ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 341, 2011-01-04 10:30

אלכס מילר: בוקר טוב לכולם, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת החינוך, אנחנו ממשיכים בסדר היום.

אלכס מילר: הנושא – הצעה לסדר היום, דיון מהיר.

אלכס מילר: החלטת משרד החינוך לתת עדיפות בהעסקת מורים ערבים למועמדים שהתנדבו בשירות הלאומי, של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

אלכס מילר: הגשת דיון מהיר, אתה רוצה לנמק?

אלכס מילר: בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, אנחנו קראנו בעיתון ידיעה.

אלכס מילר: איזה עיתון?

ג'מאל זחאלקה: "הארץ".

ג'מאל זחאלקה: ידיעה על מכתב, אמנם פנימי בתוך משרד החינוך, אבל שהוא מדבר על כך.

קריאה: השם "הארץ" מצחיק?

אלכס מילר: לא, לא מצחיק.

אלכס מילר: לא, משום מה, פשוט העיתון לא מגיע אלי אף פעם, אתה יודע, אני גר באריאל, אז אני גם לא יכול לדעת על מה בדיוק כותבים שם.

קריאה: לא צריך לגור באריאל, כדי לקבל הארץ.

אלכס מילר: אז כנראה שהתשובה לתושבי אריאל זה שיבואו לכנסת, יקבלו עיתון הארץ.

אלכס מילר: בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו קראנו בעיתון ידיעה על מכתב פנימי במשרד החינוך, שמדבר על כך שבניקוד המועמדים להוראה, יינתנו 30 נקודות לאלה שעשו שירות לאומי, אזרחי לאומי ואנחנו ראינו בזה צעד שפוגע פגיעה חמורה מאוד במערכת החינוך, בלימודים.

אלכס מילר: מי זה אנחנו?

ג'מאל זחאלקה: אני וחבריי, בעצם, אבל אני מדבר בשם עצמי.

מוחמד ברכה: אני והוא, במקרה.

ג'מאל זחאלקה: הוגשו יותר מהצעה אחת, וחבר הכנסת גנאים לא נמצא פה.

אלכס מילר: נכון, סליחה, סליחה.

ג'מאל זחאלקה: בסדר.

אלכס מילר: יש לנו גם, מי שהגיש.

ג'מאל זחאלקה: לכל אחד מאיתנו יש מה להגיד, אבל מה שאמרתי עד עכשיו, אלו עובדות שלא חולקים עליהן.

ג'מאל זחאלקה: כשעשינו חישוב ראינו, קודם כל, התניית קבלה לעבודת הוראה בשירות לאומי הוא דבר פסול.

דני דנון: זו לא התניה, אולי תהיה התניה.

אלכס מילר: חכו, אנחנו עוד לא הגענו.

דני דנון: זה מה שבאתי, בשביל זה באתי, בשביל ההתניה.

אלכס מילר: קודם כל נשמע את משרד החינוך ואז נתייחס, לפי התשובות.

ג'מאל זחאלקה: סטודנט שלמד וקיבל ציונים ועשה הכל ובאים אליו עכשיו עם דבר שהוא בבחינת ענישה, וכל מי שלא יעשה זאת, הוא פשוט ידורג בצורה נמוכה יותר.

ג'מאל זחאלקה: לשם השוואה, המבחן המדובר בערבית, שדובר בו כשהוא מהפכה כאילו בשינוי של קבלת מורים להוראה, הוא בין שמונה ל- 15 נקודות סך-הכל.

ג'מאל זחאלקה: וכנראה המטרה המקורית היתה או התוצאה של מחשבה זאת, שהיא מחשבה מעוותת, היא שמועמדים טובים פחות יכולים להתקבל אל ההוראה, כי מקפיצים אותם.

ג'מאל זחאלקה: ובעצם זה יכול להשפיע לרעה על התלמידים.

ג'מאל זחאלקה: למה לו לתלמיד להתאמץ בלימודים ולהצטיין בלימודים, אם הוא יודע שהוא יכול לעשות משהו שיכול לתת לו, איך אומרים?

ג'מאל זחאלקה: מקדמה ודחיפה, יותר מהצלחה באנגלית ובמתמטיקה ובהיסטוריה או בכל מה שהוא לומד.

ג'מאל זחאלקה: ולכן, אנחנו ביקשנו דיון דחוף.

ג'מאל זחאלקה: בינתיים שר החינוך אמר שהדברים לא מדויקים, כלומר מה שפורסם לא מדויק.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו רוצים לשמוע היום, ממשרד החינוך.

דני דנון: אמר לכם או לעיתון?

ג'מאל זחאלקה: הוא אמר גם לעיתון, שהדברים לא מדויקים.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו רוצים לדעת, עד עכשיו העניין הזה גרם לבלבול בציבור ואנשים לא יודעים בדיוק במה מדובר ולכן אני הייתי רוצה לשמוע את העובדות, מה המצב הקיים ואז להתייחס.

ג'מאל זחאלקה: כי אני לא רוצה לדבר בשם משרד החינוך.

ג'מאל זחאלקה: מה שאני מתייחס זה מה שפורסם בעיתון.

ג'מאל זחאלקה: השר אמר שזה לא נכון, אז מה נכון?

ג'מאל זחאלקה: זו שאלה.

אלכס מילר: חבר הכנסת ברכה, אתה רוצה להתייחס?

ג'מאל זחאלקה: והדיון חשוב גם לשם הבהרת העובדות.

מוחמד ברכה: בהמשך לדברים של חברי, חבר הכנסת זחאלקה אומר כך – הדיון שהצענו לסדר יומה של ועדת החינוך הוא לא דיון על השירות הלאומי או השירות האזרחי, אלא הוא דיון על מערכת החינוך ועל המבחנים לקבלת מורים למערכת החינוך.

מוחמד ברכה: אני מבקש מהיושב-ראש שהדיון יתמקד בשאלה הפדגוגית חינוכית, ולא בבמה לקידום רעיונות שהמקום שלהם זה ועדות אחרות או אפילו מליאת הכנסת, כל חבר כנסת רשאי למצוא את הבמה לדעותיו, הראויה כמובן.

מוחמד ברכה: אבל ההצעה שעומדת כאן לדיון היא האם המבחן בכלל, של שירות לאומי ושירות אזרחי, הוא מרכיב בהכשרת מורים שיהיו טובים יותר לקידום מערכת החינוך.

