עמוס ארבל: הם מסייעים לנו בעניין הזה.

קריאה: פרסומים כבר אני ראיתי.

קריאה: יש פרסומים.

שלמה מולה: אני לא בטוח שהפרסום, אני רוצה להגיד, אני חושב, שהדרך הכי טובה היא, אינטרנט זה לא פתרון, עיתונים זה לא פתרון.

דני דנון: נגוסה, מה אתה מציע מבחינת פרסום?

דני דנון: איך להגיע לקהילה?

אברהם נגוסה: יש ניסיון, ב-2009 משרד הפנים יצא בהודעה ברורה באמהרית ברדיו, ובטלוויזיה.

אברהם נגוסה: למה לא עשה עכשיו?

אברהם נגוסה: למה לא עשיתם?

אברהם נגוסה: ככה היה צריך להיות.

אברהם נגוסה: כמה משפחות משתמשות בקרב העולים החדשים?

עמוס ארבל: שבוע להחלטת הממשלה פרסמנו בידיעות אחרונות, במעריב ובעתון באמהרית לגבי החלטת הממשלה והעקרונות שלה והכוונה גם לאתר האינטרנט.

עמוס ארבל: זה נכון שהאינטרנט הוא לא כל כך נגיש לאוכלוסייה הזאת.

עמוס ארבל: פורסמה הודעה גם על ידי הסוכנות היהודית בכל מרכזי הקליטה בארץ.

עמוס ארבל: אני אומר ואין לי שום בעיה, נפרסם עוד פעם בעיתון באמהרית, ודאי אם יהיה שינוי לגבי השלושה חודשים הנוספים שזה נתון מאוד משמעותי לגבי האוכלוסייה הזו.

עמוס ארבל: ואני אומר כאן, כל עיתון כל רדיו באמהרית שירצו לראיין אותנו לתת מידע, אנחנו שם.

עמוס ארבל: אין לי שום בעיה בזה.

דני דנון: עמוס, בכמה רשומות מדובר?

דני דנון: בכמה בתי אב?

עמוס ארבל: 1,800 בתי אב.

דני דנון: ויצאה פניה במכתב?

עמוס ארבל: לא.

דני דנון: למה לא?

עמוס ארבל: אנחנו לא יודעים איזה משפחת בית אב רוצה להזמין משפחה באתיופיה.

דני דנון: לא, סליחה.

דני דנון: אם זה סך הכל 1,800 בית אב.

עמוס ארבל: לא, 1,800 בתי בפוטנציאל.

דני דנון: באתיופיה.

עמוס ארבל: בישראל.

דני דנון: אבל אין לכם את ההתאמה.

עמוס ארבל: אין לי קשר בין הבן דודה לבין המשפחה באתיופיה.

עמוס ארבל: משפחה בירוחם שהבן דודה או הסבא שלה נמצא באתיופיה, אין לי שום מידע לגבי הקשר המשפחתי הזה.

שלמה מולה: רגע, רגע.

שלמה מולה: עמוס, בוא ננסה לצמצם את בעיה.

שלמה מולה: קודם כל מה שאתם צריכים לעשות זה את הנתונים.

שלמה מולה: קודם כל לנטרל את אלה כבר שהגישו בקשות.

שלמה מולה: שתיים, ללכת על אלו שכבר הגישו גם אחרי החלטת הממשלה.

שלמה מולה: ואז אתה מגיע עוד פעם לנטו של איקס משפחות שאתה חייב לעבוד מולם.

שלמה מולה: אני חושב שהדרך הטובה ביותר זה שלוש אפשרויות פעולה בעייני.

שלמה מולה: אחד, מוקדי הקליטה של משרד הקליטה.

שלמה מולה: מוקדי הקליטה יכולים לאבחן בעיקר האוכלוסייה הזאת המבוקשת, באיזה ריכוזים היא נמצאת כרגע, שיש להם משפחות.

שלמה מולה: סתם אני אתן דוגמא.

שלמה מולה: אם אתה היום תלך לעפולה למשל, עפולה זה לא רלוונטי.

שלמה מולה: כי הקהילה החדשה לא נקלטה בעפולה, לכן אין, אתה לא תמצא.

שלמה מולה: אתה תמצא רק משנות השמונים ואולי מקסימום עד מבצע שלמה בלבד.

שלמה מולה: לכן, אלף, לפרסם במוקדי הקליטה.

שלמה מולה: משרד הקליטה חייב לעזור בעניין הזה לפי דעתי.

שלמה מולה: האפשרות השנייה, זה ברגע שיש לך את המידע, לפרסם את זה ברדיו באמהרית.

שלמה מולה: לא רק פעם אחת.

שלמה מולה: אבל לא לשלוח מישהו שאין לו מידע מספיק.

שלמה מולה: לשלוח את האנשים שיכולים לתת תשובות בצורה ברורה.

שלמה מולה: הדבר השלישי, אני הייתי כן מנסה לפרסם באמצעות הטלוויזיה.

שלמה מולה: ואז שלוש אפשרויות הפרסום שלכם, ההנחיות ללשכות הקליטה שלכם.

שלמה מולה: הסוכנות היהודית זה ברור, מרכזי הקליטה זה ברור.

שלמה מולה: אני חושב, זה הציר הנכון, כדאי להגיע לאותן המשפחות, עם ההשלמה של הרב ולדמן, הפעילים של הקהילה.

שלמה מולה: אז אתה יכול להגיע בזמן.

דוד מהרט: מולה.

דוד מהרט: אולי רק משהו לגבי הרדיו.

דוד מהרט: רק משפט אחד.

דני דנון: כן, בבקשה מר מהרט.

דוד מהרט: הרדיו במדור הרשת קליטה באמהרית, אפשר כמו כל פרסומת, לקנות שידור, תשדיר, ולהגיד את כל הנוהל ולא יודע.

דוד מהרט: ולשלם, ואם אתה משלם, אני לא יודע אם המדינה רשאית אולי לקבל את זה גם בחינם.

דוד מהרט: אבל זה יכול להיות כל יום, וכמה פעמים ביום.

דני דנון: אני רוצה אולי לשאול את עופר דהן.

