ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 414, 2011-01-12 09:00

כרמל שאמה-הכהן: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה בעניין תקנות התעבורה, התשע"א-2010, בדבר שיטת הניקוד.

כרמל שאמה-הכהן: אני קודם כול מברך את שר התחבורה שמכבד אותנו בנוכחותו.

כרמל שאמה-הכהן: מי מציג את התקנות?

עוזי יצחקי: אנחנו נציג רקע ומיד ניכנס להקראה, והגורמים המקצועיים – מנהל אגף הרישוי, היועצת המשפטית וסגן מנהל אגף הרישוי ישיבו בפירוט לכל שאלה.

כרמל שאמה-הכהן: הנושא הוצג לי באופן עקרוני על-ידי אנשי  המשרד, כבוד השר.

כרמל שאמה-הכהן: על פניו ההצעה נראית חיובית.

כרמל שאמה-הכהן: בדרך כלל אומרים שצרכנים מחנכים דרך הכיס, אצל נהגים זה כנראה יותר יעיל דרך שיטת הניקוד.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מאמין שמאבק בתאונות הדרכים וחינוך נהגים יכול להיעשות, כמו שגופים אחרים בחרו, דרך איזה קמפיין נגטיבי.

כרמל שאמה-הכהן: אני מאמין בעשייה הזאת שאתה מוביל והמשרד שלך מוביל.

כרמל שאמה-הכהן: הוועדה תשמע את כל בעלי העניין שהגיעו – אולי תומכים, אולי מתנגדים - ואחרי כן נגבש החלטה והצבעה.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

ישראל כץ: תודה, בוקר טוב.

ישראל כץ: באתי לא כי אני חושב שצריכה להיות בעיה בהעברת הנושא, אלא כי אני מייחס חשיבות רבה לתקנה הזו משום שכשנכנסתי לתפקידי היה מונח דוח מבקר המדינה.

ישראל כץ: היינו גם בוועדת הביקורת לפני כמה ימים במעקב אחרי אותו דוח, בדיון שניהל בכישרון רב ידידנו אמנון כהן, שישב בראש הוועדה.

אמנון כהן: עכשיו באתי לעזור בגלל זה.

אמנון כהן: ראיתי שזה תיקון ליקויים.

ישראל כץ: אחד הדברים שהצבענו עליהם בישיבה, שכאן זה מעין סגירת מעגל משום ששיטת הניקוד - השר הקודם שקל לבטל אותה, אבל זה לא בוטל.

ישראל כץ: היה גם צריך לעשות מחקרים שלא נעשו.

ישראל כץ: מצד שני, היא לא הייתה מושלמת, ואחד הליקויים הבסיסיים היה הנושא הזה.

ישראל כץ: לכן, מה שגיבשתי אחרי התייעצות עם הצוות במשרד, זה לתקן את השיטה הקיימת, זו שיטה שמתפקדת.

ישראל כץ: דרך אגב, בינתיים נעשה המחקר שמגבה את השארת האלטרנטיבה הקיימת, עם חיזוקה ותיקונה – שיטת הניקוד על-ידי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

ישראל כץ: לכן יש חשיבות רבה שהדבר הזה, שגם מבחינה מהותית וגם מבחינת הדימוי של לקונה שלא מתוקנת הרבה זמן, יתוקנו.

ישראל כץ: אני מודה לחברי הוועדה.

ישראל כץ: בנוסף, כמו שאמרתי בוועדה לביקורת המדינה, בקרוב נביא הצעות חוק לכנסת, אחרי שוועדת השרים למאבק בתאונות הדרכים ולבטיחות בדרכים קיבלה החלטות על תוכנית כוללת, בתיאום עם המשטרה ועם הפרקליטות, של אכיפה, שיפוט וענישה והתמקדות בעבירות מהותיות על מנת לצמצם את הנפגעים.

ישראל כץ: אני מקווה שהכנסת תעמוד במבחן הציבור, במובן החיובי שלו, בזה שנציגי ציבור יכולים לנקוט בפעולות שלפעמים נראות לא פופולאריות לרגע, אבל אין שום ספק שהן מתבקשות.

ישראל כץ: השיטה, כמו שרמזת אדוני היושב ראש, לעשות חיים קלים לנהגים, היא שיטה לא נכונה.

ישראל כץ: השיטה הנכונה היא לוודא שהממשלה מבצעת את כל מה שנדרש.

ישראל כץ: על זה צריכה להיות ביקורת, ושר התחבורה והבטיחות בדרכים צריך לרכז רבים מהתחומים, למרות שיש גם שרים אחרים: השר לביטחון פנים, שר המשפטים, שר החינוך, שיש להם באופן ישיר אחריות.

ישראל כץ: אבל אי-אפשר שלא לפנות לנהגים או גם ללוות ולטפל בתופעות שונות, כי גם אם הנושאים התשתיתיים יש להם משמעות בתאונה, לצערי, רבות מהתאונות מתחילות בגלל הגורם האנושי.

ישראל כץ: לכן יש כאן חשיבות להסדיר את הדבר הזה.

אמנון כהן: אולי רק תגידו לנו בגדול את ההבדל בין מה שהיה לבין מה שיהיה.

עוזי יצחקי: בשנת 2003, באישור ועדת הכלכלה דאז, התחלנו להפעיל שיטת ניקוד חדשה.

עוזי יצחקי: בשנה האחרונה למדנו את הלקחים מההפעלה שלה בשנים האלה, כמו שתכננו מראש.

עוזי יצחקי: הגורמים המקצועיים במשרד וגם מחוצה לו ראו את כל הלקחים והמסקנות.

עוזי יצחקי: בנוסף לזה, כמו שציין כבוד שר התחבורה, בשלהי 2009 התקבל דוח מבקר המדינה עם מספר ליקויים ולקחנו גם את הליקויים הללו בחשבון.

עוזי יצחקי: בנוסף לזה, מחקר אפקטיביות של שיטת הניקוד, שבוצע על-ידי אוניברסיטת בן-גוריון בראשותו של פרופסור דוד שנער, המדען הראשי היוצא של הרשות הלאומית, הצביע שיש השפעה כלשהי של שיטת הניקוד אבל צריך לבצע מספר פעולות כדי להגדיל את האפקטיביות.

עוזי יצחקי: מכלול הדברים הללו הביא אותנו לגבש - יחד עם משרד המשפטים, עם המשטרה ועם הפרקליטות, וגם כתוצאה מהחלטות בית-המשפט והחלטות בית-המשפט העליון בעניין הזה - את כל ההמלצות לידי תיקון השיטה.

עוזי יצחקי: העיקרים של השיטה זה לסגור מספר חורים ופרצות שהיו.

עוזי יצחקי: לדוגמה, טיפול בנהגים שנחשבים עבריינים יותר ולהפעיל את הכלי של 72 נקודות, מה שלא הופעל עד היום ונהגים ברמה הזאת יצאו.

עוזי יצחקי: אנחנו רוצים להגביל את פרק הזמן שנדרש לביצוע אמצעי התיקון, וזה קורסי נהיגה מונעת, לחצי שנה.

עוזי יצחקי: נהג שלא עשה את הקורסים חצי שני רישיונו יותלה, כמובן בהליך המקובל.

עוזי יצחקי: למדנו מניסיון שהיה לנו שעבירות שנעשו בשנים עברו - הורדנו את הפסילה.

עוזי יצחקי: בשנת 2009 קיבלנו מהמשטרה עבירות של השנים 2004 ו-2005, והדבר הזה ראינו אותו כלא ראוי, וזה גם היה בתיאום עם לשכת עורכי הדין.

עוזי יצחקי: אנחנו ממליצים להגביל את הדיווח של המשטרה ל-18 חודשים.

לאה ורון: לא הבנתי, אני מתנצלת.

עוזי יצחקי: עבירות שבוצעו יצטרכו להיות מדווחות בתוך 18 חודש מהמשטרה למשרד התחבורה.

עוזי יצחקי: הגבלנו את זה.

עוזי יצחקי: ובמידה שלא – הן לא ייחשבו כעבירות, היה לנו ניסיון בעניין הזה.

אתי בנדלר: הן לא יצברו נקודות.

עוזי יצחקי: לא יצברו נקודות, נכון.

עוזי יצחקי: תודה.

