ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 634, 2011-01-04 10:10

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (תיקון מס'), התשע"א-2010 (פטור ממס על מלגה לסטודנט), סעיף 46(1)(ב) להצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנים 2011 ו-2012 (תיקוני חקיקה), בתשע"א-2010.

משה גפני: הוועדה ומליאת הכנסת אישרה את זה.

משה גפני: אנחנו פיצלנו את זה מחוק ההסדרים כמו מספר חוקים נוספים ואמרנו שצריך לקיים על זה דיון בנפרד.

משה גפני: לפני שאני מדבר על החוק הזה, אני מבקש לומר שאנחנו פיצלנו עוד חוק.

משה גפני: אנחנו פיצלנו חוק של העברת מידע בין רשות המסים למשרד התעשייה ועשינו זאת כיוון שעל פניו נראה כאילו יש כאן פגיעה בחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, יש פגיעה בחופש הפרט וזה עלול להציב את מדינת ישראל במצב שונה מבחינת החדירה לתחום הפרט של רשויות השלטון.

משה גפני: על כן לא ביטלנו את זה לחלוטין כמו שעשינו לגבי העברת מידע בין הרשויות המקומיות, שם לפי דעתי זה דבר נורא ואיום, אלא אמרנו שנדון בזה בנפרד.

משה גפני: בינתיים אני שומע שמשרד התעשייה מעביר למעונות היום ולצהרונים כתב ויתור על סודיות שההורים צריכים  לחתום עליו וזה בלי החלטה של הכנסת.

משה גפני: פניתי למשרד התעשייה, פניתי לשרון קדמי והוא בודק את זה.

משה גפני: יש חוות דעת של היועצת המשפטית של הוועדה שכל עוד אין חוק, אסור לעשות את זה.

משה גפני: אני חושב שעושים כאן דבר שבאמת אסור לעשות אותו ואני מציע להימנע מזה.

משה גפני: אם זה ימשיך להיעשות, את החוק אני לא אביא בכלל  לדיון.

משה גפני: אם עוברים על החוק, שיעברו על החוק במזיד ושלא יאמרו שהיות שזה נמצא על שולחן הוועדה, כבר מתחילים לעשות את זה.

משה גפני: כל הדבר הזה לא מקובל עלי ואני מבקש מעורכת הדין דויטש לבדוק את העניין הזה.

משה גפני: זה דבר לא תקין בעליל.

משה גפני: אני לא יודע איך המשפטנים לא קופצים.

משה גפני: זאת פגיעה בחופש הפרט.

משה גפני: אם המחוקק אומר לאחר שהוא בחן את הדברים, גם משפטית, גם חוקית, והוא מחוקק את החוק הזה והוא עומד במבחן החוקתיות, בסדר, אבל כל עוד זה לא נעשה, אז פקידים מחליטים על דברים מהסוג הזה?

משה גפני: לא מקובל עלי הדבר הזה ואני מבקש לעצור את זה.

משה גפני: עד שלא דנים ולא מקבלים החלטה, אסור לעשות את זה.

מיכל דויטש: אפשר לומר משפט?

משה גפני: כן, בוודאי.

מיכל דויטש: את הבקשות, אם הן מתבקשות מההורים לחתום על כתב ויתור על סודיות.

משה גפני: מתבקשות.

משה גפני: קודם כל, מתבקשות.

משה גפני: אני העברתי ליועצת המשפטית גם את הבקשה.

מיכל דויטש: אם מתבקשות, על זה אני לא יכולה לענות כי אנחנו מרשות המסים ואנחנו לא משרד התעשייה.

משה גפני: אבל יש ממשלה אחת.

משה גפני: דברי אתם.

משה גפני: המנכ"ל אמר לי שאתם דרשתם את זה.

מיכל דויטש: רק מילה אחת.

מיכל דויטש: אנחנו הבאנו הצעת חוק שביקשה לאשר לרשות המסים להעביר מידע למשרד התעשייה בהתקיים תנאים מסוימים.

משה גפני: נכון.

מיכל דויטש: כל עוד הצעת החוק הזאת לא עוברת, רשות המסים לא מעבירה מידע גם אם יישלחו אלינו כתבי ויתור על סודיות.

מיכל דויטש: רשות המסים לא מעבירה מידע.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: דרך אגב, אני רוצה לומר לך שאם אני בא אליך ואני חותם על תצהיר עם עורך דין שאני מוותר על הסודיות שלי ואני מאפשר לך להעביר את זה לחברת אי.די.בי., מותר לך להעביר.

מיכל דויטש: אליך.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אלי.

משה גפני: כל ההתחכמויות ברורות.

משה גפני: ברגע ששולחים אלי, אני אימא לילד שנמצא במעון ובא אלי מנהל המעון ואומר לי שאת זה שלחו ממשרד התעשייה, ואם אני לא חותם, הילד שלי לא במעון.

משה גפני: לך תבדוק האם זה חוקי או לא חוקי.

משה גפני: זה סמל של מדינת ישראל.

מיכל דויטש: אבל הם לא יקבלו מידע על סמך זה.

משה גפני: שוב את חוזרת למידע.

משה גפני: אני כבר לא יודע מה יקבלו.

משה גפני: אם משרד אחד עובר על החוק, גם אתם יכולים לעבור על החוק.

משה גפני: למה לא?

משה גפני: אם מותר, אז מותר.

משה גפני: אני יודע מי יעבור על החוק ומי לא?

משה גפני: זאת הרי התחכמות שבגן כבר לא עשינו אותה.

מיכל דויטש: אני חושבת שהנציגים הרלוונטיים לא נמצאים בדיון הזה.

משה גפני: הממשלה נמצאת.

משה גפני: את הנציגה הבכירה של ממשלת ישראל בדיון עכשיו בוועדת הכספים.

מיכל דויטש: אבל אני מעבירה את המידע ולא מבקשת את המידע.

מיכל דויטש: אני לא מעבירה כי אין חוק.

משה גפני: הבנו אחד את השני.

משה גפני: יש לכם רק מזל שיוחנן פלסנר היום באופוזיציה ולא אני.

משה גפני: אם אני הייתי באופוזיציה, את לא יודעת מה הייתי עושה מכם.

מיכל דויטש: למדנו שגם הוא יודע.

משה גפני: כן, אבל הוא בקטע מאוד צר.

משה גפני: אני הייתי מתפרס על הכל.

ציון פיניאן: יוחנן שומר על זכות השתיקה.

משה גפני: מיכל, זה לא בסדר.

משה גפני: זאת התחכמות.

משה גפני: זה פשוט מרגיז.

משה גפני: מביאים חוק, אנחנו מפצלים אותו, אנחנו אומרים שנדון עליו.

שלמה מולה: מיכל בדרך כלל בסדר.

משה גפני: אמרתי עכשיו שהיא לא בסדר?

משה גפני: אמרתי שהיא הנציגה הבכירה של הממשלה כאן היום.

משה גפני: אם היה ראש הממשלה, הייתי אומר לראש הממשלה, אבל הוא לא נמצא ולכן אני אומר לה.

משה גפני: לגבי הנושא של מלגה לסטודנט.