דני דנון: מה קורה היום בשטח?

דני דנון: מה קצב העולים המתוכנן?

דני דנון: אני ראיתי שהמטוס הבא ב-27 לפברואר.

קריאה: למה?

קריאה: מחר.

דני דנון: מחר.

דני דנון: בוא תיתן לי את הפריסה של הטיסות המתוכננות ומה קורה כרגע במחנה.

עופר דהן: קודם כל, לגבי טיסות, השאלה הראשונה, אז אחרי המון בעיות עם אתיופיאן איירליינס  , בסופו של דבר הונחתו שבוע שעבר, כמו שאמרת, שלוש מאות שלושים וחמישה עולים, שתי טיסות.

עופר דהן: טיסות שכר, דרך אגב, לא טיסות על בסיס מקום פנוי.

עופר דהן: עוד מאתיים איש יגיעו גם בטיסת שכר מחר בשש ועשרה.

עופר דהן: והפצנו אתמול תוכנית טיסות לכל השנה, לכל 2011.

עופר דהן: בדיוק בכל חודש באיזה תאריכים, כמה עולים יגיעו.

עופר דהן: לכל השנה עד סוף השנה.

עופר דהן: התוכנית הזאת נמצאת כרגע בתהליכים.

דני דנון: מהם המספרים של 2011?

דני דנון: כמה עולים הולכים הגיע ב-2011?

עופר דהן: ב-2011 יגעו 2,700 עולים בסך הכל, כי זה כולל גם את ה-335 עולים שעלו בתחילת השבוע שעבר.

דני דנון: מבחינת מיטות פנויות במרכזי הקליטה.

עופר דהן: במרכזי הקליטה יש כרגע קצת פחות מ- 2,500 מיטות פנויות.

עופר דהן: אבל יש את פה את מרכז הקליטה, יכולה לתת לכם את המספרים היותר מדויקים.

עופר דהן: קצת פחות מ-2,500 מיטות פנויות.

עופר דהן: זה לגבי 2011.

דני דנון: עכשיו מה מצב בגונדר, מה קורה שם?

עופר דהן: מבחינתנו, מבחינת הסוכנות היהודית, עשינו למעשה את כל ההכנות לקבלת האחריות.

עופר דהן: צריך לזכור שקבלת האחריות על פי מה שהוגדר לנו זה ב-15 למרץ.

עופר דהן: כשבפועל בגלל החגים וכולה, דיברנו שאנחנו מבקשים שזה יהיה בראשון לאפריל, זה יותר נכון לעשות את זה בראשון לאפריל.

עופר דהן: לא רק בגלל החגים, סליחה, בגלל הנושא הכספי.

עופר דהן: התשלומים לעובדים, באמצע החודש בעייתי להעביר תשלומים.

עופר דהן: ובראשון באפריל בעצם אנחנו מקבלים אחריות.

עופר דהן: עשינו למעשה את כל ההכנות בהיבט של מיפוי עובדים של נקוג', מיפוי מתקנים של נקוג', ומה המשמעויות התקציביות שלנו על הסיפור הזה.

עופר דהן: משמעויות של בטחון על העניין הזה.

עופר דהן: קיבלנו את כל האישורים הביטחוניים בהיבט של הביטחון של הסוכנות היהודית, מאחר ואנחנו שולחים לשם שליח קבוע, נבחר שליח קבוע.

עופר דהן: ביום ראשון הקרוב, השליח הקבוע שלנו יורד יחד איתי לאתיופיה, לגונדר, ונקבל שם אחריות על משרדי העלייה שלנו בגונדר ובאדיס.

עופר דהן: ולמעשה נמצא בקשר עם נקוג' עד העברת המפתח.

עופר דהן: מבחינת העברת המפתח, אנחנו ביקשנו לפעול, להרחיב את הפעילות שלנו היום.

עופר דהן: אנחנו פועלים היום  באתיופיה תחת משרד החוץ.

עופר דהן: בקשנו להרחיב את הפעילות, את הסמכות הזאת, להרחיב את זה גם בכל המקומות האחרים.

עופר דהן: הבקשה הוגשה לפני השביתה במשרד החוץ ואתמול השביתה הסתיימה.

עופר דהן: אתמול כבר הייתה לנו התכתבות בנושא הזה.

עופר דהן: ואני מקווה שביום ראשון, שאנחנו יורדים לאתיופיה, כבר נקבל את האישור לפעול תחת משרד החוץ.

שלמה מולה: זאת אומרת אתם לא חושבים שאתם תפעלו באמצעות---

עופר דהן: לא.

שלמה מולה: זו החלטה חכמה.

עופר דהן: זו החלטה שיש לה שיקולים אחרים.

שלמה מולה: אני רק אומר שזו החלטה נכונה.

עופר דהן: כרגע, כמו שאמרתי, גמרנו למעשה את כל ההכנות.

עופר דהן: אנחנו למעשה מוכנים.

עופר דהן: אנחנו מנצלים את הזמן הזה עד קבלת האחריות להביא כמה שיותר עולים אל פי התוכנית שנקבעה.

עופר דהן: אני מנסה להביא, הבאנו, כמו שאמרתי, לפני שבועיים.

עופר דהן: השבוע נביא עוד מאתיים.

עופר דהן: אני מקווה שבעוד שבוע עוד מאתיים.

דני דנון: הקטע של המזון, של הצפייה במזון.

עופר דהן: זה החלטה של נקוג', הם למעשה מפעילים כרגע את מרכז ההזנה.

דני דנון: מה התוכניות שלכם?

דני דנון: אתם ממשכים?

עופר דהן: על פי ההסכם שיש עם נקוג' אנחנו מתכוונים להמשיך בדיוק את אותו הדבר.

עופר דהן: ביום שאנחנו מקבלים---

שלמה מולה: מה זאת אומרת?

שלמה מולה: אתם יכולים לשדרג.

שלמה מולה: מה זאת אומרת?

אהוד פראוור: הם לא יכולים לסגור.

שלמה מולה: לא, רגע.

עופר דהן: אנחנו לא סוגרים.