עוזי יצחקי: בשנה האחרונה שיפרנו מאוד את הממשק בין משרד התחבורה לבין המשטרה ואנחנו יכולים לעמוד ב-18 חודשים, גם אנחנו וגם המשטרה, ולכן אנחנו חושבים שיש להגביל את זה.

עוזי יצחקי: דברים נוספים שניכנס אליהם בהקראה זה העניין של רישום נקודות עד שנה וחצי ופרק זמן של עד שנה בין קורס לקורס; ההודעות לאזרחים תהיינה מפורטות יותר.

עוזי יצחקי: נשתמש בדואר שליחים.

עוזי יצחקי: יחד עם דואר ישראל גיבשנו הליך.

עוזי יצחקי: לצערנו הרב, אין לנו חזקת מסירה עדיין, אבל גם לזה נפעל.

עוזי יצחקי: נכון לעכשיו ניתן מסירה מיוחדת, עם חברת דואר ישראל.

עוזי יצחקי: גיבשנו הליך של שלוש פעמים הגעה לכתובת של הנהג על פני שעות יממה שונות וניסיון להגיע לאותו אדם.

ישראל כץ: זה במקרה של פסילת רישיון.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, הפסילה לא תיכנס לתוקף לפני שיש אישור מסירה?

עוזי יצחקי: כן, נגיע לזה.

אתי בנדלר: זה לא קיים בתקנות האלה, לדעתי.

חוה ראובני: חזקת מסירה בקורסים קיימת בשיטת הניקוד כבר היום.

חוה ראובני: אנחנו לא מציעים לשנות את זה.

חוה ראובני: לגבי פסילות אין חזקת מסירה, אנחנו רק מציעים להדק את הנושא של המסירה בפועל.

ישראל כץ: האם זה כלול כאן?

חוה ראובני: כן.

כרמל שאמה-הכהן: למה לא ללכת על חזקת מסירה?

כרמל שאמה-הכהן: היה דוח מבקר המדינה לפני כשנה וחצי - - -

אמנון כהן: זה מה שהיה בדיון בוועדה שלי.

ישראל כץ: יש שם בעיות של חזקה על חזקה.

ישראל כץ: נגיד שהוא צולם והוא לא יודע; הוא נשפט והוא לא יודע; ואז הוא נוסע והוא לא יודע שהוא בשלילה ואתה תתייחס אליו כמי שיודע ויכול לתת לו מאסר בפועל.

כרמל שאמה-הכהן: מה השיקול לא ללכת על חזקת מסירה?

ישראל כץ: אגב, יש חזקת מסירה של חוק של אופיר פינס, חבר הכנסת לשעבר, לגבי מה שנקבע בבתי-משפט.

כרמל שאמה-הכהן: בפסקי דין תחבורתיים.

כרמל שאמה-הכהן: ולגבי פסילה מנהלית?

חוה ראובני: כפי שהציג השר, הבעיה היא שיכול להיות מצב ששום דבר בפועל לא הגיע אליו: את הדוח שלחו בדואר ויש על הדוח חזקת מסירה; ההודעה על קורסים יש חזקת מסירה; הודעה על פסילה גם חזקת מסירה; הנהג בפועל לא יודע כלום ואז אנחנו שופטים אותו כעבריין תנועה עם אחת העבירות החמורות, שנהג בזמן פסילה, על בסיס סדרה של חזקות.

חוה ראובני: זה קצת מרחיק לכת.

כרמל שאמה-הכהן: אדרבא, לכן אני שואל למה לא ללכת לחזקת מסירה.

חוה ראובני: זו המשמעות של חזקת מסירה: הוא לא יודע כלום ואנחנו עושים כאילו.

חוה ראובני: זה קצת מרחיק לכת.

כרמל שאמה-הכהן: הפסילה תיכנס לתוקף רק לאחר שהוא חתם שהוא קיבל את ההודעה.

אתי בנדלר: חזקת מסירה בדיוק עומדת בניגוד לכך.

אתי בנדלר: היא אומרת: אנחנו רואים אותך כאילו קיבלת, אם נעשו הפעולות האלה, כאילו אתה יודע על כך.

יצחק וקנין: גם אם הוא לא קיבל אותם.

אתי בנדלר: גם אם הוא לא קיבל בפועל.

כרמל שאמה-הכהן: אבל עכשיו אתם הולכים על חובת מסירה.

חוה ראובני: רק מסירה בפועל.

ישראל כץ: אנחנו לא הולכים לכיוון שאם הוא לא חתם זה לא קיים – זו כבר קיצוניות שניה.

ישראל כץ: אנחנו הולכים לכיוון של שיפור טכני ארגוני בניסיון להגיע אליו.

ישראל כץ: אלה שלא הפקידו את רישיונם נמצאים בכל מיני מקומות.

ישראל כץ: לדוגמה, אחד בחו"ל, אחד באיזה גורד שחקים ואחד בשבט בנגב – ויש לא מעט כאלה.

ישראל כץ: לא תמיד המשימה לאתר ולקבל חתימות היא כל כך קלה.

ישראל כץ: חלקם נוטים להתחמק וחלקם לא יודעים.

ישראל כץ: זה היה אחד הפרקים המרכזיים בדוח המבקר ב-2008.

ישראל כץ: נקבו במספר של 80,000, היום ההערכה היא 15,000.

ישראל כץ: איך מוודאים?

ישראל כץ: המשטרה מבצעת פעולות, מדי שנה היא תופסת - - -

לאה ורון: 15,000 נהגים נוהגים על אף שהם בפסילת רישיון?

עוזי יצחקי: 15,000 זה כאלה שרישיונם נפסל וטרם הפקידו.

עוזי יצחקי: לצערנו הרב, גם ממידע שיש לנו וגם מעבודה של מחלקת המודיעין של המשטרה, יש כאלה שגם נוהגים.

ישראל כץ: נתפסים גם כמה אלפים כל שנה תוך כדי בדיקה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: עורך דין שי ישעיהו גלעד מלשכת עורכי הדין, בבקשה.

שי ישעיהו גלעד: בוקר טוב.

שי ישעיהו גלעד: אני מצטער שאני לא יכול להצטרף לחגיגה, או חגיגה במירכאות, שכביכול מביא התיקון הזה איזושהי בשורה.

שי ישעיהו גלעד: אדוני השר, אני פונה אליך ואומר לך שהשיטה הזו ממשיכה באותה מגמה שממשיכה כבר שנים.

שי ישעיהו גלעד: גם קודמיך הלכו באותה מגמה של החמרה, והחמרה יתרה והחמרה נוספת, דבר שלצערי עד היום לא הביא לתוצאות המקוות.

שי ישעיהו גלעד: לפני כשלושה שבועות נערך כנס של לשכת עורכי הדין באילת, הכנס של הפורום הפלילי, שבו ישבתי בראש פאנל, שאליו גם אותך הזמנתי.

שי ישעיהו גלעד: לצערי, לא יכולת להשתתף בפאנל הזה.

שי ישעיהו גלעד: בפאנל הזה ישבו, בין השאר, שופט מחוזי בין הבכירים ביותר, פרקליטה מהבכירים ביותר בפרקליטות המדינה, איש אקדמיה ונציגת הסנגוריה הציבורית המחוזית, וכולם באופן מפתיע הגיעו למסקנה חד-משמעית  - שהחמרה ועונשי מינימום אינם מביאים לתוצאות המקוות.

שי ישעיהו גלעד: אני קורא לך בשלב הזה לחשיבה אחרת, חשיבה אחרת גם בנושא שיטת הניקוד.

שי ישעיהו גלעד: שיטת הניקוד אינה תחליף ואינה תוספת לסמכות הפררוגטיבית הבלעדית של מערכת השיפוט.

שי ישעיהו גלעד: מערכת השיפוט היא זו שמטילה עונשי פסילה, היא זו שיכולה להעניש אנשים.

שי ישעיהו גלעד: המחוקק הראשי העניק לשר את הסמכות להטיל אמצעי תיקון, וצריך להכניס למונח הזה של אמצעי תיקון תוכן.

שי ישעיהו גלעד: אי-אפשר היום להטיל פסילה על איש – פסילה שהיא בסמכותו הבלעדית של בית-המשפט - ולחשוב שהפסילה הזאת תשפר את דרכי נהיגתו.