מוחמד ברכה: לפני הישיבה היה לנו דיון בדו"ח של בנק ישראל על נושא של תקצוב של שעות לימוד במערכת החינוך.

מוחמד ברכה: לפני שבוע-שבועיים היה לנו על מבחני פיז"ה, לפני כן היה על ה- OECD וכל מיני דברים שמדברים על הישגיות שמצביעות בפירוש על משבר עמוק במערכת החינוך הערבית, שמשרד החינוך צריך לתת עליה את הדעת ואחד המכשירים ואחד הכלים הוא מעמדו של המורה, הכשרתו של המורה, מתן זכויותיו של המורה, שכמובן אנחנו תומכים בהם מאוד.

מוחמד ברכה: להכניס מבחן שהוא לא רלוונטי לעצם העניין הפדגוגי, זה דבר שהוא לא מתקבל על הדעת.

מוחמד ברכה: אני חושב שגם שר החינוך יודע, אני יודע מה דעותיו, שהן קרובות לשני חברי הכנסת שעומדים האחד מימיני ואחד לשמאלי, אבל הוא גם יודע שזה לא עומד בשום מבחן משפטי, לבוא ולמנות מורים על-פי דברים שהם לא רלוונטיים לעצם העניין.

מוחמד ברכה: הדבר הנוסף, אדוני היושב-ראש, כולם יודעים שיש בעיה בקבלת המתווה הזה שנקרא שירות אזרחי או שירות לאומי בקרב האוכלוסייה הערבית.

מוחמד ברכה: ואני אמרתי שאנחנו לא עומדים לדיון בעניין הזה, אבל אני אגיד משפט אחד.

מוחמד ברכה: אני האחרון שיתנגד לערכים של התנדבות לטובת החברה.

מוחמד ברכה: אבל הסוגיה הזו צריכה להיות נדונה במקומות אחרים.

מוחמד ברכה: הבעיה כאן שיש קרוב, גם על-פי הנתונים של המינהלת, 80% מהציבור הערבי, הצעירים הערביים, מתנגדים לשירות האזרחי, אני אומר שזה הרבה מעל, זה בין 90% ל- 95% לפחות.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, מורה – 70%, 60%.

אלכס מילר: אנחנו כרגע לא מדברים.

מוחמד ברכה: מובן שלא.

מוחמד ברכה: אבל מורה שיתקבל למערכת החינוך, כשהוא עומד במערכת, להתקבל למערכת החינוך במגזר הערבי, כשהוא עומד בניגוד לדעת הרוב המכריע של האוכלוסייה הערבית, זה בעצם לייצר נטע זר בתוך מערכת החינוך.

מוחמד ברכה: אדם שהוא לא חי את הוויית חברתו ועמו, ולכן זה ניסיון של אילוף פוליטי וזה לא ניסיון לקידום פדגוגי.

דני דנון: אם הוא עושה שירות אזרחי, הוא לא חי בעמו?

מוחמד ברכה: אתה לא הקשבת.

מוחמד ברכה: אתה דיברת עם מישהו אחר.

מוחמד ברכה: אתה לא הקשבת.

מוחמד ברכה: אמרתי שעל-פי הנתונים, גם של המינהלת, 80% מהצעירים הערביים מתנגדים לשירות האזרחי.

מוחמד ברכה: אני אומר שזה יותר מ- 95%.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, עובדתית, מי שהולך לשירות אזרחי, הוא נמצא במיעוט שולי בתוך העם שלו, בתוך החברה שלו ולא ייתכן שאלה שככל שהם נמצאים בשוליים, זה יהיה כרטיס הכניסה שלהם למערכת החינוך.

מוחמד ברכה: אני מדבר על ההיגיון הפשוט.

מוחמד ברכה: יש דעות פוליטיות שונות בכל מה שקשור לשירות האזרחי, שירות לאומי, שכבר אני מתנגד אליו לחלוטין ואני מוכן לשרטט את מניעיי ואת תפישתי בעניין הזה, במקום אחר.

מוחמד ברכה: אבל פה, בהקשר הזה, גם הדיון שהציע חבר הכנסת זחאלקה, וגם הדיון שהציע חבר הכנסת גנאים וגם הדיון שאני מציע, הוא שהעניין הזה אינו רלוונטי לקידום מערכת החינוך ולמינוי מורים.

מוחמד ברכה: לא ב- 30 נקודות, ולא בנקודה אחת.

מוחמד ברכה: זה לא רלוונטי וזה לא עומד בשום מבחן.

מוחמד ברכה: ועל כן אני מבקש, אדוני היושב-ראש, משרד החינוך, שיבהיר כאן שהדיון על השירות האזרחי מתקיים במקום אחר, במערכת החינוך השיקול הוא אך ורק חינוכי ואך ורק פדגוגי וזה המפתח למינוי מורים.

מוחמד ברכה: מורים טובים, מוכשרים, שהם מוכשרים במובן שיש להם את ההכשרה ויש להם את הכישרון, הכוונה, הם אלה שנדרשים למערכת.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

אלכס מילר: תודה, חבר הכנסת ברכה.

אלכס מילר: חבר הכנסת גנאים, גם אתה יזמת את הדיון, אתה רוצה להתייחס עכשיו?

אלכס מילר: בבקשה.

מסעוד גנאים: תודה.

מסעוד גנאים: אני חושב שאת העניין המרכזי פה, חוץ מהעניין של הפרויקט של השירות הלאומי, היותר חשוב הוא שהכנסת קריטריון ושיקול לפי דעתי שהוא לא פדגוגי ולא מקצועי, כאשר באים לדרג אלה שהם מבקשי משרות בהוראה וזה ניצול, לפי דעתי.

מסעוד גנאים: משום שזה נכתב בהוראה וכולם יודעים, יש הרבה ביקוש.

מסעוד גנאים: יש הרבה ביקוש.

מסעוד גנאים: יש הרבה מורים, יש הרבה כאלה בוגרי מכללות להכשרת מורים שרוצים באמת להצטרף להוראה ולעבוד ואין כל-כך מקומות עבודה בחברה הערבית ובבתי-הספר הערביים.