עופר דהן: לא אמרו שיכולים לשדרג, ההסכם לא אומר שדרוג הוא מדבר על לא לסגור פעילות.

דני דנון: מולה שואל לגבי המזון שניתן, אם יש כוונה כן לתת מזון למבוגרים או להשאיר את המצב כמו שהוא?

עופר דהן: אנחנו מתכוונים להשאיר אותו כמו שהוא.

עופר דהן: שנרחיב את זה גם למבוגרים זה עניין תקציבי כמובן.

עופר דהן: בעניין התקציב, גם חשוב לציין, גם את זה, לאחר מיפוי של כל הפעולות וכל הצרכים של הקהילה כרגע במקום, בנינו איזשהו תקציב שהועבר כמובן לממונים של המקום.

דני דנון: מה סוג הפעילויות שאתם מתכוונים לעשות?

דני דנון: אתה יכול להגיד לנו?

שלמה מולה: אנחנו אדוני היושב ראש, בקשנו לקיים דיון מיוחד.

שלמה מולה: אני חוזרת ומבקש שיתקיים דיון מיוחד לגבי הפעילות של הסוכנות באתיופיה.

שלמה מולה: איזה סוג של פעילות הם מתכוונים לעשות?

שלמה מולה: ובתחום החינוך, תעסוקה.

דני דנון: אנחנו יכולים לארגן סיור.

דני דנון: חבר הכנסת מיכאלי יצטרף אלינו.

דני דנון: הוא כבר היה בסיור בגונדר.

דני דנון: אפשר לארגן עוד סיור.

שלמה מולה: סיורים אין לי שום בעיה.

דני דנון: פעם הבאה אני יבוא אתכם, מולה, אני לא ישלח אתכם לבד.

שלמה מולה: אני מבקש שיתקיים דיון.

שלמה מולה: יש לי שאלות נוקבות אליכם, לסוכנות.

שלמה מולה: אני לא חושב, סליחה על הבוטות שלי, אי אפשר לבוא ולהגיד יש עכשיו עוד עלייה מאתיופיה, לפרסם פרסומות בניו יורק, לקחת תורמים, וכן לעשות סיורים, ולבוא ולהגיד אנחנו מה שאנחנו עושים רק את הדבר הקטן, מה שנקוג' עושה.

עופר דהן: זה לא מה שנאמר פה.

דני דנון: חבר הכנסת מולה, העלית נקודה אחת, נקודתית על המזון.

דני דנון: ונתנה תשובה.

דני דנון: טובה, לא טובה.

דני דנון: יש עוד דברים שאנחנו יכולים לבוא ולהצביע על בעיות מסוימות.

עופר דהן: שאלת לגבי המזון ועניתי לגבי המזון.

עופר דהן: לגבי פעילות חינוך, אנחנו מקבלים אחריות על בית הספר, אנחנו מכניסים שם פעילות חינוך ענפה מאוד.

עופר דהן: כולל מורים בישראל, כולל מתנדבים מדריכים בישראל, שליחים צעירים מישראל.

עופר דהן: כולל מערך שלם בשיתוף עם הרב ולדמן שנכנס לתוך בית הספר.

עופר דהן: אותו דבר אנחנו עושים במרכז הקהילתי, מרכז ההזנה שאנחנו מקבלים עליו אחריות.

עופר דהן: כל הפעילויות האלה לא קיימות היום שם בכלל.

עופר דהן: אנחנו מכניסים שם בתוך מרכז הקהילתי פעילויות של הדרכה.

עופר דהן: אנחנו מכניסים חדר מחשבים שיהיה להם ללימוד עברית וללימוד מורשת ישראל.

עופר דהן: וללימוד חלקים ממודל המוכנות, מודל שבנינו במיוחד עבור העולים שמגיעים למרכזי הקליטה.

עופר דהן: אנחנו עושים אותם כבר באתיופיה ישר.

עופר דהן: וזה הרבה יותר רחב בעשרות מונים.

עופר דהן: אני אשמח אם תתקיים כזאת ישיבה שנפרט לכם את כל הפעילויות המתוכננות.

עופר דהן: מדובר שם בהשקעות ענק שהם שמים בבית הספר ובמרכז הקהילתי.

אברהם מיכאלי: מה עם הג'וינט?

עופר דהן: הג'וינט מטפל בנושא הבריאות.

אברהם מיכאלי: אני יודע.

אברהם מיכאלי: אבל השאלה היא האם אתם מתואמים עם הג'וינט, שהם אכן ממשיכים.

אברהם מיכאלי: כי הרי הם יצאו תקופה מסוימת.

אברהם מיכאלי: השאלה היא האם אתם כרגע, בגלל שאתם לוקחים אחריות, ולא נקוג' נמצאים בתמונה, אם אתם מתואמים עם ג'וינט בכל ההמשכיות שלהם.

אברהם מיכאלי: כי הם מסוגים מחר שוב לקום ולעזוב.

עופר דהן: מה שאנחנו עושים, המהלך שאנחנו מנסים לבנות כרגע, ביום שני הקרוב למעשה, זה אנחנו לוקחים נציג של משרד הבריאות, מר יעקוב נקב, איתנו לאתיופיה.

עופר דהן: ואנחנו מתכוונים להעביר את הטיפול בעולים שנעשה היום באדיס לגונדר, שהמטרה היא כמובן לשתף פעולה עם הג'וינט במקום.

עופר דהן: היה מגע, היו מגעים, ועדיין יש מגעים עם דוקטור יקרוץ בגונדר, אנחנו נפגשים איתו ביום שלישי הבא.

עופר דהן: במידה שג'וינט ימשיך את הפעילות שלהם.

עופר דהן: במידה והם לא ימשיכו יש לנו את נציגות משרד הבריאות, את כל הנציגות של משרד הבריאות, מאדיס אנחנו מעבירים לגונדר.

דני דנון: תודה.

דני דנון: חנוך, משרד הקליטה, נתונים לא העברת למרכז מחקר ומידע.

דני דנון: אבל יש לכם משהו לחדש לנו?

חנוך צמיר: קודם כל שלום לכולם.