שי ישעיהו גלעד: צריך לקחת את אותו נהג ולטפל בעניין בצורה פרטנית, ולראות מדוע נהג כזה וכזה צבר כך וכך נקודות.

שי ישעיהו גלעד: הרי אתם יודעים שהיום הטיפול באותם נהגים הוא שווה: אדם שצבר 36 נקודות משום שלא חידש את רישיון הרכב שלו לאחר חודש מיום פקיעתו ונסע עוד כמה פעמים בלי אורות בחורף, יבצע את אותם אמצעי תיקון שמבצע אדם שנהג בשכרות או שהיה מעורב באירועים איומים מבחינה תעבורתית.

שי ישעיהו גלעד: בסופו של דבר, הטיפול הוא זהה.

שי ישעיהו גלעד: המסר שצריך להיות - -

ישראל כץ: מדברים על 72 נקודות.

שי ישעיהו גלעד: לאו דווקא, אני מדבר על 36 נקודות.

ישראל כץ: לא מציעים כרגע את השיטה.

ישראל כץ: כרגע מתקנים רק כמה לקונות.

שי ישעיהו גלעד: נכון, אבל אני מנצל את ההזדמנות הזו, אדוני השר, כדי לקרוא לך לחשיבה חדשה.

שי ישעיהו גלעד: אני אומר שבסופו של דבר נבחן את השיטה הזו ואת התיקונים שאתם מציעים היום, שחלקם אולי מבורכים וחלקם, וכל מה שהם עושים זה סותמים פרצות ולא יותר מזה.

שי ישעיהו גלעד: בסופו של דבר נבחן את השיטה הזאת בעוד שנתיים, שלוש, חמש ושש שנים ונמצא שהיא לא הועילה.

שי ישעיהו גלעד: אנחנו רוצים הרי להפחית את כמות תאונות הדרכים, אולי גם באמצעים האלה.

שי ישעיהו גלעד: האמצעים האלה, כמו שהם היום, לא יביאו אותנו לתוצאה המקווה כיוון שגם בשיטה הנוכחית הם לא הביאו לתוצאה המקווה.

ישראל כץ: מה הטיעון?

ישראל כץ: אני רוצה ללמוד.

ישראל כץ: הטיעון הוא שנקודות לא מרתיעות?

שי ישעיהו גלעד: הסמכות שניתנה לך, אדוני השר, במסגרת סעיף 69א לפקודה היא להתקין תקנות בעניין אמצעי תיקון.

שי ישעיהו גלעד: לדעתי, הצוות שלך צריך לחשוב כיצד מתקנים את דרכיו של הנהג הספציפי הזה.

שי ישעיהו גלעד: צריך לבחון את העבירות שהוא ביצע, לראות את אופי העבירות שלו ולהטיל עליו אמצעים כדי שהוא ילמד ויתקן את דרכיו.

ישראל כץ: אתה מציע לי את הגישות האוטופיות הסוציו-קרימינליות שחקרו ואמרו: בואו נרד לשורשי הרקע של כל עבריין, איך הוא גדל, ולא נעניש אותו.

ישראל כץ: השיטה הזאת, גם בתחום ההוא, כבר מזמן נמוגה.

שי ישעיהו גלעד: לא, אני אציע לך אולי שיטה אחרת, אדוני השר.

ישראל כץ: מה ההצעה?

ישראל כץ: הרי זה לא אמצעי דרקוני, זו בסך הכול שיטת ניקוד.

כרמל שאמה-הכהן: שנוגעת רק לשני פרומיל מהנהגים.

ישראל כץ: עושים כתוצאה מזה קורס, בכל מקרה אדם מקבל מטען בקורס הזה.

ישראל כץ: אנחנו צריכים לשאוף שהם יהיו כמה שיותר יעילים.

ישראל כץ: אנחנו מציעים הצעות, שאולי תתנגד לחלקן – למרות שנדמה לי שהיית גם בוועדה של השופט חן - שהן הרבה יותר נוקשות כדי להעניש עבריינים שעוברים עבירות מהותיות.

ישראל כץ: שם יכול להיות שיהיה ויכוח, וגם לי יש עמדה בעניין.

ישראל כץ: אבל כאן זו גישה שהיא לימודית, שהיא הרתעה דה לוקס.

ישראל כץ: רוצים שזה יהיה שווה על כל הסעיפים.

ישראל כץ: הייתה כאן אבסורד, הייתה לקונה - שבחלק הפחות חמור זה חל ובחלק המצטבר הדברים לא חלו.

ישראל כץ: זה כמעט תיקון טכני.

שי ישעיהו גלעד: כל עוד אתה נמצא בתחום החינוך וההדרכה אתה ממלא את תפקידך על פי סעיף 69.

שי ישעיהו גלעד: אבל ברגע שאתה עובר לתחום הענישה אז עברת גבולות, עברת לקבוצות אחרות - - -

ישראל כץ: מה ענישה?

ישראל כץ: הוא עושה קורס.

שי ישעיהו גלעד: אני מדבר על ענישה בדמות של פסילת רישיון.

שי ישעיהו גלעד: אגב, "פסילת רישיון" הוא מונח שלדעתי אינך יכול לאמץ, למרות שהמחוקק נתן לך את הסמכות הזו.

שי ישעיהו גלעד: פסילה היא פררוגטיבה, כמו שאמרתי, של הרשות השיפוטית בלבד.

שי ישעיהו גלעד: הרשות יכולה לבטל רישיון, לא להעניק רישיון, להתלות רישיון, היא אינה יכולה לפסול רישיון.

שי ישעיהו גלעד: למשל, אתה יכול לומר שאין מחדשים רישיון של אדם, אלא אם כן הוא עומד בתנאים מסוימים.

שי ישעיהו גלעד: פסילה, לעניות דעתי לפחות, אינך יכול להטיל.

שי ישעיהו גלעד: שאלת אותי מה ההצעה.

שי ישעיהו גלעד: בסופו של דבר, לומדים באותו קורס אנשים שביצעו עבירות בעלות אופי שונה לחלוטין.

שי ישעיהו גלעד: כיצד שיפרת את דרכיהם?

שי ישעיהו גלעד: כיצד חינכת אותם?

שי ישעיהו גלעד: כיצד תיקנת את דרכי נהיגתם?

שי ישעיהו גלעד: איזה אמצעי תיקון הטלת כדי שתמצא אותם כנהגים טובים יותר?

שי ישעיהו גלעד: זה שהם עברו קורס אחיד, כשאחד מהם ביצע עבירות איומות והשני בסך הכול שכח להדליק אורות בחורף - האם תיקנת את דרכיו של אדם?

שי ישעיהו גלעד: האם, למשל, בעל חברה שהוא בעלים של מספר רכבים ולצערו כל העבירות נרשמו בשמו - הוא לא היה אדמיניסטראטור טוב ולא רשם את העבירות על שמם של אותו נהגים - אם אותו תשלח לבצע את אותו אמצעי תיקון, תהפוך אותו לנהג יותר טוב?

שי ישעיהו גלעד: בוודאי שלא.

שי ישעיהו גלעד: השורה התחתונה היא שאני חושב שצריך לבחון את אופי העבירות של הנהגים בצורה פרטנית, לאחד אותם לקבוצות מסוימות ולתת לכל קבוצה את ההדרכה הנכונה.

שי ישעיהו גלעד: ייתכן שהדרכה בעל פה או הדרכה עיונית בלבד אינה טובה, אינה דיה.

שי ישעיהו גלעד: צריך אולי לחשוב על אופי הדרכה שונה, אולי אופי פרקטי יותר.

שי ישעיהו גלעד: לעזוב את נושא הענישה של שלושה חודשים ותשעה חודשים ולהתרכז אך ורק בתיקון דרכי הנהג הסורר.

שי ישעיהו גלעד: כל שאר הדברים העליתי על הכתב, זה על שלושה עמודים.

כרמל שאמה-הכהן: מה זה אותו מחקר של אוניברסיטת בן-גוריון?

שי ישעיהו גלעד: זה אותו מחקר עליו סומך מר עוזי יצחקי, שהתפרסם לא מזמן, שאינו תומך בעצם בשיטה.