מסעוד גנאים: לכן, לבוא היום ולשים את השיקול הזה, כאילו השירות הלאומי או השירות האזרחי הוא אחד הקריטריונים לדירוג המורים ולתת לזה 30 נקודות ועל תעודת BA, MA, כמה זה, עשר או 15 נקודות?

מסעוד גנאים: אולי פחות מזה?

מסעוד גנאים: על השיקול העיקרי שבו אני רוצה לבחון את המורה, את הכושר שלו האינטלקטואלי והפדגוגי, הרבה פחות מהקריטריון או מהשיקול של השירות הלאומי?

מסעוד גנאים: אני חושב שכל העניין הזה מנסה לקדם את הפרויקט הזה, הכושל לפי דעתי.

מסעוד גנאים: אני רוצה מהמורה גם שייתן, אבל לא במסגרת הזו.

מסעוד גנאים: זה אחד.

מסעוד גנאים: שניים, אני גם רוצה שהמורים הטובים, הטובים, הם שיגיעו למשרות האלה.

מסעוד גנאים: אבל שירות לאומי, עבודה בשירות לאומי, זה קריטריון מקצועי?

מסעוד גנאים: זה קריטריון פדגוגי, חינוכי?

מסעוד גנאים: אני לא חושב.

מסעוד גנאים: חוץ מזה, אני לא יודע, אני רוצה לשמוע ממשרד החינוך.

מסעוד גנאים: אנחנו שמענו וקראנו שמשרד החינוך לא מסכים והוא ירד מהעניין, אני מקווה שזה נכון.

מסעוד גנאים: אני מקווה שזה נכון ושלא במשרד החינוך, לפי דעתי לא יעשו מעצמם או מהמשימה שלהם צחוק, כאשר המנהלת של השירות הלאומי מנסה לעשות מהם שדה ניסויים לפרויקט השירות הלאומי ודווקא למורים שהם ערביים, שמנסים לנצל במקום לפתור את הבעיה שלהם ולמצוא להם מקומות עבודה, אפילו הצענו למשרד החינוך ושלחנו לשר החינוך, והרבה חברי כנסת שלחו, שיש מחסור במגזר היהודי, יש מחסור במורים.

מסעוד גנאים: אז יש הרבה מורים במגזר הערבי, ערבים.

מסעוד גנאים: אז שמורים ערביים ילמדו בבתי-ספר יהודיים.

מסעוד גנאים: במקום למצוא מקומות עבודה למורים, היום באים, מנסים ללחוץ אותם, לנצל אותם, דרך השיקול והקריטריון של השירות הלאומי שהוא באמת אינו שיקול וגם המסר, המסר בכלל לא חינוכי, לא פדגוגי.

מסעוד גנאים: אתה אומר למורה ולבוגר הוראה – כל מה שלמדת 12 שנים, ופלוס ארבע בהכשרת מורים, זה עשר נקודות או 15 נקודות גג, והשירות הלאומי 30 נקודות.

מסעוד גנאים: אני חושב שעל משרד החינוך, אנחנו תומכים בו אם הוא יורד מהעניין הזה, אבל אני חושב, הם יעשו מעצמם צחוק אם הם מסכימים לדבר כזה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: ראשית, אני, חבר הכנסת ברכה, לא יכול להסכים אתך על כך שוועדת החינוך זה לא המקום לדיון על נושא של שירות לאומי.

אלכס מילר: למה?

אלכס מילר: מכמה סיבות.

אלכס מילר: קודם כל, אני חושב שכן שירות לאומי זה חלק מהמערך של הכשרה, ממערך של התנדבות, ממערך של ערכים שצעירי מדינת ישראל יכולים לקבל.

מוחמד ברכה: ניזום דיון.

אלכס מילר: אל תדאג.

אלכס מילר: גם הנושא הזה, קודם כל, היה לנו כבר דיון.

מוחמד ברכה: הדיון שאנחנו יזמנו הוא דיון שאנחנו דיברנו עליו.

מוחמד ברכה: אתה רוצה ליזום דיון על השירות האזרחי?

אלכס מילר: חבר הכנסת ברכה, אל תפריע לי, קודם כל.

מוחמד ברכה: אני לא מפריע לך.

אלכס מילר: אתה מפריע לי.

מוחמד ברכה: אני מתקן אותך.

אלכס מילר: לא צריך לתקן אותי, תודה רבה, אני לא צריך עזרה.

מוחמד ברכה: אתה עושה טעות.

אלכס מילר: בסדר.

אלכס מילר: אז אני, אז קודם כל, הדיון על הנושא של השירות הלאומי במגזר הערבי, זה דיון חשוב ומבחינתי היה לנו כבר דיון, חבר הכנסת זחאלקה זוכר אותו, נכון?

אלכס מילר: זה היה בכנסת הקודמת, עם חבר הכנסת מלכיאור, היה דיון מאוד סוער.

ג'מאל זחאלקה: כן.

אלכס מילר: ואני חושב שאנחנו גם נקיים כאן דיון על זה.

ג'מאל זחאלקה: נאמרו דברים חשובים.

אלכס מילר: יפה.

אלכס מילר: ואם כבר, המקום שצריך להיות דיון על הנושא הזה, זה כאן, בוועדת החינוך, ולא בוועדות אחרות, זה דבר ראשון.

אלכס מילר: דבר שני, אני כן, וזו דעה אישית שלי, כאן בוועדה אני לא בא לעשות כאן סיכום ומי שלא תומך בדעה הזאת, זה עניינו, אבל אני כן חושב ששירות לאומי ושירות אזרחי זה דבר שהוא תורם למערכת ואני גם מברך על כל מי שעוסק בנושא הזה.

אלכס מילר: ואני גם מכיר את התופעה של פעילות אינטנסיבית של הנהגה ערבית כנגד הנושא הזה וצר לי על כך, שאני חושב שדווקא בעניין הזה, שרוב רובם של כל מי שעושה שירות לאומי, וזה לא משנה באיזה מגזר, הוא אך ורק מסייע לאותו מגזר.

אלכס מילר: עושים את זה, גם במגזר הערבי, גם במגזר החרדי, וגם במגזרים אחרים, ואך ורק מה שנעשה שם, זה רק תרומתם של אותם הצעירים למגזר הזה.

אלכס מילר: ואני כן חושב שהמדיניות והמנהיגות שנופלת כלפי הנושא הזה, צריכה להשתנות.

אלכס מילר: וזה דווקא יתרון.