חנוך צמיר: אם כבר הזכרת את המרכז למידע, אני מבקש שמרכז המידע לא יפתיע אותנו בבקשות מהיום למחר.

חנוך צמיר: אנחנו נשמח להעביר כל נתון אפשרי, אנחנו עושים את זה במשך שנים.

חנוך צמיר: אין שום בעיה מצד המשרד להעביר נתונים.

שלמה מולה: שנייה רגע, אני רק מבקש פלורה מתי?

חנוך צמיר: סליחה, אבל אני לא סיימתי את המשפט.היושב ראש תן לי לסיים את המשפט.

שלמה מולה: חנוך, אתה מאשים פה את המרכז מחקר ומידע שפנו אליכם במועד מאוחר, ואני רוצה לברר אם נכון הדבר.

חנוך צמיר: לא סיימתי את המשפט.

חנוך צמיר: ברשותך.

חנוך צמיר: חבל שנכנס לזה אבל יש לי פה מכתב של מרכז המידע שיצא שלשום, ב-23 לחודש, לא בנושא הדיון הזה, בנושאים אחרים.

חנוך צמיר: ומבקשים התייחסות עד היום.

שלמה מולה: אבל הדיון של היום?

חנוך צמיר: לא.

שלמה מולה: אז זה לא קשור כרגע.

שלמה מולה: על הדיון של היום לא העברתם מידע.

שלמה מולה: השאלה היא אם פנו לפני שבוע, לפני חודשיים, לפני יומיים?

חנוך צמיר: הדיון של היום, לפי ההודעה שקיבלנו, הוא אמור היה להיות בפברואר.

חנוך צמיר: כך כתוב במכתב של מרכז המידע והוועדה.

חנוך צמיר: והיינו מעבירים את הכל בזמן.

חנוך צמיר: ולכן, כדי לסיים את הפרק הזה מבחינתו, כל מידע, כל נתון שהוועדה תרצה תקבלו את זה בזמן.

חנוך צמיר: אני רק מבקש שההתרעות תהיינה קצת יותר מסודרות.

שלמה מולה: אתם גם עושים את זה, אתם לא מסתירים שום דבר עד היום.

חנוך צמיר: עכשיו לעצם, ברשותכם, לעצם הדברים שעלו כאן.

חנוך צמיר: קודם כל אני רוצה להזכיר לכולנו.

חנוך צמיר: .

שלמה מולה: רגע חנוך, אבל מתי הפנייה לגבי הוועדה הזו ממרכז המידע, מתי התקבלה הבקשה?

חנוך צמיר: תכף פלורה תענה על זה.

חנוך צמיר: רוצה לענות פלורה, על היום?

חנוך צמיר: רק על היום.

פלורה קוק דבידוביץ': על היום?

פלורה קוק דבידוביץ': הפנייה באמת בהתחלה דובר על כך שהדיון יתקיים באמת במועד מאוחר יותר.

חנוך צמיר: בפברואר.

פלורה קוק דבידוביץ': נכון, לכן הפנייה יצאה אז.

פלורה קוק דבידוביץ': אבל לפני כיומיים לפחות התקשרתי למשרדך ועדכנתי את המשרד בכך שהפנייה---

חנוך צמיר: אנחנו תוך יומיים קשה לנו להתארגן במסמך רציני ומקיף, כפי שהוועדה ראויה.

חנוך צמיר: פלורה, חבל על הוויכוח.

חנוך צמיר: הרי את מקבלת מידע בצורה שוטפת ואין שום בעיה, אני מבקש שזה יקרה בהתראות יותר סבירות.

פלורה קוק דבידוביץ': אתה צודק במקרה הזה.

פלורה קוק דבידוביץ': אבל במקרה הזה ההתראה פשוט הגיעה כעשרה ימים לפני הדיון, וגם הדיון הוקדם ככה שאנחנו לא יכולים---

חנוך צמיר: הוקדם, אבל אנחנו לא יודעים שהדיון הוקדם מראש.

פלורה קוק דבידוביץ': לכן אני אומרת, התקשרתי לפני יומיים לעדכן.

חנוך צמיר: עכשיו לעצם העניין.

חנוך צמיר: אני רק לא רוצה שייווצר הרושם שיש בעיה בהעברת מידע.

חנוך צמיר: אין בעיה וכל נתון שהוועדה תבקש, תקבלו.

חנוך צמיר: לגבי הדברים שנאמרו כאן.

חנוך צמיר: אני רוצה להזכיר לכולנו שעליית בני הפלשמורה היא לא התחילה עכשיו.

חנוך צמיר: למעשה ב-2010 וב-2009 נמשכה כסדרה.

חנוך צמיר: מנקודת המבט של ההגעה אנחנו מסיימים את 2010, או סיימנו את 2010, בסדר גודל של כ-1,800 נפש.

חנוך צמיר: זאת אומרת, אני רוצה שגם לפרוטוקול וגם לידיעת כל הנוכחים כאן, זה לא שמתחילים מאפס.

חנוך צמיר: העלייה נמשכת, והיא תגדל, אנחנו מקווים ב-2011 בצורה כפי שהמספרים נמסרו כאן.

חנוך צמיר: אז זה לטובת הפרוטוקול ולטובת האנשים שהתכנסו כאן.

חנוך צמיר: נקודה נוספת.

חנוך צמיר: כרגע באמת יש מיטות ריקות, מלאי של מיטות ריקות במרכזי הקליטה.

חנוך צמיר: הוא קצת פחות מ-2,500, כפי שאמר פה עופר, אבל אנחנו מודאגים.

חנוך צמיר: כי מטבע הדברים, אם נעמוד בקצב של מאתיים, ואני מקווה שנעמוד בו, בחודש זה הולך ומתמלא, הולך ומתמלא.

חנוך צמיר: והמפתח לסירקולציה שאנחנו רוצים, הרי זה מיטה חמה - אנשים יוצאים נכנסים, זה המענקים שהוזכרו כאן.

חנוך צמיר: ובאמת, ככה אנחנו מעריכים, שהמענקים חייבים להשתנות, לגדול, כדי לאפשר את התנועה הזאת של יציאה.