שי ישעיהו גלעד: מי שקורא אותו ורואה את המסקנות של הוועדה הזו רואה שהשיטה הזו - - -

אתי בנדלר: מר יצחקי אמר שתוצאות המחקר כן תומכות.

עוזי יצחקי: הוא תומך, ואני יכול גם להקריא.

עוזי יצחקי: הוא תומך, הוא ממליץ לעשות מספר פעולות כדי להגדיל את האפקטיביות.

שי ישעיהו גלעד: אני מציע לקרוא את המסמך הזה, הוא משתרע על פני עשרות עמודים.

שי ישעיהו גלעד: בסופו של דבר הוא מגיע למסקנה שאין אפשרות למצוא את הקורלציה בין שיטת הניקוד לבין שיפור דרכיהם של נהגים פורעים.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: יהודה בר-אור, יו"ר איגוד נהגי המוניות הארצי.

ישראל כץ: אני רוצה להקריא, כי גם אני רוצה ללמוד.

ישראל כץ: אני רואה, למשל, דוגמאות לעבירות ולמספר הנקודות.

ישראל כץ: אי-חגירת חגורה או נסיעה בלי אורות זה 2 נקודות; עקיפה מימין, אי-מתן זכות קדימה מעגל תנועה – 4 נקודות; נהיגה בשוליים, ילד לא רתום בהתקן ריסון - 6 נקודות; נהיגת רכב שמצבו עלול לסכן עוברי דרך,  אי-עצירה לפני מפגש רכבת - 8 נקודות; מהירות מעל 40 קמ"ש מעל המותר בדרך שאיננה עירונית, נסיעה ברמזור באור אדום, נהיגה תחת השפעת אלכוהול או סמים - 10 נקודות.

ישראל כץ: כדי להגיע ל-36 או 72 נקודות, זה לא אדם ששכח פעם להדליק אורות או אפילו פעמיים או אפילו עשר.

שי ישעיהו גלעד: יש גם עבירה של אי-חידוש רישיון רכב, שהיא שש נקודות.

ישראל כץ: 72 נקודות זה לא - - -

שי ישעיהו גלעד: לא דיברנו על 72.

שי ישעיהו גלעד: נכון להיום - - -

כרמל שאמה-הכהן: לגבי האורות, צריך להיות נהג עם משהו עקרוני נגד אורות כדי להגיע למספר הנקודות הזה.

שי ישעיהו גלעד: כן, אבל במשך ארבע שנים אדם יכול לשכוח מספר פעמים.

שי ישעיהו גלעד: ביום שטוף שמש, כמו שיש לנו היום, הוא שכח להדליק את האורות בחורף.

ישראל כץ: אבל זה 2 נקודות, סליחה.

שי ישעיהו גלעד: הוא עושה את זה ארבע פעמים בעונה - - -

ישראל כץ: לא 36 ולא 72.

שי ישעיהו גלעד: ל-72 עוד לא הגענו, אבל 36 זה מאוד קרוב היום ומקובל, והרבה אנשים מאבדים את הרישיון שלהם בגלל 36 נקודות.

שי ישעיהו גלעד: לא רק זה, אלא אותם אנשים שלא חידשו את רישיון הרכב שלהם בתקופה של פחות משישה חודשים וצברו 6 נקודות בגין זה – וזו לא עבירה שמסכנת את המשתמשים בדרך – ואולי עוד כמה פעמים לא הדליקו את האורות, יושבים באותו קורס או באותו אמצעי תיקון עם אדם אחר, שהוא באמת פורע חוק, אדם שעבר עבירות מסוכנות, שעבר באור אדום, שזאת עבירה מאוד-מאוד מסוכנת.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, הנקודה הובהרה.

כרמל שאמה-הכהן: יהודה בר-אור, יו"ר איגוד נהגי המוניות הארצי, בבקשה.

יהודה בר-אור: אתחיל בכך שאני מדבר בשני כובעים: כיושב ראש איגוד המוניות וכנהג שעובד בשטח ויומיום נוהג על המונית.

יהודה בר-אור: אנחנו, נהגי המוניות, כלולים בהרבה בעיות שבהן הצטברו נקודות.

יהודה בר-אור: זה קורה להרבה נהגים, יש לי המון תלונות בנושא.

יהודה בר-אור: בשיטה שאנחנו נמצאים, אנחנו מחויבים על-פי חוק להדליק אורות ואנחנו לא מדליקים כל הזמן את האורות, כי בימים יפים, שטופי שמש, הנהג עלול לשכוח.

יהודה בר-אור: אבל חמור מזה - אנחנו פטורים מחגורה בנסיעה עם נוסע, ובלי נוסע אנחנו לא פטורים.

יהודה בר-אור: ואז מה קורה?

יהודה בר-אור: הנהג הוריד נוסע ושכח לחגור.

יהודה בר-אור: זה קרה לי אישית: הורדתי בכיכר המדינה בן-אדם, אחרי שלושה מטר, שעוד לא הספקתי אפילו לחשוב לשים את החגורה, עצר אותי שוטר ונתן לי רפורט.

יהודה בר-אור: את הרפורט הייתי מוכן לשלם, אבל זה שש נקודות, אדוני השר, ולא שתי נקודות.

יהודה בר-אור: אם תפסו אותי פעמיים אני כבר עם 12 נקודות.

יהודה בר-אור: קח לי את הרישיון שאני נהג מונית, שעושה הכול כדי לא לעבור על החוק.

יהודה בר-אור: אם אני עושה עבירות כבדות כמו אור אדום או מעבר חצייה ודברים חמורים, אני מוכן לתת את הדין ולשבת באותו קורס.

יהודה בר-אור: אבל אם שכחתי לשים את החגורה בגלל שאני פטור מהחגורה בחלק מהזמן ובחלק מהזמן אני לא פטור - זה לא הוגן שהנהגים האלה, ייקחו להם את הרישיון.

יהודה בר-אור: צריך להחריג אותנו בנושא הזה כי זה גוזל מאתנו המון נקודות ואנחנו נמצאים המון על הכביש.

יהודה בר-אור: יומיום נכנסים נהגי מוניות לפלונטר הזה - - -

ישראל כץ: זה 2 נקודות או 6 נקודות?

יהודה בר-אור: זה 6 נקודות, אני יכול להראות את הרפורט שלי.

ישראל כץ: כאן כתוב: נוסע שאינו חגור 2 נקודות.

ישראל כץ: נהג – 6 נקודות.

יהודה בר-אור: פעמיים תפסו אותי בנושא הזה בעשר השנים האחרונות.

יהודה בר-אור: מזלי היה שהיה מרחק ביניהם אז לא לקחו לי את הרישיון על דברים אחרים, כמו אורות וכל הדברים האלה.

יהודה בר-אור: אי-אפשר לתפוס נהג מונית שהעבודה שלו והפרנסה שלו זה המונית.

יהודה בר-אור: אין לו אוכל לילדים שלו, זו פרנסה פה ובפרנסה צריך להבין איפה גבול ההיגיון ואיפה אפשר להחמיר.

ישראל כץ: היום כשאתה נוסע עם נוסע אתה לא צריך לחגור?

יהודה בר-אור: לא צריך לחגור, על-פי חוק.

חוה ראובני: זה מה שצריך לשנות.

חוה ראובני: את הפטור הזה צריך לתקן.

יהודה בר-אור: להיפך, זה מציל חיים.

יהודה בר-אור: אנחנו לא חגורים כשיש נוסע לידנו בגלל מצב ביטחוני.

יהודה בר-אור: הוכח שברגע שמישהו מנסה לתקוף אנחנו יכולים לברוח מהמונית, ואם נהיה קשורים לא נברח.

יהודה בר-אור: לכן, על זה אנחנו פטורים כשהנוסע לידנו.

יהודה בר-אור: זה מתוך מחשבה צלולה, ועברנו על זה הרבה ישיבות.

ישראל כץ: רק בתוך העיר?

יהודה בר-אור: רק בתוך העיר.

יהודה בר-אור: ברגע שהורדתי את הנוסע, נסעתי מאה מטר קדימה ועצר אותי שוטר ונתן לי 6 נקודות וקנס של 250 שקל.

יהודה בר-אור: 250 שקל אני מוכן לשלם, אבל את הנקודות אל תיתן לי, זו הפרנסה שלי, האוכל של הילדים שלי.