אלכס מילר: זה בעניין הזה, כהערה אישית שלי.

מסעוד גנאים: יש פיתרון בבתי-הספר לעניין הזה.

מסעוד גנאים: יש פיתרון חינוכי, דרך בתי-הספר, לא דרך שירות לאומי.

אלכס מילר: כרגע לא הדיון כאן.

מסעוד גנאים: יש מקצוע בשם מחויבות אישית בכל בתי-הספר.

מסעוד גנאים: למה לא לנצל ולהרחיב את המחויבות האישית?

אלכס מילר: אני לא יכול לקבל דברים שזה מערך כושל, אני לא יכול לקבל את הדברים הללו ממך, זה דבר ראשון.

מסעוד גנאים: למה?

אלכס מילר: כי ככה.

אלכס מילר: תשמע, אנחנו לא נפתח את זה כאן אבל תאמין לי שהיה לנו כבר דיון כאן ואנחנו ראינו את הדרך איך אפשר למנוע מצעירים לקחת חלק בזה ומה עושים עם אותם אנשים, שמקדמים את זה במגזר הערבי ואיזה איומים ואיזה דברים נעשים שם, לכיוון האנשים האלו.

אלכס מילר: ראינו את זה ואני לא רוצה להיכנס לזה.

אלכס מילר: תשמע, שתי הערות שאני לא יכולתי לקבל כאן מחברי הכנסת.

מוחמד ברכה: מי שמאוים – שילכו למשטרה ויתלוננו.

אלכס מילר: שתי הערות שאני לא יכול לקבל זה קודם כל שהמערך הזה כושל, זה דבר ראשון.

אלכס מילר: ודבר שני, שזה לא המקום לדון עליו, כי זה כן המקום לדון עליו.

אלכס מילר: ועכשיו אנחנו נעבור למשרד החינוך.

אלכס מילר: משרד החינוך, מי מתייחס לנושא?

אלכס מילר: בבקשה.

ציון שבת: אני מנהל את האגף לכוח-אדם בהוראה במערכת.

מוחמד ברכה: במערכת החינוך כולה?

ציון שבת: מערכת החינוך, כן.

מוחמד ברכה: כולה?

ציון שבת: כולה.

ציון שבת: אני כאן מביא את העמדה של המשרד כפי שהיא גובשה באמת בימים האחרונים, בשבועיים האחרונים, ותרשו לי, אני גם אקרא את זה, כדי שזה יהיה מאוד מדויק, זה קצר מאוד.

אלכס מילר: בבקשה.

ציון שבת: זה גם על דעת השר ועל דעת כל המשרד.

אלכס מילר: בסדר גמור.

ציון שבת: מה שנמסר בשעתו בכל הנוגע לנושא השירות הלאומי אזרחי, נמסר ללא שהתקיים דיון כלשהו אצל השר או מי מטעמו.

ציון שבת: נושא הקריטריונים לשיבוץ מורים מגיע בדרך-כלל לדרגות הגבוהות במשרד, שזה שר, מנכ"ל, ואנחנו, והוא נושא חשוב ורגיש וקריטי במערכת.

ציון שבת: יש הסכמה בכל הדרגים של המשרד, כמובן, הן הפוליטי והן המקצועי, על הנושאים הבאים: אחד – הרעיון להעניק משקל של 30 נקודות, דהיינו יותר מכל מרכיב אחר, הנו מופרז ולא נכון.

ציון שבת: עמדת השר והמשרד מחייבת שירות לאומי אזרחי, מחייבת מבחינת רואה בו כדבר חיוני.

ציון שבת: מחייבת שיש בו ערך חשוב ויש לעודדו גם במגזר הערבי, כמו במגזרים האחרים.

ציון שבת: המשרד בהחלט בודק אפשרות להעניק ניקוד מסוים לבוגרי שירות לאומי אזרחי, אך במשקל סביר שאינו מאפיל על הקריטריונים האחרים המקצועיים כגון תואר אקדמי, שפה וכיוצא בזה.

ציון שבת: הנושא נבחן בימים אלו, לרבות בחינה משפטית וההחלטה תתקבל בנושא לאחר התדיינות.

ציון שבת: מאחר והמשרד מייחס ערך לנתינה ותרומה לקהילה, מדובר בפרמטר שיכול גם הוא להיות רלוונטי.

דני דנון: מה קורה היום בפועל?

דני דנון: עד שתחליטו.

ציון שבת: לא, זה לא פועל.

אלכס מילר: כל עוד אין להם גיבוי משפטי, חבר הכנסת דנון, הם לא יכולים להחליט החלטה .

ציון שבת: עוד לא יצאה שום הנחיה בכלל, עוד לא יצאה שום הנחיה למשרד להתחיל את זה בכלל.

ציון שבת: מישהו ראה התכתבות פנימית של המשרד והחליט שזה כבר החלטה של המשרד, זה לא החלטה.

ציון שבת: זה חילופי דעות או התכתבות פנימית של המשרד.

ציון שבת: אנשים במשרד הם חושבים, מחליפים דעות ביניהם כל הזמן.

דני דנון: לא צריך להתנצל, להפך.

ציון שבת: לא, אני מסביר את זה.

אלכס מילר: בסדר גמור.

אלכס מילר: שמענו.

אלכס מילר: אנחנו ממשיכים הלאה.

אלכס מילר: חבר הכנסת דנון, אתה רוצה עכשיו או אתה רוצה עוד קצת לשמוע?

דני דנון: אדוני היושב-ראש, אני חושב ששמענו מספיק.

דני דנון: טוב שהצביעות של חברי הכנסת הערביים פה היא חוצת גבולות, שמצד אחד אתם באים פה לוועדות ודורשים שיהיה חוק הבטחת ייצוג וחוק שוויון וחוק צמצום פערים, ומצד שני, כשזה מגיע לשירות אזרחי בקהילה שלכם, אתם אומרים – 85% אסור לנו.

דני דנון: זה בושה וחרפה ואני פה אומר, אדוני היושב-ראש, שמבחינתי, השירות האזרחי הלאומי זה כמו תעודת יושר.

דני דנון: אם מישהו הולך היום ומתנדב בקהילה שלו, זה נקודת זכות, לא צריך להתבייש בזה וגם משרד החינוך, אני אדבר עם השר על זה, מה זה, מה אתם מתנצלים?