חנוך צמיר: אני רוצה לחבור לדברים שאמרה רבקה, שתיארה באופן נכון, ורותי---

דני דנון: בכמה אחוז אתם ממליצים להגדיל את המענק?

חנוך צמיר: יש כרגע משא ומתן.

חנוך צמיר: אני לא רוצה להיכנס כרגע לפרטי המשא ומתן.

חנוך צמיר: אגף האכלוס שלנמו יושב עם אנשי אגף התקציבים ובודקים כל מיני חלופות.

חנוך צמיר: אז חבל כרגע להיכנס למספרים.

חנוך צמיר: אבל יש לוועדת 'חיים-שני' יש שתי ועדות משנה, או שלוש נדמה לי, אני כבר לא זוכר שתיים, נכון?

חנוך צמיר: ואחת מהן באמת עוסקת גם בעניין המענקים.

חנוך צמיר: מבחינתנו זה קריטי, ואנחנו מקווים שאכן תהיינה תוצאות טובות שיאפשרו את היציאה ממרכזי הקליטה.

שלמה מולה: חנוך, זאת אומרת, מה שאתה אומר עכשיו, אפשר לבוא ולהגיד שזה אפס רכישות היום?

חנוך צמיר: אני לא מעודכן.

שלמה מולה: רגע, שנייה.

שלמה מולה: או שהאם יש טיפין טיפין של רכישות?

דני דנון: מולה, יוצאי העדה חיים בקרבנו.

דני דנון: הם יודעים שיש ועדה.

שלמה מולה: לא.  מה שאי יודע עד החלטת הממשלה, היו כן כאלה רכישות.

חנוך צמיר: אני יכול לענות לך, שוב, לא במספרים.

חנוך צמיר: הקצב לא משביע רצון.

חנוך צמיר: הוא נמוך.

חנוך צמיר: ולכן אנחנו מטפלים בנושא הגדלת המענק.

שלמה מולה: מאה אחוז.

חנוך צמיר: דבר נוסף שנאמר כאן, אנחנו כמובן, אפרופו ההצעה שלך, נאפשר למשרד הפנים, אם תרצו עמוס, לפרסם במוקדי הקליטה את עניין המהלך החדש הזה.

חנוך צמיר: ואין שום בעיה מבחינתנו לתת כתף ולעשות את זה.

חנוך צמיר: תעבירו את החומר, אנחנו נדאג שהוא יופץ.

דני דנון: חוץ מנושא המענק, איזה עוד דברים אתם?

חנוך צמיר: זה המפתח.

חנוך צמיר: אני הזכרתי בישיבה קודמת שיש גם חוסרים תקציביים, כאלה ואחרים.

חנוך צמיר: אני מניח שגם המשרדים האחרים ידברו על זה.

חנוך צמיר: אבל את כל זה בתהליך של בדיקה ובסופו של דבר ועדת מנכ"ל משרד האוצר נועדה בדיוק לדברים האלה.

חנוך צמיר: ואני מקווה שאכן נמצא שם תשובות טובות.

חנוך צמיר: כרגע התהליך נמשך כסדרו, אין שום בעיה.

חנוך צמיר: שמענו פה עדות.

חנוך צמיר: אבל לא צריכים עדויות.

חנוך צמיר: זה קורה, אנשים מגיעים, נקלטים.

חנוך צמיר: להערכתנו אנחנו עושים את זה בכלל לא רע.

דני דנון: תודה.

דני דנון: משרדי הממשלה רוצים להתייחס?

דני דנון: מלבד לומר שהצוות עובד.

דני דנון: כי את זה אנחנו שומעים.

דני דנון: אבל אנחנו רוצים לראות את התוצאות.

דני דנון: יש לכם התייחסויות לגבי דברים שלא נבדקים כרגע, שבעיתיים?

יצחק כהן: אני חושב שיש נקודה שחשוב להתייחס אליה.

דני דנון: רק תציג את עצמך לפרוטוקול.

יצחק כהן: לי קוראים עורך דין יצחק דסה, אני מנכ"ל עמותת טבקה.

יצחק כהן: בעבר היינו עדים למשפחות חד הוריות שמגיעות לארץ, כאשר אחד מבני הזוג הוא לא זכאי לעלות לארץ.

יצחק כהן: וכדי לעבור את התהליך של השבה ליהדות והגיור, נדרשת הסכמה של ההורה השני, שנשאר באתיופיה.

יצחק כהן: וזה יצר מערכת עגומה של, לפעמים אפילו מסכת של סחטנות של ההורה שנשאר באתיופיה, כדי לקבל ההסכמה שלו לחתום על המסמכים האלה.

יצחק כהן: במרבית המקדים.

יצחק כהן: .

דני דנון: אתה מדבר על נושא הגיור.

יצחק כהן: נושא הגיור.

יצחק כהן: הרי ברגע שלמשפחה לחד הורית יש ילד והוא אמור עבור גיור יחד עם ההורים, הוא חייב את ההסכמה של ההורה השני.

יצחק כהן: אם ההורה השני נשאר באתיופיה, הסיכוי גם להשיג אותו וגם לקבל את ההסכמה שלו היא בעייתית.

יצחק כהן: והשאלה שלי כרגע האם הסוכנות וגם משרד הפנים יכולים לפחות, כבר עכשיו בשלב של ההכנה, לזהות גם את המשפחות החד הוריות ולדאוג לכך שההורה השני יחתום להורה שמגיע עם הילדים לארץ את הסכמתו כבר מראש.

יצחק כהן: שהילד יוכל לעבוד תהליך של גיור.כי אחרת המשפחות החד הוריות האלה יצטרכו ללכת ולפנות לבית משפט.

יצחק כהן: כל משפחה בפני עצמה.

יצחק כהן: אלף, זה מעכב גם את תהליך הפינוי שלהם במרכזי הקליטה.

יצחק כהן: בית, גם אלה שעוברים תהליך של מעבר לדיור קבע, עדיין לא יכולים לקבל את הזכויות שמגיעות להם, כי אין להם את ההשלמה של תעודת הגיור.

יצחק כהן: והוא קריטי.