יהודה בר-אור: תודה רבה לכבוד השר.

ישראל כץ: מבחינה פסיכולוגית הוא צודק, כי הוא נוסע בלי כשיש נוסע ופתאום צריך לשים.

ישראל כץ: כבר יש החרגה, השאלה אם צריך באמת 6 נקודות כאשר דקה, שתיים או שלוש אחר כך הוא נשאר לבד.

ישראל כץ: אבל זה לא קשור לזה אלא לאפשרות לבחון התאמות בתוך השיטה.

ישראל כץ: אני מציע לבדוק את הנקודה הזאת.

חוה ראובני: זה יותר קשור לעצם ההרשעה שלו בעבירה, האם מוצדק להרשיע אותו בסיטואציה כזו.

יהודה בר-אור: גם תרשיעו אותנו, קחו לנו את הכסף, את ה-250 שקל, אבל אל תיקחו לי את הנקודות.

יהודה בר-אור: זה האוכל שלי.

ישראל כץ: זה לעמיתך מלשכת עורכי הדין: תראה כמה הניקוד מרתיע.

ה: אוקיי.

ה: עורכת הדין יפעת רווה ממשרד המשפטים, בבקשה.

יפעת רווה: בגלל שאני ממשרד המשפטים ואנחנו עוסקים הרבה בנושא של ענישה, אז מכירה את הוויכוחים האם ענישה מרתיעה או לא מרתיעה.

יפעת רווה: לפעמים גם מבקרים אותנו על התנגדות לעונשי מינימום, למשל.

יפעת רווה: אבל אני רוצה לתקן פה משהו בנושא של שיטת הניקוד.

יפעת רווה: נכון שכאשר פוסלים לאדם רישיון בגלל שיטת הניקוד  זה בטח לא פרס, זה לא נעים לו וציבורית זה נתפס כדבר מאוד מרתיע.

יפעת רווה: אני רוצה להזכיר שלא זו המטרה של שיטת הניקוד.

יפעת רווה: קודם כול, היא אמצעי תיקון במקרים הקלים יותר, והמטרה שלה היא פשוט להוריד מהכביש נהגים מסוכנים.

יפעת רווה: לא בשביל ההרתעה – בשביל ההרתעה יש בית משפט, יש עונשים נוספים.

יפעת רווה: את ההרתעה אנחנו לא עושים במישור המינהלי.

יפעת רווה: הביאו בפנינו כמה פעמים אנשים שעשו תאונות קשות מאוד, שגבו חיי אדם, וראינו גיליונות הרשעה של 90-80-70 הרשעות קודמות, ולא הבנו איך האנשים האלה לא ירדו מהכביש.

יפעת רווה: בחלק מהמקרים אנשים בכלל לא הגיעו לבית המשפט כי הכול היה עבירות קנס, אבל ההצטברות שלהן הייתה הצטברות מטורפת.

יפעת רווה: חייבים שאנשים כאלה פשוט ירדו מהכביש, שייסעו בדרכים אחרות.

יפעת רווה: אנחנו לא נותנים להם עונש נוסף, אנחנו לא מכניסים אותם לכלא רק בגלל ההצטברות של הנקודות, אבל לפחות שלא יסכנו חיי אדם.

יפעת רווה: צריך לזכור שזאת המטרה הראשונה.

שי ישעיהו גלעד: יש לכם היום אמצעים אחרים לעשות את זה: סעיף 56 לפקודה, ועדת הערר בתל-השומר.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני, יש זכות דיבור רק כשנותנים לך, וקיבלת אותה ראשון ובהרחבה.

יפעת רווה: סעיף 56, גם אותו ביקרו וגם הוא הגיע לבית המשפט, אני רוצה להזכיר.

יפעת רווה: הוא לא עבר חלק.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: עורכת הדין ראובני, משרד התחבורה.

חוה ראובני: לטענות המשפטיות שעורר עורך הדין גלעד, אני חייבת להזכיר שכולן עלו בפסק דין, שנדון בבית המשפט העליון וניתן לפני פחות מחודשיים, בעניין אלי זוהר.

חוה ראובני: בית המשפט העליון אמר בפסק דין מנומק שמדיניות זו של אמצעי תיקון, הגיונה בצידה.

חוה ראובני: בצדק הניח מחוקק המשנה כי נהג שלחובתו נצברו  מספר רב של נקודות זקוק לאמצעי תיקון מחמירים, לרבות הרחקתו מן הכביש לתקופה מסוימת.

חוה ראובני: יש כאן פירוט העמדה של המדינה לגבי שימוש באמצעי תיקון בכלל ופסילה בפרט.

חוה ראובני: היא קיבלה גיבוי מלא ומוחלט מבית המשפט העליון לפני פחות מחודשיים.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: שוקי שדה, סמנכ"ל ארגון חברות ההסעה.

שוקי שדה: כולנו יודעים שמערך פעילות הנהיגה בארץ לוקה, גם בנושא הנהגים.

שוקי שדה: יש לנו חוסר גדול מאוד של נהגים, ואני מדבר במסגרת של ארגון חברות ההסעה בישראל.

שוקי שדה: הפעולות שנעשות הן בהחלט לחיוב, ואנחנו מקבלים אותן.

שוקי שדה: אבל חשוב מאוד לדעת שבצד השני של המטבע יש את הנושא של איך משלימים את הנהגים, אם מורידים להם את מערך הרישוי.

שוקי שדה: יש מספר דברים שמשרד התחבורה התחיל לטפל בהם וכרגע הם תקועים.

שוקי שדה: דבר אחד באמת פועל, ואגיד מה.

שוקי שדה: התחלנו לטפל בנהג המקצועי, שזה נותן איזו אפשרות להתחיל לשבח ולעשות נהגים יותר טובים, הן בנושא ההובלה והן בנושא ההיסעים.

שוקי שדה: הדבר הזה תקוע באיזשהו מקום ונהגים פשוט לא רוצים להגיע אלינו.

שוקי שדה: שיטת הניקוד בהחלט תפגע בעניין הזה, אבל צריך לתת איזה פתרון, שנוכל לגייס נהגים למערך השוטף שלנו.

שוקי שדה: הדבר השני, דיברו על מקצוע מועדף, שהנהגים יהיו במסגרת מקצוע מועדף.

שוקי שדה: עד היום לא נעשה שום דבר.

שוקי שדה: הדבר השלישי שנעשה, ופה יש להודות גם לאגף הרישוי וגם ללשכה המשפטית, זה הפרדה של נהיגה של אוטובוס זעיר ציבורי מהאוטובוס הענק, שלפחות נהגים מהסוג הזה יהיה לנו בהקדם.

שוקי שדה: אני פונה במסגרת הישיבה הזאת לכבוד השר, לנסות מצד הנתון של שיטת הניקוד לעשות איזו פעולת חיוב לטובת זה שנוכל לקבל נהגים בתהליך יותר קצר ולהכשיר אותם לטובת הנושא של נהיגה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: גבי בן-הרוש, יו"ר מועצת המובילים והמסיעים, בבקשה.

גבי בן הרוש: תודה, בוקר טוב.

גבי בן הרוש: קודם כול, ברכות למנכ"ל החדש, בהצלחה.

גבי בן הרוש: אדוני השר, קיבלתי לפני מספר ימים את הטבלאות של שיטת הניקוד החדשה.

גבי בן הרוש: תקנות התעבורה, אנחנו תקועים אתן משנת 61', הן לא מתאימות לא לסוג הרכב, לא לאופי הנהג ולא למציאות הקיימת.

גבי בן הרוש: כמו שאמר שוקי, אנחנו בבעיה מאוד חריפה, גם מול כוחות הביטחון וגם במשק האזרחי, מבחינת נהגים מקצועיים.

גבי בן הרוש: אמרתי לעוזי אחרי שקיבלתי את החומר, שהיה טוב אם היינו יושבים יחד, לפחות כאנשי מקצוע.

גבי בן הרוש: יש לנו איזה 40 שנה בתחום של אוטובוסים, משאיות כבדות, נוכל להגיד לכם איפה הבעיה - אני, עבדכם הנאמן, שעתרתי נגד המדינה – למנוע הוצאת עומס יתר.

גבי בן הרוש: זאת אומרת, בנושא בטיחות וחיי אדם אנחנו לא מתפשרים, אנחנו רוצים לחסוך את האנשים האלה.