דני דנון: אתם צריכים לבוא ולהגיד – אנחנו גאים בכך, אנחנו 30 נקודות.

דני דנון: מבחינתי, שזה יהיה תנאי, תנאי, לא עדיפות, תנאי, שמי שרוצה להיות מורה במדינת ישראל, יעשה את השירות האזרחי, שירות לאומי.

דני דנון: לא מדובר פה על שירות צבאי.

דני דנון: ואדוני היושב-ראש, אנחנו צריכים לשקול אם אנשי השירות הלאומי, להחיל את זה לכל, כל השדרה השלטונית של נציבות שירות המדינה, שתהיה העדפה, כמו שהיום יש העדפה למועמדים ערביים וקיים, במסגרת חוק הבטחת הייצוג.

דני דנון: אם היום מגיע מועמד ערבי לוועדה, עם נתונים זהים למועמד יהודי, הוא יקבל העדפה.

דני דנון: זה קיים על-פי החוק היום.

דני דנון: לכן אנחנו צריכים לעשות את התיקון הזה שברגע שמגיע מועמד, ולא רק בוועדת החינוך, בכל המשרדים הממשלתיים, תהיה העדפה לאנשים שעשו את השירות האזרחי הלאומי ואנחנו נגבש את הצעת החוק הזאת, נשמח לקבל את התמיכה של אנשי השירות האזרחי הלאומי ולשים סוף לכך.

דני דנון: אתם לא יכולים מצד אחד לבוא ולהגיד – יש פה חוסר שוויון, יש את החוק שהעברתם בכנסת בתמיכתנו, אנחנו דורשים עוד ייצוג.

דני דנון: חבר הכנסת טיבי לא פה, כל פעם הוא דורש, בבנק ישראל אין ייצוג, בבנק זה אין ייצוג, כל הזמן צועקים.

דני דנון: אבל שירות אזרחי לאומי?

דני דנון: זה אתם אומרים – לא בבית-ספרנו.

דני דנון: אז חבריי, יש גבול לצביעות הזאת ואנשי משרד החינוך, התגובה שלכם היא קצת מתנצלת.

דני דנון: אתם צריכים לבוא ולומר בצורה ברורה וגאה – כן, מי שלא עושה שירות אזרחי ולאומי, הסיכויים שלו להיות מחנך במדינת ישראל, יהיו יותר נמוכים, בצורה משמעותית.

אלכס מילר: תודה.

מסעוד גנאים: ברוך השם שאתה לא שר החינוך.

מוחמד ברכה: לאור התשובה של משרד החינוך שהוא לא גיבש עמדה והוא רוצה לשקול את העניינים המשפטיים וגם העניינים הפדגוגיים.

מוחמד ברכה: ולאור העובדה שיש מרכיבים מניחים את הדעת למה שנאמר על-ידי משרד החינוך ויש מרכיבים שמחייבים טיפול ולפחות התנגדות אצלנו.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא יודעים על מה להתייחס.

מוחמד ברכה: לכן אני מציע בשם חבריי המציעים, למשוך את ההצעה עכשיו ולחזור לדיון הזה ברגע שזו תהיה העמדה של משרד החינוך, שיהיה על מה לדון באופן קונקרטי.

מוחמד ברכה: הם אומרים שמה שפורסם בעיתון זה לא נכון ואי לכך אמרו מה שאמרו.

מוחמד ברכה: אני מציע, כשהם יבקשו את העניינים האלה, אנחנו נחזור לפה ולכן אנחנו, שלושתנו, שהגשנו את ההצעה, מושכים את הדיון והדיון הזה יכול להתחדש ביוזמתך או ביוזמתנו, כאשר למשרד החינוך תהיה עמדה.

מוחמד ברכה: אני מודה לך.

אלכס מילר: תודה רבה, חבר הכנסת ברכה.

דני דנון: אני מבקש, אדוני, מבקש מזמן הקיצוב להקציב לוחות זמנים שייתנו את התשובות פה בוועדה, לגבי הנושא הזה.

דני דנון: לא להשאיר את זה באוויר.

מוחמד ברכה: אנחנו לא קוצבים בדרך-כלל, אנחנו מבקשים.

מוחמד ברכה: הוועדה מבקשת דו"ח על עמדה מסוימת בטווח של זמן, אני חושב שהנושא הזה עומד על סדר היום שם.

מוחמד ברכה: חזקה עלי ועליהם, שהדבר הזה יובא בהקדם ולכן אין מה לדון בהיעדר עמדה ברורה של משרד החינוך.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: יש לנו פה מינהלת השירות האזרחי לאומי, בבקשה.

מוחמד ברכה: אנחנו לא עושים את הדיון.

אלכס מילר: אתה הצעת.

אלכס מילר: לא קיבלתי.

אלכס מילר: בזמן הסיכומים, אני אסכם כאן את הדיון.

אלכס מילר: אבל ממש לא מתכוון.

מסעוד גנאים: אלכס, הדיון הוא לא על השירות הלאומי.

מסעוד גנאים: אני מאוד רוצה לשמוע אותו.

אלכס מילר: רבותיי, אתם נמצאים כאן בוועדה, הדיון כאן, יש פה מוזמנים שבאים להתייחס לעצם הנושא.

אלכס מילר: וכמו שאתם קיבלתם זכות דיבור, הוועדה הזאת נותנת זכות דיבור לכל מי שמוזמן.

אלכס מילר: חבר הכנסת ברכה, אתה רוצה לשבת ולהיות חלק מהדיון, אנא שב.

אלכס מילר: אל תעמוד.

מוחמד ברכה: אתה עכשיו מקיים דיון פוליטי בעניין שלך.

אלכס מילר: אתה יזמת את הדיון.

אלכס מילר: אתה יזמת ואני אחליט אם הדיון ימשיך או לא.

מוחמד ברכה: אתה עושה דיון פוליטי שלך ושל דנון.

אלכס מילר: חבר הכנסת ברכה, מי שעשה אותו פוליטי זה אתה, לא אני.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: אנחנו ממשיכים.

אלכס מילר: מינהלת השירות האזרחי, בבקשה.

שלום ג'רבי: תודה רבה אדוני היושב-ראש, בוקר טוב.

שלום ג'רבי: רק לומר כמה נתונים.

שלום ג'רבי: קודם כל, שנבין, יש לנו היום כ- 1,500 מתנדבים בשירות האזרחי הלאומי במגזר הערבי.