משה גפני: בשעתו העברנו הצעת חוק פרטית שלא עברה בקדנציות קודמות אבל אני העברתי אותה כאן במושב הקודם האומרת שמלגות של סטודנטים יהיו פטורות ממס.

משה גפני: אני הלכתי על ההצעה המרחיבה ואז באה רשות המסים וטענה – ולא קיבלתי אז את הטענה שלהם – שעלול להיות מצב שבו החוק שבסופו של דבר יתקבל, ינוצל לרעה על ידי גופים – בעצם מדובר בגופים עסקיים – שאין עניינם בדיוק מלגות לסטודנטים ויעשו את זה כאילו אלה מלגות לסטודנטים ויהיו פטורים ממס שלא כדין.

משה גפני: אני אמרתי שאני לא מקבל את זה ואני הולך על החוק המרחיב, מכיוון שיש גופים שהם אינם גופים אקדמיים והם נותנים מלגות לסטודנטים כמו מפעל הפיס, כמו הג'וינט וכולי שנותנים מלגות ולא רציתי שהם יהיו חייבים במס.

משה גפני: אז סיכמנו בחוק ההסדרים, כשהם הביאו תיקון לחוק, שנפצל את זה ונדון על זה באופן נורמאלי.

משה גפני: אני חושב שכן צריך לאשר את החוק אבל לא במסגרת שהביאה אותו רשות המסים.

מגלי והבה: אני חושב שאפשר להטיל מס על כך שהוא נותן מלגות לסטודנטים.

מגלי והבה: אתה מדבר על מפעל הפיס וכולי, אבל אני אזרח שיש לי כסף ורוצה לתת מלגות לסטודנטים.

משה גפני: אתה תהיה פטור.

מגלי והבה: אז מי כן ישלם?

משה גפני: תכף מיכל תסביר, אבל אני אתן לך דוגמה כפי שאני חושב.

משה גפני: לי יש משרד עורכי דין, יש לי תיק תלוי ועומד ואני צריך מישהו שיופיע בבית המשפט, עורך דין.

משה גפני: אני לוקח סטודנט ואני אומר לו שהוא יעשה לי עבודה, הוא מקבל מלגה על כך שהוא יבדוק את החוק המנדטורי בנושא מסוים, ובינתיים אני נותן לו טיפול בתיק, מה שבמצב רגיל הוא עובד רגיל שלי והוא צריך לשלם מס, אבל מכיוון שאנחנו קוראים לזה מלגה והחוק עכשיו הוא חוק מרחיב, הוא יהיה פטור ממס.

משה גפני: זה דבר שאסור שיהיה.

משה גפני: אני לא קיבלתי את זה אז.

מגלי והבה: אתה איש צדק ואתה דואג לסטודנטים.

מגלי והבה: אנחנו רוצים שתדאג לסטודנטים.

מגלי והבה: זה חוק רע  שלא צריך להיות.

משה גפני: רגע, אתה עוד לא יודע במה מדובר.

מגלי והבה: אני אזרח העולם הגדול ואני חי בתוך המדינה הזאת.

מגלי והבה: כל מי שיש לו אפשרות לסייע לסטודנטים, למה אנחנו מנסים למנוע את זה ממנו?

משה גפני: לא. החוק מאפשר.

מגלי והבה: זה מה שבסופו של דבר יצא.

יוחנן פלסנר: החוק המקורי לא אפשר, אבל ההצעה החדשה תאפשר.

משה גפני: לפי דעתי אתם מערבבים, אבל לא חשוב.

מגלי והבה: לא, זה חשוב.

מגלי והבה: תפסיק לשתף פעולה עם מס הכנסה.

מגלי והבה: חוקים כאלה צריך לזרוק.

מגלי והבה: חבל על הדיון.

מגלי והבה: איפה לא נכנסו לנו בכיס?

משה גפני: רק למען עשיית הסדר בעניין הזה.

משה גפני: את החוק בקדנציה הקודמת לא הביאו, את הפטור ממס על מלגות לסטודנטים.

משה גפני: מי שהביא את זה, אני הבאתי את זה ולא עזר לאף אחד שום דבר והחוק עבר בקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: לא רק שהוא עבר אלא גם ההצעה הרחבה עברה.

משה גפני: אמרו לי ברשות המסים בסדר, אבל מה אתה הולך לתת כאן יד לעבריינים?

משה גפני: אמרתי שנדון בנפרד ועכשיו נדון.

מגלי והבה: מס  הכנסה הם החשודים העיקריים.

משה גפני: לא מס הכנסה אלא דווקא משרד התעשייה.

מגלי והבה: אני אומר לך, עזבו את הנושא הזה.

מגלי והבה: זאת עמדתי שלא צריך כאן שום חקיקה אלא נמשיך לתת פטור לכל מי שרוצה לתת.

מגלי והבה: אתם פוגעים.

משה גפני: סיכמנו שאנחנו דנים על זה.

משה גפני: לא סיכמנו שמאשרים את זה אלא סיכמנו שדנים.

משה גפני: אם כן, בואו נדון.

מגלי והבה: אנחנו ממליצים להעיף את החוק הזה מכאן.

משה גפני: בואו נדון באוזן קשובה ובנפש חפצה.

משה גפני: תסבירו על מה אנחנו מדברים.

מיכל דויטש: הצעת החוק המקורית בסעיף 46(1)(ב) להצעת חוק המדיניות הכלכלית ביקשה בעצם – אולי לא בנוסח שהיה מקובל עליכם – למנוע מצב בו ייעשה שימוש לרעה בסעיף כך שהמלגה תינתן על ידי מישהו שיסווג את זה כמלגה למרות שמדובר בתשלום שהוא תשלום חב מס.

מיכל דויטש: בעקבות ההערות שנשמעו בדיון הקודם והתייעצות שקיימנו גם עם ור"ה וגם עם נציגי האוניברסיטאות שהשתתפו בדיון, גם עם משרד המשפטים וגם עם הלשכה המשפטית של הכנסת, חשבנו שבמקום לתקן את זהות המשלם של המלגה, להרחיב את ההגדרה.

מיכל דויטש: מצד אחד לא הייתה לנו הגדרה של מי משלם את המלגה, ומצד שני הייתה לנו הרחבה בהגדרת תמורה, התחייבות למתן שירות או עיסוק במוסד.

מיכל דויטש: אמרנו שאם אנחנו לא רוצים שתינתן מלגה שהוא בעצם לא מלגה אלא היא תשלום חב מס עבור שירות שאותו סטודנט או מקבל נותן, אנחנו נרחיב את זה להתחייבות למתן שירות או עיסוק אצל נותן המלגה מכל סוג שהוא ולאו דווקא מוסד לימוד או מחקר.

מיכל דויטש: אז בדרך הזו אנחנו מצפים שאם מעסיקים או מעסיקים בפוטנציה שירצו להסוות שכר ויקראו לו מלגה, דרך ההגדרה הרחבה מאוד של תמורה אנחנו נאמר שכל ההתקשרות בין אותו מעביד או מעביד בפוטנציה לבין אותו סטודנט נוכחי, התשלומים בעצם מהווים תחליף שכר ואין לקרוא להם מלגה, והם לא פטורים ממס ולא לכך כיוון סעיף 9(29) לפקודה.