גבי בן הרוש: אבל יש לנו בטבלת העבירות – ואמרתי את זה לעוזי - עשרות טבלאות שהן עבירות טכניות.

גבי בן הרוש: הממוצע של הנהג הישראלי זה 20,000 ק"מ בשנה - אנחנו עושים 140,000 ק"מ.

גבי בן הרוש: אנחנו עוצרים, בודקים מטענים, קושרים מטענים – אלף ואחת סיבות.

גבי בן הרוש: אחת הדוגמאות, כשאני עוצר בשול הדרך, ולא משנה מה הסיבה, זה קנס וניקוד.

גבי בן הרוש: אני לא מכיר במדינת ישראל, ממטולה ועד אילת, מקום אחד שמורה לי, כמו בכל העולם, בעוד כמה ק"מ יש חנייה שאפשר לעצור שם למנוחה או לכל סיבה אחרת.

נחמן שי: באילת כתוב: מטולה, ובמטולה כתוב: אילת.

גבי בן-הרוש: זה נכון, ואנחנו מדברים על הרבה שעות של נהגים, עייפות וכללי בטיחות.

גבי בן-הרוש: לסיכום, אדוני השר, ב-2003, בעתירה שלי לבג"ץ כמועצת המובילים, המדינה התחייבה לתת לנו בסדר עדיפות, כולל מע"צ, את נושא מפרצי החנייה.

לאה ורון: תחנות ריענון.

גבי בן-הרוש: תחנות ריענון.

גבי בן-הרוש: דבר שני, פה בוועדת הכלכלה אנחנו תקועים כבר מספר שנים בהכשרת הנהג המקצועי.

גבי בן-הרוש: זה תקוע פה, בוועדת הכלכלה – בין המשרד שלך לוועדת הכלכלה – להכשיר את הנהגים שבאים אלינו, שאני נותן לו מחר לנהוג עם מטען של 80 ו-100 טון או נותן לנהג אוטובוס להסיע - - -

ישראל כץ: מה תקוע?

ישראל כץ: באיזה מובן?

גנאם חמדה: הקמנו ועדה שבוחנת את הנושא של נהג ברכב כבד ורכב ציבורי.

גנאם חמדה: היית אצלנו בכמה דיונים.

עוזי יצחקי: מה שתקוע זה תיקון 78.

עוזי יצחקי: הוא עבר קריאה ראשונה – חובת התנסות לנהגי רכב כבד.

עוזי יצחקי: הוא נידון בכנסת הקודמת, חלה על זה רציפות ואנחנו מצפים ומקווים שחבר הכנסת שאמה, יושב ראש ועדת הכלכלה הנכנס, יעלה את זה לדיון בתקופה הקרובה.

חוה ראובני: זה מונח בכנסת כבר ארבע שנים.

כרמל שאמה-הכהן: למה זה לא התקדם?

ישראל כץ: איפה זה עומד משפטית?

ישראל כץ: זו תקנה?

חוה ראובני: זו חקיקה ראשית.

עוזי יצחקי: זה עבר קריאה ראשונה וזה בא לוועדת הכלכלה.

עוזי יצחקי: היו שני דיונים וזה נתקע.

כרמל שאמה-הכהן: זו הצעת חוק ממשלתית?

עוזי יצחקי: כן: נהג רכב כבד לא יעלה על רכב עד שלא יעבור שבועיים עם נהג ותיק, שילמד אותו - - -

ישראל כץ: הם עצמם מעוניינים בזה.

עוזי יצחקי: בדיוק.

עוזי יצחקי: הם, יחד אתנו, כתבו את התוכנית.

גבי בן-הרוש: אנחנו הבאנו את הרעיון ואנחנו תקועים.

ישראל כץ: מי מעכב את זה?

ישראל כץ: למה לעכב?

עוזי יצחקי: זה לא עלה בכנסת הקודמת, אני לא - - -

כרמל שאמה-הכהן: הייתה התנגדות של אחד מראשי הוועדות.

לאה ורון: לא, הייתה התנגדות של חברי הוועדה.

ישראל כץ: אבל המובילים עצמם מציעים את זה.

לאה ורון: אבל חברי הוועדה סברו שהדרך להכשיר את הנהגים שאמורים להיות מקצועיים זה לאו דווקא על-ידי הארגון עצמו, שבו נוהגים אותם נהגים מקצועיים.

לאה ורון: זו הייתה המחשבה של חברי הוועדה.

גבי בן-הרוש: יושב לידי יושב ראש ארגון מורי הנהיגה.

גבי בן-הרוש: יש לנו את הכלים ואנחנו יכולים לשתף פעולה.

גבי בן-הרוש: אנחנו עושים את זה, החברות המסודרות.

גבי בן-הרוש: כשמתקבל אצלי נהג אני מכשיר אותו, עם חוק או בלי חוק, לפחות שבועיים.

גבי בן-הרוש: אנחנו נותנים גם מטענים יקרי ערך, ואנחנו מדברים על סכנת חיים.

גבי בן-הרוש: המקצוע, אדוני השר - - -

דן הראל: גם בצבא זה קורה.

אתי בנדלר: השאלה היא מי צריך להכשיר אותם.

לאה ורון: - - - ולאינטרסים של המערכת האזרחית בהובלה ובהסעה מול המערכת הצבאית.

ישראל כץ: בוא נאמר שיש אינטרסים.

ישראל כץ: קודם כול, הם מכבידים על עצמם.

ישראל כץ: דבר שני - - -

אמנון כהן: הוא חייב להכשיר את הנהג לפני שהוא נותן לו לעלות על משאית יקרה.

אתי בנדלר: ואם אדם לא רוצה להיות שייך לאיגוד המקצועי?

ישראל כץ: אני רוצה להבין: יש הצעה שיועבר אליכם משהו שהיום עושה מישהו אחר?

ישראל כץ: אתם מדברים על תוספת של ליווי.

גבי בן-הרוש: אדוני השר, בימים אלה - - -

ישראל כץ: אני לא רוצה שנהג ינהג אם לא היה לו ליווי קודם.

ישראל כץ: המשרד יארגן נהגים?

גבי בן-הרוש: אדוני השר, בימים אלה חתמנו עם הסכם עם ממשלת ישראל, שזה עבר את משרד המשפטים, שאנחנו הגופים שעושים הכשרה עבור מל"ח – משק לשעת חירום.

גבי בן-הרוש: בימים אלה חתמנו, בפברואר אנחנו הולכים לפיילוט של 200 נהגים.

גבי בן-הרוש: מה שצה"ל עושה ומרכז הובלה – יבורך.

גבי בן-הרוש: עובדתית, יוצאים משם נהגים מקצועיים.

גבי בן-הרוש: אנחנו  מדברים על כלל הענף, שנהגים באים לרכב כבד ואף אחד לא לימד אותם איך להעמיס את המטען, איך לקשור.

גבי בן-הרוש: הוא מגיע - - -

ישראל כץ: על מה מדובר?

ישראל כץ: על חובה של שבועיים.

גנאם חמדה: אסביר את זה בפשטות.

גנאם חמדה: הקמנו עכשיו ועדה גם לרכב כבד וגם לרכב ציבורי, וזה מחייב תקופת חניכה.

גנאם חמדה: אחרי שהנהג יקבל את הרישיון ברכב כבד, יהיה מורשה.

ישראל כץ: אבל הגשנו חוק.

גנאם חמדה: לגבי רכב ציבורי – עכשיו אנחנו מגישים את זה.

גנאם חמדה: אסביר מה ההיגיון.

גנאם חמדה: ההיגיון אומר שברגע שנהג קיבל את הרישיון - - -

ישראל כץ: מה מעוכב בוועדת הכלכלה?

עוזי יצחקי: רכב כבד.

עוזי יצחקי: מה שאומר מנהל האגף, שאנחנו רוצים להשלים את זה גם לרכב ציבורי, כי זה מאוד הגיוני.

ישראל כץ: לגבי הרכב הכבד הממשלה הגישה הצעת חוק.

ישראל כץ: ארגון המובילים הוא בעד והוא יטפל בדבר הזה באופן ארגוני.