יצחק כהן: ואפשר לפתור את זה על ידי שכך שבעצם הסוכנות ומשרד הפנים ידאגו לכך שיהיו חתימות.

אברהם מיכאלי: למה שבן הזוג יסכים שם?

אברהם מיכאלי: למה שהוא יסכים בכלל?

קריאה: הסיכוי שהוא יסכים שם, הוא יותר גבוה מאשר נתחיל לחפש אותו.

אברהם מיכאלי: אני מבין.

אברהם מיכאלי: אבל השאלה היא אם יש מאבק בין שני בני הזוג ואחד רוצה והשני לא רוצה?

יצחק כהן: למה מאבק?

יצחק כהן: יש שם גירושים גם סבירים.

דני דנון: זה מקל.

דני דנון: אין לכם בעיה עם זה, נכון?

עמוס ארבל: הערה מאוד נכונה, אנחנו ניקח את זה.

שלמה מולה: רגע רק אני מציע, שכדאי להשלים---

קריאה: איך זה מבחינת שלטונות אתיופיה?

דני דנון: אין לזה שום בעיה, לפי דעתי.

דני דנון: האתיופים לא מתערבים.

שלמה מולה: אבל אני כן חושב במקרה שבו בן הזוג מסרב, שיהיה מסמך שבו הבן זוג הוזמן וסרב, אז למשפחה שבארץ יהיה לה קל מאוד בבית המשפט בארץ, שהייתה בקשה כזאת והבן זוג סרב.

קריאה: לא בטוח.

שלמה מולה: מה לא?

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני חושב שהנושא פשוט, ברור ויש נכונות לסייע בו.

דני דנון: בקצרה, בבקשה, אברהם נגוסה.

אברהם נגוסה: תודה, אדוני היושב ראש.

אברהם נגוסה: אני מברך על ההתכנסות, זה מאוד חשוב לעקוב אחרי זה.

אברהם נגוסה: אני גם מאוד שמח שהדיון שאנחנו היום דנים זה לא כמו מה שאנחנו היינו דנים בעבר.

אברהם נגוסה: וגם יותר מזה, יש לנו עולים, נציגים שעולים שהגיעו ומשתתפים.

אברהם נגוסה: ולכן, אני מאוד מברך על כל האנשים שפועלים לעשות את הדברים האלה.

אברהם נגוסה: אני חושב שאנחנו בכיוון הנכון, צריך לעשות עוד מאמצים.

אברהם נגוסה: אמרנו, זה שבמשרד הפנים אנחנו ראינו מצד אחד התקדמות בעניין הבדיקות שם, והוצאתם של העובדים בזמן.

אברהם נגוסה: ומצד שני אנחנו גם רואים חולשה במשרד הפנים, שלמרות שיש ניסיון בעבר של יציאת פרסומים לתושבים, זה לא נעשה בצורה נכונה, כי אנחנו יודעים שגם מפרסמים את זה בעיתון באמהרית, אנחנו יודעים כמה אחוז מהעולים יודעים לקרוא ולכתוב.

אברהם נגוסה: הכי טוב שכמו שחבר כנסת שלמה מולה אמר, הרדיו באמהרית והטלוויזיה באמהרית זה כלי מרכזי וחשוב לעשות את זה.

אברהם נגוסה: אני שמח שיש הסכמה לעשות את זה, וזה חושב לעשות את זה.

אברהם נגוסה: הדבר השני, ההיערכות של הסוכנות היהודית.

אברהם נגוסה: כי מי שעוקב מקרוב, ההיערכות היא בכוון הנכון.

אברהם נגוסה: צריך לתת דחיפה, ולא צריך גם, אני לדעתי, לחכות עד הראשון לאפריל.

אברהם נגוסה: צריך לקבל את האחריות כמה שיותר מוקדם כדי שהאנשים יקבלו סיוע טוב.

אברהם נגוסה: כי אנחנו מצפים, גם הציבור מצפה, הסיוע שהסוכנות תיתן היא יותר טובה וגדולה מאשר הנקוג' נותנת.

אברהם נגוסה: כי סוכנות זה סוכנות, ארגון גדול, זה לא אנחנו.

אברהם נגוסה: הדבר השלישי מאוד חשוב, הסדרת טיסות לטווח הארוך, זה חשוב מאוד.

אברהם נגוסה: כרגע הפתרון הוא לתווך קצר, למיטב דעתי.

אברהם נגוסה: זה שענה קדימה צריך לחתום כל שנה.

אברהם נגוסה: המפתח זה הגדלת מענקים.

דני דנון: תודה.

אברהם נגוסה: לאחת עשרה, נכון, יש מקום.

אברהם נגוסה: אבל בשתיים עשרה, אם אלו לא יצאו לא יהיו לנו עולים.

דני דנון: אנחנו לא נרפה מהעניין הזה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם מיכאלי: היו"ר, אחת הסוגיות שעלו בביקור שלנו, שלי ושל שלמה בזמנו שם, הנושא של האבטחה לפקידים שמצאים שם.

אברהם מיכאלי: נפתרה הסוגיה הזאת?

אברהם מיכאלי: יש מי שדואג להם?

קריאה: נפתרה.

דני דנון: אני רוצה, משרד הרווחה מוטי וינטר, סמנכ"ל בכיר אגף שירותים חברתיים אישיים.

מוטי וינטר: אנחנו נערכנו והכנו תקציב בתיאום עם משרד האוצר, אהוד פראוור.

מוטי וינטר: ומבחינתנו, נכונים לקליטה בתנאי שיהיה לנו תקציב.

מוטי וינטר: אנחנו בחנו כמה אופציות לתקציב, בכל מיני תנאים, ואנחנו יודעי מה אנחנו רוצים.

מוטי וינטר: העברנו לכם גם, פלורה, את העבודה.

מוטי וינטר: ואני רק רוצה שתדע שאנחנו מוכנים.

מוטי וינטר: גם העברנו אותה.

מוטי וינטר: היום נראה לי, פרסמתם בעיתון שאנחנו לא.

מוטי וינטר: לא העברנו לכם חומר, אבל אנחנו העברנו לכם חומר והכל מוכן.