יוחנן פלסנר: מה למשל שירות לקהילה?

מיכל דויטש: אין בעיה.

מיכל דויטש: זה מוחרג מהגדרת תמורה.

שלמה מולה: שח"ק למשל, שירות חונכות קהילתי.

מיכל דויטש: זה מוחרג מהגדרת תמורה.

מיכל דויטש: זה לא נחשב תמורה.

שגית אפיק: בדף שמחולק לכם יש הגדרה של תמורה בפסקה האחרונה ומודגש בפסקה (3): "פעילות קהילתית או חברתית של הסטודנט או החוקר".

שלמה מולה: שאלה לרב גפני.

שלמה מולה: אני רוצה שתשכיל אותי לגבי המושג מחקר תורני.

שלמה מולה: למה הכוונה?

שלמה מולה: להסמכה לרבנות?

משה גפני: לא.

שלמה מולה: אתה יודע, אני עולה חדש בעברית.

משה גפני: אתה לא עולה חדש.

משה גפני: אתה היית בדיון.

משה גפני: לא היית בדיון.

שלמה מולה: מה זה מכון תורני?

שלמה מולה: כתוב כאן 12 שנות לימוד בהשכלה גבוהה.

שלמה מולה: יש ערבוביה.

שגית אפיק: זה החוק המקורי.

שגית אפיק: זה לא מונח כרגע על השולחן.

שלמה מולה: תגידו לי מה זה מכון תורני שיכול לתת מלגה ללא תמורה.

מיכל דויטש: משלם מלגה כאשר הלומד לא נותן תמורה למוסד התורני בו הוא עובד.

מגלי והבה: הוא יכול לקבל מלגה אבל לא יכול לתרום למוסד בו הוא לומד?

מגלי והבה: אתה הולך לחבר'ה שלומדים תורה והוא רוצה לתרום למוסד או לקהילה שהרב אומר לו ללכת לתרום שם.

מיכל דויטש: אין בעיה.

מיכל דויטש: התמורה הזאת היא לא תמורה.

שגית אפיק: בדיוק.

מיכל דויטש: כל מה שעושה הלומד במסגרת התעסקותו בלימודים, בין אם זאת התחייבות להשקיע את מירב מרצו וזמנו ללימודים, שימוש במחקר על ידי המוסד ופעילות קהילתית או חברתית של הסטודנט או החוקר מטעם מוסד הלימוד והמחקר או בזיקה אליו, כל אלה לא יצבעו מלגה כהכנסה חבת מס.

שלמה מולה: זאת בדיוק השאלה שלי.

משה גפני: אתה שאלת על מכוני מחקר תורניים ואני אענה לך.

יוחנן פלסנר: בעצם כל הישיבות נכללות כאן?

משה גפני: כן.

מיכל דויטש: לא בחוק המוצע אלא בחוק הקיים.

משה גפני: חבר הכנסת מולה שאל אותי שאלה ואני רוצה לענות לו.

שגית אפיק: שלוש השורות הראשונות הן הצעת החוק שלפניכם.

שגית אפיק: רצינו להראות לכם איך היא משתלבת בחוק הקיים שכבר עבר.

שגית אפיק: זה החוק הקיים שעבר ומשולב בו התיקון.

שלמה מולה: אם אנחנו עושים תיקון, יכול להיות שנגיע גם לתיקון החוק הזה.

שלמה מולה: לכן שאלתי את הרב גפני את השאלה.

משה גפני: כאשר דנו על החוק, כשלא היה חוק בכלל על פטור ממס על מלגות ורשות המסים רצתה לגבות מס או שהייתה תוכנית כזאת, היו כבר דיונים בבית המשפט, אנחנו כאן בוועדה קידמנו את החוק הזה והעברנו אותו לקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: אתה שואל לגבי מכוני מחקר לתורניים.

משה גפני: יש קבוצה – אלה לא הישיבות ולא הכוללים, וזה לא קשור בכלל לעניין הזה – מוגדרת.

משה גפני: חוקרים תורניים, כמו שחוקרים באוניברסיטה סינית או כל דבר אחר, יש מחקר שעושים על כל מיני נושאים.

משה גפני: יש מספר מכונים שעוסקים במחקר על הרמב"ם למשל.

שלמה מולה: תן לי שם של מכון אחד.

משה גפני: האינציקלופדיה התלמודית, למשל.

משה גפני: אחת מיצירות הענק שנעשות כאן במדינה.

משה גפני: הם מוכרים על ידי משרד התרבות ויש להם הגדרה.

משה גפני: אמרנו, וזה היה בהסכמה מוחלטת, וקבענו את ההגדרות – והיה דיון שלם עם רשות המסים על כמה שנים מדובר ומה גובה המלגה עליה מדובר – ומדובר על קבוצה מאוד מוגדרת.

משה גפני: זה היה מאוד לא שוויוני.

יוחנן פלסנר: גם המלגה הרגילה פטורה ממס.

יוחנן פלסנר: מלגה שכל אחד מקבל בכולל, גם היא פטורה ממס.

משה גפני: אבל הוא עושה כאן עבודת מחקר.

משה גפני: זה לא רלוונטית.

יוחנן פלסנר: אני לא מדבר על המלגות.

יוחנן פלסנר: אני עכשיו בקטע עובדתי ולא התנצחותי.

משה גפני: לא, לא קשור.

משה גפני: מה שאתה נותן בכל מיני אופנים, כאן מדובר על עבודה שבאה רשות המסים – ולכן היה צורך בחוק של אלכס מילר ורונית תירוש – ואמרה שכאן מדובר בעבודה.

משה גפני: הוא עושה מחקר על הרמב"ם, אחרי כן יש אינציקלופדיה ויכול להיות שגם עושים מזה מסחר, אז שישלם מס הכנסה.

משה גפני: כך הם טענו.

משה גפני: זה גם הגיע לדיונים בבתי משפט.

משה גפני: אז אמרנו שעוצרים את זה.

משה גפני: מלגות של סטודנטים שעוסקים במחקר יהיו פטורות ממס, אלא שאני הרחבתי את זה מאוד ועשיתי את זה על הכל.

משה גפני: באה רשות המסים ולכן היא הביאה את זה בחוק ההסדרים, במטרה לתקן את זה והם גם אמרו שהם יעשו את זה, ואמרה שאני פותח פתח לעבריינים או לא לעבריינים אלא לאלה שינצלו את זה לרעה.

יוחנן פלסנר: באופן שבו הם ניסחו את זה, זה היה מנוסח באופן גורף כך שזה חל על כל המלגות.

משה גפני: נכון.

משה גפני: מה שעשתה עכשיו הלשכה המשפטית, היא הביאה את הדף הזה.

מיכל דויטש: אנחנו עדיין מתנגדים לאמירה הזאת.

מיכל דויטש: לא התכוונו לעשות את זה.

מיכל דויטש: עלה החשש.

מיכל דויטש: הכוונה של הממשלה לא הייתה כך.

יוחנן פלסנר: מה שחשוב זה מה שהיה מנוסח.

משה גפני: אני חוזר בי.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: אני חוזר בי ואני מקבל את הגרסה של מיכל דויטש.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: לפעמים אני מדמיין מה היה קורה אם לא היינו מתקנים את החוק ומה אז היא הייתה אומרת, אבל זה בסדר, אני מקבל את זה.