ישראל כץ: זה לא על חשבון סמכות שהיום יש לממשלה או לגורם כלשהו, זה לא מעביר בהזדמנות הזאת סמכויות אחרות.

ישראל כץ: זו תוספת של ליווי, שמקובלת גם בגופים אחרים.

ישראל כץ: למה לא לעשות את זה?

יצחק וקנין: אני לא מבין למה חברי הכנסת התנגדו.

גבי בן-הרוש: היה גלעד ארדן שלא  אהב את מופז.

גבי בן-הרוש: זו הייתה פוליטיקה.

אתי בנדלר: נו, באמת.

אתי בנדלר: אני מציעה לא לייחס לשר ארדן סיבות אישיות בנושא הזה.

לאה ורון: בטח לא בנושא של מאבק בתאונות דרכים.

כרמל שאמה-הכהן: כשהוא לא נמצא פה.

ישראל כץ: אני אוהב את מופז, אז אין בעיה.

ישראל כץ: נקדם את זה.

גבי בן-הרוש: שאלו למה זה טורפד בוועדה.

גבי בן-הרוש: זה אחד השיקולים.

לאה ורון: קודם כול, המילה היא לא "טורפד".

לאה ורון: הוועדה קיימה בנושא דיונים וסברה אחרת, סברה שיש לתקן את החוק.

לאה ורון: זה הכול.

גבי בן-הרוש: אבל למה אנחנו תקועים כל השנים?

גבי בן-הרוש: אנחנו כל יום מתהפכים עם משאיות ומטענים ומסכנים את הציבור.

דן הראל: ננסה לקדם.

דן הראל: זה תלוי בכנסת.

ישראל כץ: אז הרווחנו מהישיבה הזאת.

ישראל כץ: אנחנו שומעים אנשים בעלי דעה וידע.

ישראל כץ: אנחנו מסננים את האינטרסים, זה בסדר גמור, אבל בדבר כזה – הוא לא ביקש איזה מונופול להוציא רישיון, כמו לשכת עורכי הדין חלילה.

ישראל כץ: הוא לא ביקש סמכויות כאלה.

ישראל כץ: בסך הכול, זה דבר שרק הם כנראה יכולים לעשות, הליווי.

ישראל כץ: זו תוספת.

ישראל כץ: אני חושב שזה דבר טוב ואני מבקש לקדם אותו.

כרמל שאמה-הכהן: טוב, נבחן את זה.

יצחק וקנין: אני חושב שגבי בן הרוש צודק לחלוטין בדבר הזה, לי אין ספק.

יצחק וקנין: לא פעם אני נתקל בנהגים במסגרת מסוימת, שאני צריך להגיד להם איך לעשות את הדברים.

יצחק וקנין: הוא צודק, נהג חדש - - -

ישראל כץ: למרות שיש להם רישיון.

יצחק וקנין: כן.

יצחק וקנין: יש לו רישיון על פול טריילר, אבל הוא - - -

ישראל כץ: הליווי והחניכה – אני מאמין גדול בדבר הזה.

גבי בן-הרוש: מה הצענו למדינה?

גבי בן-הרוש: קיים בית-ספר להכשרה אחד באשדוד, שהוא סגור כבר כמה שנים.

גבי בן-הרוש: הוא לא קיים.

גבי בן-הרוש: הצענו למדינה, במקום להשקיע משאבים, אנחנו ערוכים בכל הארץ, חברות ענקיות של הובלת מטענים.

גבי בן-הרוש: שם נעשה את החונכות, המדינה לא תשקיע.

גבי בן-הרוש: יהיה עלינו פיקוח של משרד העבודה ומשרד התחבורה.

גבי בן-הרוש: בוא נוציא נהג שיודע איך להתייחס בשעת חירום או בכלל בנהיגה.

ישראל כץ: זה כבר דבר אחר.

ישראל כץ: זה לא קשור לליווי.

גבי בן-הרוש: אני מדבר על החונכות הזו, שהמדינה לא תשקיע.

ישראל כץ: נשלח את כל הנהגים לשם?

יצחק וקנין: כל נהג חדש שמתחיל, זו תהיה המסגרת.

עוזי יצחקי: קבענו קריטריונים לחברות, יהיו חברות שיכשירו.

עוזי יצחקי: יותר מזה, קבענו גם קריטריונים לחונכים, שזה לא יהיה סתם נהג.

שוקי שדה: אני מבקש אותו דבר, שיגיע גם לארגון חברות ההסעה.

שוקי שדה: בהקבלה של נהגים של אוטובוסים לחברות ההסעה.

עוזי יצחקי: בהחלט.

עוזי יצחקי: זה יהיה השלב הבא.

אתי בנדלר: אני לא זוכרת את הצעת החוק, אני לא זוכרת למה היא נתקעה.

אתי בנדלר: חבל לבזבז עליה עכשיו את הזמן.

כרמל שאמה-הכהן: אני בכלל לא מכיר את הצעת החוק.

עוזי יצחקי: נציג לך את זה ונשמח שזה יעלה.

גבי בן-הרוש: אדוני, בהקשר לנקודות – ועל זה יש לי סיכום עם המשרד שלך, בנושא של הרביזיה.

גבי בן-הרוש: אנחנו בעד, לא נגד, כארגון המובילים, אבל בואו נעשה עבודה משותפת.

אתי בנדלר: על מה?

גבי בן-הרוש: על כל השיטה החדשה, יש בספר תקנות התעבורה מאות ועשרות עבירות עם שיטת הניקוד.

גבי בן-הרוש: זה קיים כבר עשרות שנים.

גבי בן-הרוש: ואמר שוקי, אנחנו בבעיה אמיתית.

גבי בן-הרוש: אני לא רוצה נהגים מסוכנים, לא אני ולא אף אחד פה בחדר, אבל יש עבירות טכניות וזו שיטת ניקוד.

ישראל כץ: כלומר, בתוך השיטה הקיימת, לבדוק סוגי עבירות שונים.

אתי בנדלר: לא רק לגבי נהגים מקצועיים, אגב.

אתי בנדלר: זה נכון לגבי כלל הנהגים.

יצחק וקנין: אני חושב שעל אורות, למשל, צריך לתת קנס ולא ניקוד.

יצחק וקנין: הרבה פעמים אני נכנס לאוטו ושוכח, או שלחייב את היבואנים שהאור יידלק אוטומטית בכל מקרה וזהו זה.

יצחק וקנין: זה מצב שהוא לא רצון אישי של האדם לעשות את העבירה הזאת.

יצחק וקנין: הוא עולה לרכב, שוכח להדליק את האורות.

יצחק וקנין: אני חושב שהדבר הזה צריך להיבחן לעומק.

יצחק וקנין: מצדי, שיגדילו את הקנס אבל לא ישימו ניקוד לדבר הזה.

אתי בנדלר: היה ויכוח בזמנו בוועדת הכלכלה, האם ראוי שלכל עבירה יוצמדו נקודות.

אתי בנדלר: המגמה, דווקא של נציגי הממשלה, הייתה להרחיב את זה.

אתי בנדלר: חברי הכנסת נחלקו בין אלה שחשבו שככל שייתנו יותר נקודות הם תורמים על-ידי כך למאבק הנכון בתאונות הדרכים, ואחרים שחשבו שלגבי עבירות רשלנות, ברוב המקרים אולי לא ראוי להצמיד נקודות.

אתי בנדלר: בסופו של דבר, אני חושבת שמה שהתוספת השישית לתקנות התעבורה, שבה יש רשימת העבירות עם הנקודות לצידן, אין בה מגמה ברורה וחד-משמעית בנושא הזה, ככל שאני סוקרת את הרשימה הזאת.

אתי בנדלר: אני חושבת שראוי שתיערך באמת שתיערך רביזיה בנושא.

יהודה בר-אור: זה קורה כשלא שומעים את כל הגופים המקצועיים.

יהודה בר-אור: בגלל זה מגיעים למסקנות לא נכונות.

דן הראל: לא לכל עבירה.

אתי בנדלר: ברור שלא שלכל עבירה.

אתי בנדלר: הצלחנו להדוף חלק מהניסיונות.

כרמל שאמה-הכהן: חנן אהרון, בבקשה.

חנן אהרון: אני רוצה להתייחס לעניין החונכות במשפט אחד.

חנן אהרון: כל לימוד הנהיגה שלנו זה לימוד על אוטובוס ריק.