מוטי וינטר: זאת אומרת מבחינתנו.

אברהם מיכאלי: איך התקשורת יודעת כבר על הדו"ח הזה לפני שהייתה הוועדה?

קריאה: דיברו על זה כל הבוקר בתקשורת.

דני דנון: אני רוצה לומר, אנחנו, שומעים על העבודה של הוועדה הרבה.

דני דנון: אבל אנחנו רוצים לקבל תשובות, לגבי כמה המענק הולך לגדול?

דני דנון: כמה המשרד שלכם הולך לקבל?

דני דנון: אנחנו נמתין את השבועיים האלו.

דני דנון: אבל אנחנו לא נמתין יותר מזה.

דני דנון: חבר הכנסת מולה, בקצרה.

דני דנון: דיברת הרבה, ניתן לך עוד שתי דקות.

שלמה מולה: אני דיברתי הרבה?

שלמה מולה: חשבתי פחות.

שלמה מולה: אדוני היושב ראש, קודם כל תודה רבה על הדיון.

שלמה מולה: אני בראשית הדברים שלי אני רוצה דווקא לשבח את משרד הפנים.

שלמה מולה: בניגוד לפעמים הקודמות אני חושב שאם יש משרד שבאמת התעשת ועושה את העבודה שלו כמו שצריך, משרד הפנים.

שלמה מולה: גם לחזק את השליחים שנמצאים באתיופיה, ארבע שליחים, שעזבו את המשפחות שלהם, עושים את העבודה.

שלמה מולה: אני חושב שצריך להגיד את זה ביושר והגינות.

שלמה מולה: וכל הכבוד על כך.

שלמה מולה: אני גם חושב שהשאלה או הבקשה לשלולה חודשים הנוספים, זה דבר הגיוני בעייני.

שלמה מולה: וצריך להפנות את זה למזכירות ההמשלה.

שלמה מולה: אני מציע שזה כן יהיה, ולאפשר להם לעשות את העבודה.

שלמה מולה: אני מניח שאתם תשלימו את הבקשות של המשפחות במטווה שאנחנו הצענו.

שלמה מולה: זה דבר אחד.

שלמה מולה: דבר שני, לגבי אתיופיאן איירליינס  . תראו, אני הייתי, אמנם זה לא מאחורי הקלעים, נפגשתי עם גיורא רום פעמיים.

שלמה מולה: והויכוח הזה, זה שאתם הסוכנות, ניסתה להביא את העולים דרך טורקיה, זה איוולת שהייתה.

דני דנון: חבר הכנסת מולה, סליחה, אבל הנושא נפתר.

דני דנון: למה לחפור?

שלמה מולה: שנייה, רגע.

שלמה מולה: אני רוצה להסב את תשומת ליבנו איך העניין צריך שיעשה נכון.

שלמה מולה: גם לפעמים הבאות.

שלמה מולה: וכל מה שאפשר היה לעשות, היה צריך להאריך את החוזה בין הסוכנות אתיופיאן איירליינס.

שלמה מולה: מה שהיה בשנים הקודמות.

שלמה מולה: ולכן, העיכוב הוא לא היה אמור להיות עיכוב כמו שנעשה.

שלמה מולה: לכן הטיסה הרביעית שנתנה היא אך ורק בנושא עלייה בלבד.

שלמה מולה: כולל היום בבוקר, אני דיברתי עם מנהל הטיסות, חברת התעופה האתיופית, אסרט.

שלמה מולה: הוא הודיע לי, הטיסה הרביעית התאפשרה ומבחינתם הנושא הזה סגור.

שלמה מולה: אבל, אני מציע שתהיו ערניים.

שלמה מולה: אני אומר לכם, אם לא תביאו את העולים באמצעות אתיופיאן איירליינס, הם בקלות יכולים לבוא ולהודיע למשרד הפנים האתיופי: אל תתנו לאסה פאסה.

שלמה מולה: אני מציע להיות מאוד זהירים.

שלמה מולה: הדבר הנוסף, שאני חושב שתהליך לקיחת של הסוכנות באתיופיה זה חשוב.

שלמה מולה: זה שבחרתם מנהל, זה מצוין.

שלמה מולה: זה שאתם מתכוונים להיכנס, גם בסדר גמור.

שלמה מולה: אבל אני מבקש, שהעולים האלה בסופו של דבר יהיו אזרחי מדינת ישראל.

שלמה מולה: אני אומר, העולים האלה באים להיות אזרחי מדינת ישראל רובם.

שלמה מולה: רובם כמעט ככולם.

שלמה מולה: ולכן אני מציע שנביא אותם בשנתיים האלה שבעים, לא רעבים.

שלמה מולה: אני חושב, אם אתם מתכוונים לעשות פעולות של לימודי עברית, הכנה לגיור או מורשת.

שלמה מולה: לא רוצה גיור, אבל הכנה לכן הלאה.

שלמה מולה: לא יכול להיות שהמשפחות לא יקבלו סיוע בשכר דירה.

שלמה מולה: לא יכול להיות שהמשפחות לא יקבלו סיוע.

שלמה מולה: תראו, עד אוגוסט, אני מניח אוגוסט-ספטמבר, אתם תקבלו רשימה שמית של כל המשפחות שאמורות לעלות לארץ בשנתיים הבאות.

שלמה מולה: אם כך, למה לא לתת להם עוד מאה ביר, מאתיים ביר, למשפחה בחודש?

שלמה מולה: אני מציע להיערך בעניין הזה בצורה קצת יותר, שיש בה חמלה.

קריאה: נדיבות.

שלמה מולה: נדיבות, כן.

שלמה מולה: באמת, כי אני אומר לכם.

שלמה מולה: מי שם מסתובב?

שלמה מולה: אדוני היושב ראש, כשאתה תיסע לאתיופיה אתה תראה באמת את תנאי החיים.

דני דנון: מה שאתה אומר בעצם, מולה, להמתין עד שיהיה רשימה מסודרת?

שלמה מולה: לא. תראה, בסופו של דבר הרי, גם ההיערכות של הסוכנות, נניח, כל השליחים שילכו וכן הלאה.