מיכל דויטש: אני לא משנה את הדעה.

משה גפני: אני לא אמרתי שאת משנה, אבל היו אומרים לך לשנות.

משה גפני: לכן באה הלשכה המשפטית והביאה את הדף הזה שבו יש את החוק המקורי ויש לנו ויכוח על הנוסח אבל אני שומע שהגעתם לנוסח מוסכם.

מיכל דויטש: הגענו לנוסח מוסכם.

משה גפני: כפי שזה הובא בחוק ההסדרים, אמרנו שלא מקבלים את זה.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב ראש, מקום עבודה שמעודד – בנק לאומי, משרד עורכי דין וכל הדוגמאות – את העובדים שלו לרכוש השכלה וזה משהו שאנחנו רוצים, נגיד שאותו מקום שולח את העובד שלו – שירות הביטחון הכללי, צבא, לא משנה מי – לאוניברסיטה ומשלם לו את שכר הלימוד.

מיכל דויטש: זאת הכנסת עבודה.

יוחנן פלסנר: לא. למה הכנסת עבודה?

משה גפני: רגע.

משה גפני: תשלים את השאלה שלך ואחר כך מיכל תענה לך.

יוחנן פלסנר: אני למשל שירתתי בצבא קבע וכחלק מהבנייה העתידית שלי אמרו לי שרוצים שאני ארכוש השכלה.

יוחנן פלסנר: יש כאלה גם בבנקים ויש עורכי דין שרוצים לעודד.

יוחנן פלסנר: זה משהו שאנחנו כחברה גם רוצים לעודד.

יוחנן פלסנר: אני אמשיך לקבל את המשכורת שלי ממקום העבודה כי אני עדיין עובד בו ועדיין יש לי אופק שירות, אבל במקביל הם משלמים לי את שכר הלימוד כי הם מעודדים אותי לצאת ללמוד.

יוחנן פלסנר: השאלה שלי האם זה ממוסה או לא.

משה גפני: שאלה טובה.

משה גפני: למעשה במקום העבודה שלך, מעבר למשכורת שאתה מקבל, אתה מקבל גם את רכישת ההשכלה באוניברסיטה.

יוחנן פלסנר: כן.

משה גפני: שאלה טובה.

משה גפני: תרשמי, תצטרכו לענות לי משום שלפי דעתי את תעני לו שזאת עבודה.

שלמה מולה: מה קורה עם גופים חוץ ישראליים או תרומות שמגיעות מחוץ לארץ לצורך מלגה לסטודנטים?

שלמה מולה: אני סטודנט שלומד היום באוניברסיטה וקיבלתי מלגה ממכון מחקר מחוץ לארץ והמלגה היא מלגה אישית ללימודי השכלה.

שלמה מולה: זאת אומרת, המלגה הזאת לא התקבלה באמצעות ההשכלה הגבוהה אלא אני קיבלתי אותה באופן ישיר מתורם מחוץ לארץ.

שלמה מולה: קיבלתי מלגה מהאיחוד האירופי, מפדרציה מסוימת.

שלמה מולה: אני לא קיבלתי את המלגה הזאת באופן ישיר אלי.

שלמה מולה: אמרו לי שאקח 16 אלף שקלים לשנה ושאלמד.

שלמה מולה: במקביל אני עובד.

שלמה מולה: מה דיני?

שגית אפיק: אתה עובד במקום אחר שלא קשור לנותן המלגה.

שלמה מולה: לא. לא קשור.

שלמה מולה: אני אתן דוגמה יותר פשוטה.

שלמה מולה: רוצים לעודד השכלה גבוהה של עולי אתיופיה ובאה הפדרציה ואומרת שהיא רוצה שיוצאי אתיופיה בישראל ילמדו השכלה גבוהה.

שלמה מולה: אני עובד במקום עבודה מסוים והמעביד לא משלם לי, אבל אותו גוף רוצה לעודד אותי ללמוד לתואר ראשון כי אם יהיה לי תואר ראשון, אני אוכל להתקדם במקום העבודה.

משה גפני: אתה שואל האם המלגה הזאת פטורה ממס.

שלמה מולה: בדיוק.

שלמה מולה: האם המלגה הזאת פטורה ממס או שהיא תמוסה.

שלמה מולה: דבר נוסף.

שלמה מולה: גופים כמו הסוכנות היהודית, המוסדות הלאומיים, גם הם מעניקים מלגות.

שלמה מולה: השאלה אם הענקת המלגות האלה של אותם מוסדות, מה ייעודן והאם גם הן ימוסו או לא?

שלמה מולה: אלה אותם מוסדות שנותנים לסטודנטים באופן ישיר.

משה גפני: מיכל, תשיבי.

מיכל דויטש: אנחנו צריכים לעשות סדר בשלוש קבוצות שיכולות לקבל תשלומים או חסכון בשכר לימוד והם סטודנטים.

מיכל דויטש: יש את הסטודנט שהוא עובד בנק לאומי – או בנק יהב, לצורך העניין, כי זה יותר קל כי יש פסיקה של בית המשפט העליון בדבר הזה – וכל מה שמקבל עובד ממעבידו במסגרת יחסי העבודה ביניהם, כל טובת הנאה – רכב צמוד, תשלום החשבון שלו במכולת, תשלום גן הילדים של הילדים או תשלום שכר לימוד לאוניברסיטה – כל אלה נחשבים שכר עבודה.

יוחנן פלסנר: קצין בצבא קבע שמקבל מהצבא.

מיכל דויטש: כל מה שמקבל עובד ממעבידו במסגרת עבודתו, נפסק כבר בבית המשפט העליון ויש נוסח והגדרה בסעיף 2(2) לפקודת מס הכנסה.

מיכל דויטש: כל טובת הנאה שניתנת לעובד ממעבידו, מהווה הכנסת עבודה.

משה גפני: וזה לא קשור לחוק הזה.

מיכל דויטש: זה לא קשור לחוק הזה.

נחמן שי: שאלת הבהרה.

נחמן שי: בשעתו צה"ל נהג לשלוח קצינים בכירים בסוף השירות שלהם להשתלמות בארצות הברית, השתלמות מאוד יקרה.

נחמן שי: נדמה לי שעלתה אז השאלה אם ממסים את זה או לא.

יוחנן פלסנר: במכון וושינגטון.

נחמן שי: לא, באוניברסיטת הרווארד.

נחמן שי: מה נעשה עם זה?

נחמן שי: צה"ל גילם את זה?

מיכל דויטש: גילם, זאת סוגיה אחרת.

מיכל דויטש: שואלים האם זה חייב במס, כן או לא, ואומרים כן.

מיכל דויטש: ואז שואלים מי ישלם את המס, המעביד, הצבא מתקציבו או העובד.

מיכל דויטש: כמו שברכב צמוד יש מצבים, זוקפים הטבה והמעביד יכול לבחור אם לשלם את המס במקום העובד.

יוחנן פלסנר: את אומרת שזה כבר קיים בחוק.

שגית אפיק: זה לא קשור למלגה.

יוחנן פלסנר: אני דיברתי על מלגה ונתתי דוגמאות קונקרטיות.