שלום ג'רבי: החברים האלה מתנדבים רובם ככולם בתוך המגזר הערבי, לטובת המגזר הערבי, לטובת החברה במגזר הערבי כך שאני בכלל לא מבין את ההתנגדות שיש לכם, ההנהגה הערבית, אני לא רוצה להיכנס אליה.

אלכס מילר: ההתנגדות אידיאולוגית.

שלום ג'רבי: אני לא נכנס לאידיאולוגיה, אני לא נכנס לפוליטיקה.

דני דנון: שנה שעברה כמה היו לכם?

שלום ג'רבי: שנה שעברה היה 1,200 והרף יעלה בעזרת השם ויש לנו התנגדויות קשות מאוד, איומים והשמצות וקוראים להם מצורעים ובוגדים ואני לא רוצה להגיד מי חברי הכנסת שקראו להם.

שלום ג'רבי: אנחנו מתמודדים עם חבר'ה מצוינים מהמגזר הערבי, שהמגזר הערבי, ההורים שלהם, המורים שלהם, מחנכים אותם לתת ולתרום.

שלום ג'רבי: הם באים בחפץ לב לבוא ולתרום.

שלום ג'רבי: מה שאני סך-הכל ביקשתי ופניתי לשר החינוך ולמנכ"ל משרד החינוך לומר משהו, דבר מאוד פשוט – אני לא רוצה לפגוע במעמד המורה במגזר הערבי, לא רוצה שייכנסו מורים פחות טובים למגזר הערבי.

שלום ג'רבי: מה שאני ביקשתי, שאותו מורה שמקבל אותו מספר נקודות, כמובן שעובר את תנאי הסף, שמקבל את אותו מספר נקודות, אותו אדם ששירת בשירות האזרחי לאומי, יקבל נקודות העדפה, הטבה.

שלום ג'רבי: זכויות מגיע לכל אדם כעצם היותו אזרח במדינת ישראל וזה מה שביקשתי.

שלום ג'רבי: אני שמח מאוד שאנשי משרד החינוך יקדמו את העניין הזה ואני מבין שגם שר החינוך תומך בזה ולכן אני מודה לכם שנעניתם לבקשתי ואני מקווה מאוד ואנחנו נוכיח לכולם שהחבר'ה האלה יבואו, יגדלו, יתרמו, ואין ספק שמי שתורם לחברה שלו הוא גם יהיה מורה הרבה יותר טוב בבית-הספר.

שלום ג'רבי: תודה.

אלכס מילר: מצוין.

אלכס מילר: השאלה היא, מבחינתי, האם היום מבחינת ההיבט התקציבי, מבחינת ההיבט התקציבי, מה ההערכות, כמה במגזר הערבי יש אפשרות לשילוב של הצעירים בכל מה שקשור לנושא של שירות לאומי ושירות אזרחי, חבר הכנסת דנון, רק שתדע לך שזה גם כן אחת מהבעיות הקשות.

אלכס מילר: אפשר לבוא ולצעוק כאן עד מחר עד כמה זה חשוב, אבל בסופו של דבר זה עניין תקציבי.

אלכס מילר: כי אם לא מפנים כספים לטובת העניין הזה.

דני דנון: יש לכם בקשות שדחיתם?

שלום ג'רבי: אדוני היושב-ראש, אם לפני כחצי שנה, שבעה חודשים, אני סך-הכל בתפקיד חצי שנה.

אלכס מילר: ברכות.

שלום ג'רבי: תודה.

שלום ג'רבי: אם לפני חצי שנה אנחנו היינו בבעיה של חברה שרוצים להתנדב במגזר הערבי לא היה להם תקנים, היום יש לנו מאות תקנים שהם פנויים, היום אין דבר כזה שמישהו רוצה להתנדב.

אלכס מילר: כמה אתה יכול לקלוט היום?

שלום ג'רבי: מאות ואלפים.

שלום ג'רבי: אין לי שום הגבלה, היום.

דני דנון: אנחנו נדאג לתקציבים לכך, אדוני.

דני דנון: זו תהיה הבעיה – אנחנו נטפל.

שלום ג'רבי: הנושא הזה הוא נושא חברתי במעלה ראשונה, זה פרויקט לאומי שאני חושב שכל מי שהתנדב, החברה של מדינת ישראל תיראה אחרת.

אלכס מילר: מצוין.

אלכס מילר: לשכת עורכי-הדין, יש לנו כאן את עו"ד אריאל גלבוע.

אריאל גלבוע: שני דברים.

אריאל גלבוע: אחד, קודם כל, מורה הוא קודם כל מחנך ומי שמכיר את בג"צ ישראל אלדד, בראשית שנות ה- 50 נאמר שגם מורה למתמטיקה, קודם כל מחנך ורק אחר-כך מלמד.

אלכס מילר: חבר הכנסת רותם אתה יכול להיכנס.

אלכס מילר: היה לנו פה מחאה של חברי הכנסת הערביים שיצאו במחאה מישיבת הוועדה, אבל אני אשמח.

דוד רותם: אז לא הבנתי, מה, אתה רוצה שאני אחליף את חברי הכנסת הערביים?

אלכס מילר: לא, אני רואה שבאת ואני אשמח לשמוע את דעתך כלפי השירות הלאומי, כיושב-ראש ועדת חוקה.

אלכס מילר: אנחנו מברכים אותך.

אריאל גלבוע: אין ספק שמורה צריך לשמש גם דוגמה אישית, בוודאי מחנך, ולכן אני חושב ששירות אזרחי זה דבר נכון.

אריאל גלבוע: אבל שירות אזרחי לאומי או צבאי, לא ניתן להחלה אך ורק על מגזר אחד.

אריאל גלבוע: אם רוצים לקבוע את השירות האזרחי לאומי צבאי כקריטריון לקבלת אדם להוראה, חייבים להחיל את זה גם על האוכלוסייה היהודית באותה מידה.

אריאל גלבוע: לא ייתכן שבאוכלוסייה יהודית אדם שלא נותן שירות לאומי, אזרחי או צבאי, יהיה באותו מעמד לאדם ששירת שירות כאמור ולעומת זאת במגזר הערבי, נעשית ההבחנה הזאת, במקרה הזה, זה יהפוך לאפליה פסולה במקום העדפה מתקנת.