שלמה מולה: אני מניח הלימודים יתחילו פורמלית בספטמבר, לא יהיה לפני.

שלמה מולה: מי שיהיה לפני, אז מה שאני אומר, ברגע שיענו מהמשפחות שאנחנו בוודאות יודעים שהם עומדים לעלות לארץ,  צריך לתת להם סיוע הומניטרי חומרי קצת יותר.

שלמה מולה: מה שנקוג' לא נתן.

שלמה מולה: נקוג' לא נתן כי האמצעים שלו היו מאוד דלים.

שלמה מולה: עכשיו משפט אחרון, בזה אני אסיים אדוני היושב ראש.

שלמה מולה: אנחנו באמת, אני יודע שאני יפתיע הרבה מאוד אנשים אולי, אבל בכל זאת.

שלמה מולה: אני מבקש, אפילו דורש, שכחלק מסיום הפרשה הזאת של העלייה הזאת, כל אחד מאתנו, נפסיק להשתמש, גם לכתוב, במושג "פלשמורה".

שלמה מולה: זה מעליב את האנשים.

שלמה מולה: באמת, אני אומר לכם,  זה מעליב את העולים.

שלמה מולה: ואני זוכר כשאנחנו הגענו לכאן לארץ, והשתמשו במושג "פלאשה", ונאמר מה שנאמר, ביודעין לא ביודעין.

שלמה מולה: זה לא משנה.

שלמה מולה: הדבר הזה, ברגע שכל עם ישראל הפסיק להשתמש בו.

שלמה מולה: אני אומר כזה דבר, אם זה מעליב את העולים עצמם, למה להשתמש בזה?

שלמה מולה: לא נחפש עכשיו צדק היסטורי.

שלמה מולה: מה כן, מה נאמר, מה לא נאמר.

שלמה מולה: זה לא משנה.

שלמה מולה: עכשיו, למה זה חשוב?

שלמה מולה: זה חשוב לחיבור הפנימי פה בישראל.

שלמה מולה: ולכן אני מבקש שבאמת הדבר הזה, את השימוש.

דני דנון: נתחיל את זה פה בוועדה.

דני דנון: בבקשה חבר הכנסת מיכאלי.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, אני יודע שאנחנו חרגנו כבר מהזמן.

אברהם מיכאלי: ראשית כל אני מברך אותך על היוזמה שאתה מתמיד באמת בישיבות העדכון האלה.

אברהם מיכאלי: אני בטוח שאם לא נתמיד בזאת חודשיים שלוש, נתחיל לשמוע אין כסף.

אברהם מיכאלי: ואם אני רואה שעד עכשיו לא הגישו בקשות לתקציבים נוספים, אני מבין שהמצב הוא טוב מאוד וכל משרדי הממשלה לא זקוקים לכסף.

אברהם מיכאלי: אז זה אחד הדברים.

אברהם מיכאלי: שתיים, אני מקווה שעד אפריל, אני מבין העברת המפתחות זה באפריל?

אברהם מיכאלי: אני מציע לכם, כסוכנות, גם באמת לקחת את הניסיון, הנה הרב ולדמן נמצא אתכם, אני שמח, לקחת את הניסיון של כשלים שהיו במשך שנים אחרונות גם עם האוכלוסייה שנמצאת שם.

אברהם מיכאלי: אנחנו באנו לשטח, שומעים תלונות בכל תחום כמעט.

אברהם מיכאלי: למה?

אברהם מיכאלי: כי אנשים בתנאים קשים שם.

אברהם מיכאלי: ולהיערך לזה שבאמת השהות שלהם שתהייה שם לצערנו, לפחות עוד שנתיים.

אברהם מיכאלי: לא יודע, שלוש.

אברהם מיכאלי: שהשהות שלהם תהיה אנושית ככל האפשר.

אברהם מיכאלי: כי התנאים שם הם בלתי אנושיים.

אברהם מיכאלי: צריך לבדוק מה ניתן לעשות שם.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אחרון הדוברים, בקצרה, הרב יוסף הדנה, בבקשה.

יוסף הדנה: בנושא של ההכנה לגיור, הרב הראשי, הרב שלמה אמר בנושא שהוא מאוד מאוד עוקב אחרי כל הנעשה ומתעניין.

יוסף הדנה: והוא כנס את הגורמים גם על הגיור, גם על אנשים שעובדים בשטח, והוא כנס את כולם והוא הנחה מה לעשות.

יוסף הדנה: בעזרת השם, בקרוב תצא תוכנית מסודרת איך לפעול כבר בגונדר.

יוסף הדנה: וגם השר לשירותי דת גם כן עוקב אחרי הכל.

יוסף הדנה: בעזרת השם, כולם מוכנים לעשות כל מה שניתן בנושא הזה.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: ברשותכם אסכם את הישבה.

דני דנון: ועדת עלייה, קליטה ותפוצות מברכת על קליטתם של העולים יוצאי אתיופיה.

דני דנון: הוועדה מודה לכל המשרדים והגופים העוסקים בדבר.

דני דנון: הוועדה התרשמה שהצוות הבין משרדי לא עמד בלוחות הזמנים שנקבעו בממשלה.

דני דנון: הוועדה תקיים ישיבת המשך תוך 14 יום.

דני דנון: הישיבה תתואם עם מנכ"ל משרד האוצר, מר חיים שני.

דני דנון: בישיבה יוצגו המסקנות הסופיות של עבודת הצוות הבין משרדי.

דני דנון: הוועדה ממליצה למזכירות הממשלה להוסיף שלושה חודשים על מנת למצות את כלל הפניות של הבקשות מישראל.

דני דנון: הוועדה קוראת לסוכנות היהודית לשקול לשפר את התנאים של העולים הממתינים בגונדר.

דני דנון: הוועדה מודה לכל העושים במלאכה.

שלמה מולה: אדוני היושב ראש אפשר לבקש תוספת?

שלמה מולה: אנחנו מבקשים לקיים דיון עם הסוכנות לגבי התוכניות באתיופיה.

דני דנון: תודה רבה.