משה גפני: עכשיו אני לא יודע האם זה במסגרת הצעת חוק של הממשלה או שאנחנו במסגרת יום עיון.

יוחנן פלסנר: אם כך, לשם מה צריך את החוק הזה?

משה גפני: עוד לא הגענו לזה.

מיכל דויטש: אני הייתי בשליש הראשון של התשובה.

משה גפני: יש לי בקשה.

משה גפני: בואו ניכנס לנושא.

משה גפני: מיכל, את מסבירה מאוד יפה והכל בסדר.

משה גפני: שאל חבר הכנסת פלסנר האם המעביד – יכול להיות הצבא או גוף פרטי או בנק – שולח לאוניברסיטה, האם זה נחשב הטבה בשכר שחייבת במס.

משה גפני: התשובה היא כן.

משה גפני: האם זה שייך לחוק הזה?

משה גפני: התשובה היא לא.

משה גפני: שאל חבר הכנסת מולה שתי שאלות.

משה גפני: תשיבי לו ותאמרי אם זה שייך לחוק, כן או לא.

משה גפני: כשאת מסיימת להשיב, תגידי מה את רוצה בחוק הזה.

משה גפני: אנחנו כבר בכלל לא יודעים על מה אנחנו מדברים.

משה גפני: היינו כבר במחקר תורני, היינו בצבא ובעוד מקומות.

שלמה מולה: הרב גפני, אנחנו רוצים להבין.

שלמה מולה: אתה רוצה שנצביע בלי להבין?

משה גפני: ממש לא, אני נגד זה באופן טוטאלי.

שלמה מולה: בסוף יאמרו שהממשלה הקודמת אשמה.

משה גפני: הממשלה הקודמת לא עשתה בעניין הזה כלום.

משה גפני: גם הממשלה הנוכחית לא עשתה כלום.

משה גפני: אנחנו עשינו כאן.

יוחנן פלסנר: כשמישהו מסביר לי ואני לא מבין, לרוב הניסיון שלי מלמד שגם הוא כנראה לא יודע הל מה הוא מדבר.

שלמה מולה: אני רוצה לקבל תשובה על השאלה שלי.

משה גפני: יש לי ביקורת על מיכל בדברים אחרים, אבל לא על כך שהיא לא מבינה.

משה גפני: היא מבינה והיא מסבירה מצוין.

מיכל דויטש: על מה הביקורת?

משה גפני: על רשות המסים בכלל.

משה גפני: עכשיו את המייצגת הבכירה שלהם.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב ראש, אנחנו מדברים כאן על מעניקי מלגה.

יוחנן פלסנר: לצורך העניין, הצבא הוא מעניק מלגה.

משה גפני: ממש לא.

מיכל דויטש: על מקבלי מלגה.

מיכל דויטש: החוק הזה מדבר על מקבלי מלגה.

יוחנן פלסנר: יש גם משלמי מלגה ואני חושב שצריך לקרוא להם מעניקי מלגה.

מיכל דויטש: החוק הזה נותן פטור למקבל מלגה.

מיכל דויטש: התנאי של החוק למקבל מלגה שיהיה פטור ממס הוא שהמקבל לא נותן תמורה למשלם.

מיכל דויטש: לכן כאשר אתה מקבל מלגה מגוף שנותן לך אותה בגלל עיניך הכחולות או מהפדרציה שנותנת כי היא רוצה לעודד את מי שגר בגבעתיים, בכל אלה המקבל לא נותן שום סוג של תמורה למשלם ולכן זה כלל לא בבסיס המס.

מיכל דויטש: יש את אלה שעובדים במקום מסוים ומקבלים סכום כסף, נניח סטודנט שמתרגל באוניברסיטה ומקבל כסף.

מיכל דויטש: הוא רוצה לצבוע את זה כמלגה ואנחנו אומרים לו לא, אתה נותן תמורה לאוניברסיטה או למקום בו אתה נמצא ולכן זאת הכנסת עבודה.

מיכל דויטש: יש את הקבוצה שהחוק הזה בא לטפל בה.

מיכל דויטש: היה ויכוח משפטי לגבי פקודת מס הכנסה, האם סוגי התמורות שמפורטים בהגדרת תמורה שבחוק הקיים מהווים תמורה.

מיכל דויטש: כלומר, אם מלגאי יושב במוסד לימוד ומחקר, מקבל כסף על כך שהוא התחייב להקדיש את מירב מרצו וזמנו, מפרסם מאמר בכתב עט וכותב שזה שייך לאוניברסיטה מסוימת, האם מדובר בתמורה.

מיכל דויטש: היה ויכוח בין רשות המסים לבין מוסדות לימוד ומחקר והוויכוח הזה הוכרע בחוק הקיים שאמר שזאת לא תמורה ולכן זאת מלגה פטורה ממס.

מיכל דויטש: אין לערבב בין זה לבין סכומים.

מיכל דויטש: כל סכום שמקבל אדם ממעבידו, כל טובת הנאה שמקבל אדם ממעבידו ולא משנה מי הוא אותו מעביד, עבור משהו שאותו מקבל נותן, מהווה הכנסת עבודה.

יוחנן פלסנר: אם כן, המלגות לחוקרים עבור עבודת המחקר ולא עבור הלימוד שהם עושים עבור המוסד בו הם עובדים.

יוחנן פלסנר: עבודת המחקר שהם עושים במסגרת הדוקטורט.

מיכל דויטש: יש בעצם שלושה דברים שהחרגנו מהגדרת תמורה.

מיכל דויטש: אותו פרסום המחקר שלו, כאשר יש גם את שם האוניברסיטה.

מיכל דויטש: הייתה שאלה אם זאת תמורה לאוניברסיטה, כן או לא, עבור הכסף שהוא קיבל.

מיכל דויטש: נקבע בחוק שלא.

מיכל דויטש: האם זה שהוא מתחייב בפניה שלא לעבוד ולהקדיש את מירב זמנו ומרצו ללימודים, מקיים ביניהם איזה סוג של יחסי עובד-מעביד, ונקבע שזאת לא תמורה.

מיכל דויטש: האם זה שהוא יקבל את הסכום תמורת זה שהוא יעשה עבודה קהילתית מהווה תמורה שלא עבור אותו כסף, נקבע שלא.

מיכל דויטש: כל השאר, לרבות התחייבות לשירות – לא רק שירות בפועל אלא התחייבות למתן שירות – או לעבודה, מהווים תמורה.

יוחנן פלסנר: לגבי זה אני רוצה לשאול שאלה, אדוני היושב ראש.

יוחנן פלסנר: אני חוזר דווקא לדוגמה של הצבא.

יוחנן פלסנר: אני מקבל סכום מסוים כסרן קרבי לצורך העניין ואת הסכום הזה אני מקבל תמורת השירות שאני נותן לצבא.

יוחנן פלסנר: הסכום הזה לא משתנה ולא ישתנה.

יוחנן פלסנר: במקביל רוצים לעודד אותי לרכוש השכלה וכן הלאה ומממנים את המלגה שלי.

מיכל דויטש: זאת לא מלגה.

יוחנן פלסנר: מממנים את שכר הלימוד, אבל זאת לא תמורה.