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: נכון, תשמעו, כל הנושא של ההתניה בשירות לאומי או בשירות צבאי עלה כבר לסדר היום של הכנסת במישורים שונים ואני חושב שגם בנושא הזה היתה איזה שהיא התייחסות כללית גם של חברי הכנסת.

אלכס מילר: מעניין לשמוע אם גם העניין הזה נשקל במקביל, לכל מה שקשור להתניה בקבלת עבודה במשרד החינוך, כמו שאתם שוקלים לעשות את זה בהיבט של המגזר הערבי אלא גם בשאר המגזרים שלדעתי, חבר הכנסת רותם, אתה מסכים אתי?

אלכס מילר: שהנושא הזה הוא חשוב מאוד להתייחסות.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, אני בכלל לא מבין את הדיון, אני מוכרח לומר.

אלכס מילר: אני אסביר לך מה קרה.

דוד רותם: לא מבין את הדיון, למה אנשים יוצאים, למה אנשים נכנסים.

דוד רותם: הדבר הוא נורא פשוט.

ציון שבת: אדוני, יש כאן טעות.

ציון שבת: סליחה, יש כאן טעות, זה לא התניה אם לקבל אדם להוראה או לא, בכלל זה לא העניין.

ציון שבת: יש במגזר הערבי תור ארוך של אנשים שמחכים ואנחנו מדברים על קידום מינימאלי, אנחנו בטוחים במאה אחוז, כשנגבש את התוכנית, שלא תהיה לזה שום השפעה בסופו של דבר, על אם האדם הספציפי ייכנס להוראה או לא ייכנס להוראה, זה לא קשור.

אלכס מילר: כל תוספת זה יתרון, זה דבר ראשון.

אלכס מילר: נתחיל מזה.

אלכס מילר: כל תוספת זה יתרון, אבל אם על התוספת הזאת מגיעה יתרון על אף שאין משהו במקביל, אז זה יתרון.

שלום ג'רבי: אנחנו בהחלט רוצים לתת מספר ניקוד.

שלום ג'רבי: אני חוזר ואני אומר.

ציון שבת: אבל זה לא יכריע אם אדם יתקבל למערכת.

שלום ג'רבי: זה לא יכריע.

אלכס מילר: סליחה, אתם לא מנהלים כאן ויכוח.

שלום ג'רבי: ביקשתי את רשותך.

אלכס מילר: אתה תקבל.

אלכס מילר: דיברת כבר, לפני שתי דקות.

אלכס מילר: ותקבל.

אלכס מילר: חבר הכנסת רותם, בבקשה.

דוד רותם: היושב-ראש, אני מוכרח לומר שאני פשוט לא מבין את הדיון הזה.

דוד רותם: זה נראה לי דיון הזוי.

דוד רותם: כשיש מדינה אז צריך לשאול מה אני עשיתי עבור המדינה, לא מה המדינה עשתה עבורי.

דוד רותם: לקבל שכר ומשרה בשירות הממשלתי, זה לא דבר שהוא מחויב המציאות.

דוד רותם: אז לכן אני חושב שכאשר באה המדינה והיא אומרת – אני, יש, התרומה אלי היא או בשירות צבאי או בשירות אזרחי, ולכן אני נותנת יתרון למי שעשה את השירות הצבאי או השירות האזרחי, ואני נותן לו תוספת נקודות.

דוד רותם: אני הגשתי הצעת חוק שעברה בקריאה טרומית ואני במשא ומתן עכשיו עם האוצר, שכל מי ששירת שירות צבאי או שירות אזרחי תהיה לו עדיפות בקבלת משרות, תהיה לו עדיפות בנושא של משכנתאות, תהיה לו עדיפות במכרזים.

דוד רותם: אני לא מבין, אנחנו חיים במדינה נורמאלית או אנחנו חיים במדינת טירוף?

דוד רותם: אדם שתרם למדינה, בוודאי מגיע לו איזה שהוא יתרון.

דוד רותם: כי אחרת אנחנו מעמידים מצב שיש בו כך – יש פה משתמטים, ואני לא מדבר על ערבים דווקא, יש פה משתמטים, שמגיעים לשוק העבודה שלוש שנים לפני כל אחד אחר.

דוד רותם: הם צוברים יתרון עצום.

דוד רותם: ואני הולך לעודד את זה.

דוד רותם: אנחנו צריכים לבוא ולומר – רבותיי היקרים, אדם ששירת או שירות לאומי או שירות צבאי במשך שנה, שנתיים או שלוש, ותרם מזמנו למדינה, מגיע לו פיצוי על זה.

דוד רותם: מגיע לו פיצוי על זה.

דוד רותם: כל האחרים הולכים לעבודה למחרת היום שהם גמרו את הבחינות והם מקבלים יתרון עצום וזו שערורייה שאין כדוגמתה.

דוד רותם: אמרתי לך כבר לפני הבחירות, אין אזרחות בלי נאמנות.

דוד רותם: תודה רבה.

אלכס מילר: תודה לחבר הכנסת רותם.

אלכס מילר: רצית להתייחס?

שלום ג'רבי: כן.

שלום ג'רבי: אני רק רוצה לומר, קודם כל חבר הכנסת ברכה נתן נתונים שאני לא יודע מאיפה הוא הוציא אותם, רק למען הפרוטוקול, יש סקר של פרופ' סמי סמוחה, שלא אני יזמתי, שאומר שלמעלה מ- 53% במגזר הערבי, בעד שירות לאומי, למעלה מ- 67% מכלל הציבור הערבי תומכים בשירות ו- 90% שהם החבר'ה שמשרתים בשירות הלאומי יש להם שביעות רצון מאוד גבוהה.

שלום ג'רבי: זאת אומרת ככה שאנחנו נבין שאם לא תהיה התנגדות גדולה, הרף כאן יעלה.

שלום ג'רבי: לעצם העניין שציון ידידי העלה, אני רק רוצה כדי שנבין.

שלום ג'רבי: אנחנו מדברים ואני מבקש להדגיש את העניין.

שלום ג'רבי: אנחנו מדברים שאם אדם מקבל אותן נקודות כשהוא קיבל מספר נקודות שווה, אותו אחד שמתנדב, שהתנדב בשירות האזרחי לאומי, כן יקבל העדפה של מספר נקודות.