מיכל דויטש: מה ההבדל בין זה לבין רכב צמוד?

יוחנן פלסנר: זאת לא תמורה.

יוחנן פלסנר: התנאים שאני מקבל בהיעדר לימודים הם בדיוק אותם תנאים.

מיכל דויטש: גם הרכב הצמוד.

מגלי והבה: הם רוצים קצין יותר משכיל, הם רוצים אדם שיתרום לחברה, ולכן למה צריך להכניס את היד לכיס?

מגלי והבה: תנו לאנשים ללמוד.

מגלי והבה: תנו לעודד את האנשים ללמוד.

שגית אפיק: זה לא קשור לחוק.

מיכל דויטש: זה לא קשור לחוק המונח לפניכם.

שגית אפיק: זה קשור להכנסת עבודה.

שלמה מולה: מיכל, לא ענית לשאלה שלי.

מיכל דויטש: אתה נתת שתי דוגמאות.

מיכל דויטש: נתת את הדוגמה של עמותות שנותנות את הכסף לאדם באשר הוא.

שלמה מולה: באוניברסיטאות היום יש מלגות שמעודדות קבוצות מסוימות.

מיכל דויטש: זאת לא הכנסה.

מיכל דויטש: כסף שאדם מקבל בגלל משהו, מצב סוציו אקונומי, הוא לא נותן תמורה בעד אותו כסף שהוא מקבל ולכן זה כלל לא בתוך פקודת מס הכנסה.

מיכל דויטש: הסוגיה שנדונה בסעיף 9(29) לפקודת מס הכנסה הייתה סוגיה שהייתה בתחום האפור, האם מה שנותן מלגאי מחקר מהווה תמורה, כן או לא, והיא נפתרה כאן.

מיכל דויטש: לכן הקבוצה של הפדרציה, של מה שאתה מקבל מהפדרציה, זה בכלל לא בבסיס המס וזאת לא הטבה וזה לא חלק מההכנסות שלך.

מיכל דויטש: אנחנו ביקשנו למנוע מצבים בהם מעבידים יאמרו למשל שהם נותנים מלגה לעובד שלהם וזה לא חלק מהשכר שלו.

מיכל דויטש: הסעיף הזה מאוד מוגדר.

מיכל דויטש: הוא בא לפתור את מערכת היחסים של סטודנטים וחוקרים עם המוסדות ללימוד ומחקר בהם הם שוהים.

מיכל דויטש: אנחנו לא רוצים שייעשה שימוש לרעה בסעיף הזה, כך שסכומים שמשתלמים למישהו שנותן שירות או תמורה אחרת לאותו נותן מלגה, יברח מבסיס המס.

מיכל דויטש: אם יש סטודנט שגם חוקר וגם מתרגל באוניברסיטה, אתם מצפים שהסכום שהוא מקבל יפוצל חלקו לעבודה שהוא עושה ואז הוא חייב במס כמו כל דבר, לבין מה שהוא מקבל כמלגה שהוא לא נותן בעדה תמורה.

מיכל דויטש: בדיוק אותו הדבר לגבי עובד בנק יהב שהבנק מעודד אותו לצאת ללימודים, בדיוק אותו הדבר מהווה הטבה וצריך לזקוף לו הטבה בשכר.

שלמה מולה: שאלת הבהרה נוספת.

שלמה מולה: כל המיסוי שאתם רוצים בו, יחול לגבי מי שיקבל מעל תשעים אלף שקלים?

מיכל דויטש: לא.

שלמה מולה: סכום התקרה תשעים אלף שקלים חדשים, ויראו את הסכום האמור וכולי.

מיכל דויטש: החוק הקודם שאושר בכנסת אושר כך שמלגה שניתנת לסטודנט בתקופת הלימודים, שגם היא תחומה בזמן, תהיה פטורה ממס.

מיכל דויטש: לגבי חוקר שיש לו הגדרה – או חוקר במכון מחקר תורני או שהוא משמש חוקר במוסד מחקרי ולומד במוסד מחקרי בארץ – הגבלנו את זה לתשעים אלף שקלים בשנה.

שלמה מולה: שאלה נוספת.

שלמה מולה: מה קורה אם מקום עבודה נותן מלגה ואת קוראת לזה תמורה.

מיכל דויטש: לא, את התמורה נותן העובד.

שלמה מולה: הוא נותן תמורה בגלל מצב סוציו אקונומי.

שלמה מולה: יש לו למשל מאה עובדים, מתוכם ארבעה-חמישה עובדים שמקבלים שכר מינימום והם לא מתקדמים בסולם הדרגות בעבודה אלא נשארים במקומם.

שלמה מולה: המעביד בא ואומר שאת אותם אנשים בעלי סוציו אקונומי נמוך, הוא רוצה לעודד.

שלמה מולה: זה שונה מהנושא של הצבא.

שלמה מולה: האם גם הם ימוסו?

מיכל דויטש: זה שכר.

שלמה מולה: האם אתם לא יכולים בחוק הזה להחריג אוכלוסייה כזאת?

משה גפני: זה לא החוק הזה.

משה גפני: אתה צריך תיקון לחוק מס הכנסה.

משה גפני: לא על זה מדברים כאן.

מיכל דויטש: סעיף 2(2) לפקודת מס הכנסה.

משה גפני: אתה יכול לומר שמי שנמצא במצב סוציו אקונומי, זה תיקון לחוק.

משה גפני: אני עכשיו נותן לך עצה כמחוקק.

מיכל דויטש: אפשר להגדיל את סף המס ואז הכל יהיה פטור.

משה גפני: אנחנו ריווחנו את המס בחוק ההסדרים.

משה גפני: זה היה בתמורה לאש"ל.

משה גפני: היה ריווח של מדרגות המס ב-140 מיליון שקלים.

משה גפני: אתה יכול להגיש הצעת חוק ויכול להיות שהצעת החוק הזאת גם תהיה פופולרית והיא תעבור.

משה גפני: מבחינתי היא עשויה לעבור.

משה גפני: אתה יכול לומר שכאשר יש עובד שמצבו הסוציו אקונומי או מצבו הכלכלי נמוך או שהוא מקבל שכר מינימום, אם המעביד שולח אותו להתקדם בעבודה – דהיינו, להשכלה גבוהה או לדברים מהסוג הזה – הוא לא ימוסה.

משה גפני: זאת הצעת חוק שהיא הצעת חוק כמעט מהפכנית מבחינת מדיניות המס כי את מס הכנסה זה לא מעניין בכלל.

משה גפני: אתה מקבל 4,000 שקלים משכורת ואתה מקבל עוד 8,000 שקלים הטבה שאם אתה היית עושה את זה לבד, היית משלם את זה מכיסך.

משה גפני: אתה מקבל 12 אלף שקלים.

משה גפני: אם אתה מגיש הצעת חוק כזאת, זאת מדיניות מהפכנית מכיוון שאת מס הכנסה לא מעניינים כל הדברים עליהם אתה מדבר.

משה גפני: מבחינתו זה לא רלוונטי.

משה גפני: זה שכר שאתה מקבל תמורת עבודה.

שלמה מולה: מיכל, במקרה כזה אתם עשויים לתמוך?

משה גפני: מה זה משנה במה הם יתמכו?