שלום ג'רבי: אני לא מחליט לכם כמה.

שלום ג'רבי: אתם הדרג המקצועי, אתם יודעים.

שלום ג'רבי: אנחנו רק מבקשים, וזה גם מה שדיברנו ואני תומך כמובן בהצעתו של שר החינוך וגם בחבר'ה המקצועיים כאן של משרד החינוך, לטובת העניין.

שלום ג'רבי: אנחנו בהחלט רוצים לתת שמי שתורם בשירות האזרחי לאומי, לתת לו העדפה בכל תחום שהוא משרת.

אלכס מילר: עוד מישהו רוצה להתייחס?

אלכס מילר: רבותיי?

אנסטסיה מיכאלי: אתה רוצה לסכם את הדיון?

אלכס מילר: כן.

אלכס מילר: לסיכום, היה לנו כאן מקרה שאני גם אפנה ליושב-ראש הכנסת שלא מקובל עלי שחברי כנסת יוזמים דיון ואז באמצע יוצאים ומביישים בעצם עצם הבקשה שלהם.

אלכס מילר: אני רואה בחומרה את המצב שאנחנו הגענו אליו שרק את האמת של אחד מעניינת והאמת של האחר היא כבר לא חשובה ברגע שבאים ולא מקשיבים ויוצאים מהדיון שאותם החברים יזמו בעצמם.

אלכס מילר: זה בעניין הקשור למחאה שהיתה כאן.

אלכס מילר: זה דבר ראשון.

אלכס מילר: דבר שני, אני רוצה לברך את כל מי שעוסק בתחום של השירות הלאומי ושירות אזרחי.

אלכס מילר: אני חושב שאתם עושים את העבודה החשובה ביותר וגם כל אותם אלו שלוקחים חלק בפעילות החשובה הזו שתורמת לחברה, שתורמת לחינוך, שתורמת לאזרחות נכונה, גם להם מגיע ברכות.

אלכס מילר: בנוגע למה שקשור למשרד החינוך, אני כן חושב שצריכה להיות העדפה, צריכה להיות הטבה לכל אותם אלו שתורמים למדינה, אם זה בהיבט של הגנה על המולדת או שזה בהיבט של תרומה לחברה ותרומה למגזר שהוא מגזר בהם עושים שירות אזרחי או שירות לאומי וזה דבר חשוב ואני כן מקבל את העניין שהיה כאן, אנחנו כאן נקיים דיון מיוחד בכל מה שקשור לשירות הלאומי האזרחי במגזר הערבי ואני כן חושב שזו הוועדה שחייבת לדון בנושא ולא שום ועדה אחרת בכנסת.

אלכס מילר: אנחנו נקבל תשובה מדויקת ממשרד החינוך כהחלטה.

אלכס מילר: אני חושב שאם אני אהיה זהיר במה שאני אגיד כאן, אבל לפחות במה שאני צופה, יהיה לכם גם תמיכה, אמנם לא בקונצנזוס, אבל לפחות תמיכה מחלק גדול של חברי הכנסת בהחלטה אמיצה שתקבלו בכך שתיתנו העדפה ולא צריך להתבייש ולא צריך להתנצל.

אלכס מילר: זה בנושא הזה.

אלכס מילר: אם יש משהו נוסף?

אנסטסיה מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אני יכולה להוסיף, בבקשה מיוחדת?

אלכס מילר: כן.

אנסטסיה מיכאלי: יש כאן נציג מלשכת עורכי-הדין שאמר שמורה זה מחנך.

אנסטסיה מיכאלי: אני חושבת שהדיון הזה הוא מאוד חשוב ויש לנו הרבה מאוד מורים במדינת ישראל ואני הגעתי לדיון הזה, אני חושבת שהוא חשוב, רק מסיבה אחת – כתוב כאן בעצם הבקשה, הענקת נקודות זכות לבוגרי שירות לאומי, המועמדים להוראה במגזר הערבי, הצעה לדיון מהיר של חבר הכנסת מסעוד גנאים, חבר הכנסת מוחמד ברכה וג'מאל זחאלקה.

אנסטסיה מיכאלי: יש לנו מגוון רחב מאוד של אנשי מקצוע שמגיעים מכל מיני מקומות והמדינה שלנו זה מדינה שקולטת עלייה וצריך לתת מענה לאותם מורים שמגיעים גם מארצות-הברית, גם מחבר העמים לשעבר, וגם ממדינות שונות, מצרפת, זה עובדה.

אנסטסיה מיכאלי: ואני מבקשת להבא, אם יהיה סוג כזה של דיון, שיהיו לנו נתונים וכמו שאתה אמרת, ברכה אמר נתונים שלא מובן מאיפה הוא לקח אותם.

אנסטסיה מיכאלי: אני רוצה לראות סטטיסטיקה, כמה מורים יש במדינת ישראל, כמה מורים הגיעו עם תעודה ועם תואר שני אפילו בהוראה מרוסיה אפילו ויש הרבה מאוד מורים שהם יושבים במצוקה והן עובדות כמנקות ולא יכולות לממש את עצמן במקצוע ואני בטוחה שזה בכל המגזרים וצריך לעשות פילוח באמת נתונים שהם נותנים לראות איך אפשר לשלב אנשי מקצוע ראויים, עם תואר, שכבר יש להם את המעמד, יש להם את המקצוע והניסיון ולשלב אותם במערכת החינוך של מדינת ישראל.

אנסטסיה מיכאלי: שיהיו לנו נתונים להבא, לדיונים כאלה.

אנסטסיה מיכאלי: תודה.

אלכס מילר: תודה, גברתי.

אלכס מילר: רק לעניין זה, אנחנו לפני כשבועיים, נכון גברתי, מנהלת הוועדה?

אלכס מילר: קיימנו כאן ישיבה על כל מה שקשור.

יהודית גידלי: בנושא קליטת עליה.

אלכס מילר: שילוב עולים במערכת החינוך ובעקבות הישיבה הזאת, חברי הכנסת ואני בראשם, החלטנו להגיש הצעת חוק שתיקח בחשבון את הסטאז' של המורים שנעשה במדינות מהן הם עלו לישראל ותחשיב את זה כהטבה למענק יובל שזה משכורת ה- 13 לכלל המורים.

אלכס מילר: זה בנושא הזה.

אלכס מילר: תודה רבה, הדיון הזה נגמר.