משה גפני: מספיק לך שאני אתמוך.

משה גפני: הם יתנגדו לזה כי זה משנה להם את מדיניות המס.

משה גפני: לפי דעתי יש מקום לחוק הזה.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב ראש, אני מבקש לגבי הנוסח המוצע.

יוחנן פלסנר: השתכנעתי שהנוסח החדש של החוק בא באמת לטפל בסוגיה הספציפית של עובד-מעביד ולא מכיל טקסט גורף שמאפשר למסות.

יוחנן פלסנר: אני חושב שזה חשוב שפיצלת את החוק ושעמדת על כך שהשינוי הזה יתבצע.

יוחנן פלסנר: אני חושב שכדי להשלים את המלאכה, במקום המילה "למשלם המלגה" הייתי אומר "למעניק המלגה".

שגית אפיק: אולי ל"נותן".

שגית אפיק: בהגדרה של תמורה יש לך מתן שירות כלשהו.

יוחנן פלסנר: נותן.

יוחנן פלסנר: בסדר.

שגית אפיק: זה מקובל עליכם?

שגית אפיק: זה קוהרנטי.

משה גפני: אגב, יש מישהו מהאורחים רוצה להתייחס לתיקון?

נועם וייצנר: אני מהתאחדות הסטודנטים.

נועם וייצנר: הערה לגבי סעיף 3, בהחרגה של התמורה.

מיכל דויטש: זה החוק הקיים.

משה גפני: זה החוק הקיים.

משה גפני: אנחנו לא דנים עליו.

נועם וייצנר: יכול להיות שצריך להעיר גם על זה כי ההחרגה כאן של התמורה לפעילות קהילתית של הסטודנט או החוקר מטעם מוסד הלימוד והמחקר או בזיקה אליו.

נועם וייצנר: אני חושב שפעילות קהילתית כזאת, ברובה לא קשורה למוסד הלימוד אלא קשורה לגופים אחרים שמעניקים מלגות על סמך פעילות קהילתית וחברתית, אבל זה לא משויך למוסד הלימוד.

מיכל דויטש: זה בזיקה.

מיכל דויטש: לכן השתמשנו במונח בזיקה, אבל זה החוק הקיים.

מיכל דויטש: זה לא קשור.

מיכל דויטש: לכן השתמשנו במונח "או בזיקה אליו".

מיכל דויטש: הצהרנו לפרוטוקול שפעילות קהילתית חברתית, היא לא תמורה.

שגית אפיק: היא לא תמורה.

שגית אפיק: זה הובהר בהכנת הצעת החוק וזה מובהר בצורה הרחבה ביותר.

סתיו ארז: זה לא יכול להסתכם בהצהרה לפרוטוקול.

שגית אפיק: זה לא לפרוטוקול.

שגית אפיק: זה מופיע בחוק.

סתיו ארז: ברגע שאתם מכניסים את התמורה, גם פעילות קהילתית נכנסת לתמורה.

שגית אפיק: אנחנו אומרים שכל אלה לא ייחשבו תמורה.

סתיו ארז: מדובר על כך שיש החרגה בגלל שמעורבות חברתית נחשבת כתמורה.

סתיו ארז: ברגע שיש את ההחרגה, זה בגלל שמעורבות קהילתית נחשבת לסוג של תמורה ולכן מחריגים אותה.

משה גפני: ניכנס לקונוטציה ולצורה בה אנחנו דנים כרגע.

משה גפני: אני מקיים דיון ארוך על חוק קצר.

משה גפני: מה שהובא כאן על ידי הלשכה המשפטית שלנו זה החוק הקיים ובו אנחנו לא דנים.

משה גפני: החוק הקיים אושר, הפעילות הקהילתית הוחרגה ולא ישלמו על זה מס.

משה גפני: אין דיון לגבי הנושא הזה.

משה גפני: יש דיון על נושא אחר לחלוטין עליו אנחנו דנים, שאלה שלושת השורות או שתיים וחצי השורות שנמצאות בראש העמוד, וזאת הנוסחה אותה דרשנו, הלשכה המשפטית שלנו והלשכה המשפטית של רשות המסים בסופו של דבר גם הסכימה, ואנחנו משנים מהנוסח המקורי שאושר במליאת הכנסת ועושים אותו ידידותי יותר מבחינת הסטודנטים, אנחנו עושים אותו יותר מדויק ואנחנו עושים אותו מכוון בדיוק לנקודה עליה דיברנו.

משה גפני: עכשיו, מה השאלה שלך?

סתיו ארז: האם זה לא רק עניין של פרשנות והאם לא יוכלו לומר שבעצם תמורה של מעורבות חברתית שאינה קשורה למוסד היא בגדר תמורה, כמו שהגדרתם?

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: היועצת המשפטית של הוועדה תשיב לך.

שגית אפיק: הפעילות הקהילתית או החברתית של הסטודנט מוחרגת מהתמורה ולא בגלל שחשבנו שהיא עלולה להיות תמורה אלא משום שהסטודנטים  שהופיעו כאן בהכנת החוק הזה ביקשו שיהיה ברור ושייכתב במפורש שפעילות חברתית אינה תמורה.

שגית אפיק: לכן זה הוכנס לכאן, למען הסר ספק.

שגית אפיק: לכן הטענה שלך היא לא נכונה.

סתיו ארז: אבל זאת רק פעילות קהילתית שניתנת למוסד.

שגית אפיק: או בזיקה אליו.

דלית זמיר: כל השאלה היא אם ניתנה תמורה למוסד.

דלית זמיר: זה לא בזיקה למוסד.

שולמית גרי: אני ממכון ויצמן, מטעם ועד ראשי האוניברסיטאות.

שולמית גרי: אנחנו רוצים לאשר את התיקון הזה.

שולמית גרי: התיקון הזה הוא על דעתנו.

יוחנן פלסנר: אני יוצא לדיון על חוק טל.

משה גפני: כל הזמן נראה לי שחוק טל יותר חשוב לך יותר מהסטודנטים.

משה גפני: לא יודע למה, אבל כך נראה לי.

משה גפני: איך תסתדר בלעדיי?

משה גפני: מי יריב אתך?

יוחנן פלסנר: תשלח מישהו אחר.

נחמן שי: אני אייצג אתכם.

משה גפני: אתם מכירים את כל הנתונים?

משה גפני: הגניבות של החרדים זה יותר ממה שאתם חושבים.

משה גפני: אתם לא יודעים את כל הנתונים.

משה גפני: תראו ב"ידיעות אחרונות".

משה גפני: תקראו שם, אם חסרים לכם נתונים על המשוגעים החרדים ועל הגנבים החרדים.

משה גפני: אם הייתי תופס איזה חרדי, מה שהייתי עושה לו.

שולמית גרי: אני רק רוצה לוודא כי לדעתי לא שמענו את מלוא התיקון.

שולמית גרי: התיקון בו מדובר הוא בסעיף התמורה -  ומיכל, תאשרי לי שזה התיקון – לאחר המלים "למתן שירות כלשהו לנותן המלגה", ונמחקות המלים "למוסד הלימוד והמחקר".

שגית אפיק: כן.

שולמית גרי: זה תיקון אחד.

שגית אפיק: זה יהיה לנותן המלגה.

שולמית גרי: כן, כך אמרתי.

שולמית גרי: בתיקון השני, בפסקה (1) לסעיף התמורה, בסופו יהיה כתוב "במוסד הלימוד והמחקר".

שגית אפיק: כן.

שולמית גרי: מצוין.

שולמית גרי: זה הנוסח שמוסכם עלינו.

שגית אפיק: ההגדרה של תמורה תהיה עכשיו:     "לרבות כל התחייבות של הסטודנט או החוקר למתן שירות כלשהו לנותן המלגה או למילוי תפקיד בו, ולעניין זה כל אלה לא ייחשבו תמורה:     (1)	התחייבות של הסטודנט או החוקר להקדיש את מרב מרצו וזמנו ללימודים או למחקר במוסד הלימוד והמחקר".

שגית אפיק: זה יהיה התיקון.

שגית אפיק: זה יהיה הנוסח אחרי התיקון.

משה גפני: אתם תומכים בזה.

שולמית גרי: תומכים, מטעם ור"ה.

אייל רוזנברג: אני מארגון המשתלמים לתארים גבוהים בטכניון.

אייל רוזנברג: אני רוצה לומר שני דברים, אחד מהותי ואחד טכני קצר.

אייל רוזנברג: הדבר המהותי.

אייל רוזנברג: מדובר כאן על מניעה של אפשרות של ניצול לרעה של המנגנון של מלגה בשביל לשלם מלגה במקום שכר, ולכן מוצע לעשות את התיקון.

אייל רוזנברג: עוד צורה אפשרית לניצול לרעה, בפרט באוניברסיטאות היא באמצעות ההגדרה של הקדשת מרב הזמן ללימודים.

אייל רוזנברג: יכולה אוניברסיטה לבוא ולומר למישהו שחלק מדרישות הלימודיות שלו הוא לעשות כל מיני מטלות טכניות, עבודות מינהליות, לנקות את המעבדה, אפילו ללמד, לעשות מחקר עבור אנשים אחרים וכולי.

משה גפני: אתם העליתם את העניין הזה ואנחנו הסכמנו אתכם בהצעת החוק.

משה גפני: אין לנו דרך לפתור את זה.

אייל רוזנברג: השאלה מה קורה כאשר סוג כזה של שירותים מוגדר כחלק מהדרישות הלימודיות.

שגית אפיק: זה שירות.

שגית אפיק: זה לא צריך להיות מוגדר כחלק.

אייל רוזנברג: זה יכול להופיע בפרוטוקול?

משה גפני: בפרוטוקול זה מופיע.

משה גפני: מה שאמרת עכשיו ומה שאמרת אז, מופיע בפרוטוקול.

משה גפני: הוועדה מסכימה.

משה גפני: אמרתי קודם ואמרתי גם בישיבה הקודמת.

אייל רוזנברג: הערה נוספת היא בקשר לגורם שמשלם את המלגה, המוסד שמשלם את המלגה לעומת מי שמעניק אותה.

אייל רוזנברג: יכולה להיות ישות משפטית אחת שהיא לא אוניברסיטה שמממנת מלגות שהאוניברסיטה משלמת לחוקרים בתוכה.

אייל רוזנברג: אם בהגדרה של שירות מדברים רק על שירות לגוף שנותן את המלגה, נאמר איזושהי חברה מסחרית אבל לא לאוניברסיטה, או הפוך, שירות רק לאוניברסיטה ולא לגוף שנותן את המלגה, יכול להיות ששירותים שניתנים לגורם הנוסף הם לא ייחשבו לתמורה למרות שהם צריכים להיחשב כתמורה.

אייל רוזנברג: יכול להיות שתהיה תמורה כאשר למשל חברה מסחרית נותנת תמורה לדוקטורנטים כדי שיבצעו מחקר.

אייל רוזנברג: יכול להיות שהאוניברסיטה תדרוש מהדוקטורנט שירות מסוים עבור האוניברסיטה כמלגאי וגם החברה הזאת תקבל ממנו את השירות של המחקר הממומן שיתבצע.

שגית אפיק: לא הבנתי.

מיכל דויטש: אפשר לתת דוגמה קונקרטית?

אייל רוזנברג: חברת טבע למשל מתקשרת עם הטכניון כדי לבצע מחקר על איזושהי תרופה.

אייל רוזנברג: חברת טבע מקבלת את השירות של מחקר יישומי בפיתוח איזושהי תרופה וזה שירות שהמלגאי ייתן לחברת טבע.

אייל רוזנברג: אבל יכול להיות שהמלגאי גם יידרש על ידי הטכניון לארגן פגישות קבוצה במעבדה, לעשות כל מיני מטלות מינהליות, לנקות את המעבדה בה מבצעים את המחקר הזה וזה שירות שהוא לגורם שמבצע את התשלום, לאוניברסיטה, ולא לגורם שמממן את המלגה.

אייל רוזנברג: לכן אני מציע לשקול לרשום שהשירות הוא למשלם המלגה או למממן או הנותן כי יכולות להיות שתי ישויות נפרדות שלכל אחת מהן אפשר לתת שירותים.

אייל רוזנברג: זאת הערה טכנית.

מיכל דויטש: זאת לא הערה טכנית, אבל אני יכולה לומר שכרשות מסים, ברגע שאנחנו נגלה שיש מעגל שתחילתו וסופו הוא כזה שניתן שירות בעד סכום שמישהו הגדיר כמלגה, יש לנו את כל הכלים לא לתת את הפטור ולומר שמדובר בהכנסה שהיא ממתן שירות של אותו מקבל, בין אם למוסד ובין אם לקרן ביחד ולחוד.

שגית אפיק: רשות המסים תפרש מי הוא נותן המלגה בכל מקרה ספציפי וזה יפתור את זה.

משה גפני: יש עוד הערות?

משה גפני: רבותיי, אנשי קדימה, אתם מצביעים בעד החוק או נגד?

מגלי והבה: למה אתה נבהל?

משה גפני: לא נבהל אלא פשוט הגעתי לסיכום עם הממשלה.

משה גפני: אתם בעד?

שי חרמש: אני  מנוע מלהצביע.

מגלי והבה: אני נמנע.

משה גפני: תקריאי את הנוסח המתוקן.

משה גפני: אני פשוט הגעתי לסיכום עם הממשלה והנוסח הזה מקובל על כולם.

משה גפני: אני רוצה לעמוד בסיכום.

שגית אפיק: הנוסח הזה מבהיר שהוא בא לפתור באמת את הבעיה.

משה גפני: הוא בא לתקן.

שגית אפיק: הוא לא בא לקלקל אלא הוא בא להבהיר את החוק והוא מוסכם על כולם.

שגית אפיק: בפקודת מס הכנסה (להלן – הפקודה) בסעיף 9(29) בהגדרה "תמורה" במקום "למוסד הלימוד והמחקר" יבוא "לנותן המלגה" ובפסקה (1) שבה, בסופה יבוא "במוסד הלימוד והמחקר".

משה גפני: אנחנו מצביעים על אישור הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: ה צ ב ע ה     אושר     אין נגד.

משה גפני: נמנע אחד.

משה גפני: הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: תודה רבה.