חנן אהרון: אני לא יכול לאסוף 50 נוסעים לכל נהג כדי שהוא ינהג עם נוסעים או במשאית, עם כל סוגי המטענים שישנם.

חנן אהרון: אני חושב שלימוד מיומנות שליטה ברכב – הוא מקבל מאתנו רישיון ראשוני, בסיסי, שהוא נהג ושולט ברכב.

חנן אהרון: לגבי נהיגה עם סוגי מטענים, הוא יכול לעשות את זה בחברות כי יש להן את זה.

חנן אהרון: זה נושא החניכה, שהוא ילמד עם המטענים עצמם, מכל הסוגים או עם נוסעים, שאי-אפשר ללמד את זה עם מורי הנהיגה היום.

חנן אהרון: זה כל הסיפור.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: יערה למברגר, משרד המשפטים.

יערה למברגר: אני רוצה להשלים את מה שאמרה יפעת רווה קודם.

יערה למברגר: בתשובה לעורך הדין גלעד מלשכת עורכי הדין, אם הבנתי נכון את הערתו, הטענה הייתה שרק בית משפט מוסמך להטיל פסילה.

יערה למברגר: אני חושבת שחשוב להבהיר לוועדה: פסילה היא סוג של ביטול רישיון.

יערה למברגר: ודאי שלא רק בית-המשפט יכול להטיל פסילה.

יערה למברגר: יש בסיסים רבים בפקודת התעבורה שנותנים סמכות מנהלית לפסול רישיון.

יערה למברגר: אני מקווה שלא הבנתי בצורה נכונה את עורך הדין גלעד, אבל בכל מקרה, ההערה אינה נכונה.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

שי ישעיהו גלעד: המינוח הוא פסילת רישיון.

שי ישעיהו גלעד: קודם כול, המינוח.

שי ישעיהו גלעד: המינוח הוא: פסילת רישיון.

שי ישעיהו גלעד: אני מסכים אתם שהמינוח צריך להיות "ביטול רישיון".

שי ישעיהו גלעד: כמו שהסמכות של הרשות היא להעניק רישיון, לבטל אותו, להתלותו – המינוח הוא אחר.

שי ישעיהו גלעד: השימוש בפסילה גורם לאחר מכן להשלכות מרחיקות לכת בהתנהלותו של האיש בבית המשפט.

שי ישעיהו גלעד: אני מבקש את ההזדמנות, אדוני היושב ראש, להציע במסגרת מה שאמרתי קודם.

שי ישעיהו גלעד: אם נפלו ההערות של מר בן-הרוש על אוזניים קשובות שלך, אדוני השר, ואותם מכונים ואותם בתי-ספר ואותו מקום באשדוד יכולים לשמש מקום לחונכות או לימוד פרקטי - - -

ישראל כץ: אני לא יודע לגבי המקום באשדוד, כי זה מעין מונופול.

ישראל כץ: אני לא יודע למה הכוונה כאן.

ישראל כץ: אתה מדבר על העיקרון, לפי המודל הצה"לי או אחר, שהחברה עצמה תיתן את נהגי הליווי.

גנאם חמדה: יש לנו קריטריונים.

גנאם חמדה: לא יהיה מונופול, יהיה לנו קריטריון לחברות שיסמיכו ויעשו את החניכה, נפרסם את זה.

גנאם חמדה: מי שיעמוד בקריטריונים יקבל את ההסמכה הזאת.

שי ישעיהו גלעד: אם כן, אדוני, הרעיון הוא, שמאחר שסמכותך לקבוע אמצעי תיקון נוספים, אנא חשוב על אמצעי תיקון פרקטי.

שי ישעיהו גלעד: לא אמצעי תיקון עיוני ולאחר מכן פסילת רישיון, אלא אמצעי תיקון פרקטי, שבו אדם יישלח למעין מכון כזה, מכון שתבחנו ותעבירו במכרז, ושם ילמדו אותו לתקן את דרכיו הספציפיות לגבי אופי העבירות שהוא ביצע.

שי ישעיהו גלעד: אני חושב שזו תהיה קפיצת מדרגה ענקית בשיטת הניקוד.

ישראל כץ: אבל זה מה שקורה.

ישראל כץ: מבחן עיוני ומעשי אחרי פסילה של תשעה חודשים - - -

שי ישעיהו גלעד: המבחן המעשי זה לקחת טסטר ולראות אם הוא עבר.

ישראל כץ: עם הוא יעבור מבחן מעשי אז הוא כבר בתוך העניינים המעשיים.

שי ישעיהו גלעד: לא לכך כוונתי.

ישראל כץ: אתה מאמין במחנות שנשארו עוד בצפון קוריאה, כנראה, של חינוך מחדש.

ישראל כץ: בסין זה כבר לא קיים.

כרמל שאמה-הכהן: נעבור להקראה.

חוה ראובני: "בתוקף סמכותי לפי סעיף 69א לפקודת התעבורה, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת אני מתקין תקנות אלה: תיקון תקנה 544 1. בתקנה 544 לתקנות התעבורה, התשכ"א-1961 (להלן – התקנות העיקריות), בסופה יבוא "(בחלק זה – נקודות)".

חוה ראובני: זה תיקון טכני לחלוטין, שנוכל לדבר מכאן ולהבא פשוט על המילה "נקודות" במקום "נקודות לפי תקנה כך וכך".

חוה ראובני: זה עניין ניסוחי גרידא.

כרמל שאמה-הכהן: אני מעמיד להצבעה את תקנה 1. מי בעד הסעיף?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה תקנה 1 אושרה פה אחד.

חוה ראובני: "תיקון תקנה 545 2. תקנה 545 לתקנות העיקריות -  (1) בתקנת משנה (א), בסופה יבוא "בהתאם למידע שנתקבל לפי סעיף 10 לחוק המרשם הפלילי ותקנת השבים, התשמ"א- 1981"; 	(2) במקום תקנת משנה (ב) יבוא: "(ב) רשות הרישוי תרשום נקודות במרשם העבירות, ואולם על אף האמור בתקנה זו, לא תרשום רשות הרישוי נקודות בשל הרשעות בעבירות שהמידע לגביהן התקבל 18 חודשים או יותר ממועד ההרשעה "; (3) בתקנת משנה (ג), במקום "ערער נהג על הרשעתו וזוכה" יבוא "הודיעה המשטרה לרשות הרישוי כי בוטלה הרשעתו של נהג"; 	(4) אחרי תקנת משנה (ג) יבוא: "(ג1) הודיעה המשטרה לרשות הרישוי כי נהג ערער על הרשעתו, לא תביא רשות הרישוי בחשבון את הנקודות בשל העבירה האמורה, עד למתן פסק דין סופי.

חוה ראובני: "     תקנה 545 עניינה בניהול מרשם העבירות.

חוה ראובני: התיקון לתקנת משנה (א) בא להדגיש שקליטת נתוני ההרשעות תהיה במידע שמועבר לפי חוק המרשם הפלילי, סעיף 10 לחוק המרשם הפלילי, שמחייב את משטרת ישראל להעביר לרשות הרישוי הרשעות בעבירות תעבורה.

חוה ראובני: אנחנו רוצים ליצור את המתאם, הרשעות לא יגיעו אלא בדרך הזו, דרך המרשם הפלילי, בהעברת מידע לפי סעיף 10.

חוה ראובני: כבר דובר כאן בקצרה על הממשקים.

חוה ראובני: יש ממשק, הממשק היו אתו תקלות.

חוה ראובני: נעשתה עבודה רבה מאוד כדי לשפר אותו ושהמידע יזרום באופן אמין.

חוה ראובני: זה יהיה מקור המידע הבלעדי להרשעות, ובהמשך נראה על זה גם שינויים בהרשעות האלה - רק דרך המרשם הפלילי, שהוא הגורם המוסמך במדינת ישראל על-פי חוק לרכז את כל המידע על הרשעות של אנשים בכלל.

חוה ראובני: לגבי 18 חודשים – זה פועל יוצא של הפקת לקחים מתקלה שהייתה אני מקווה שהיא כבר לא תחזור.

חוה ראובני: הייתה תופעה שרשות הרישוי העבירה למשטרה הרשעות, לפעמים באיחור של שלוש, ארבע וחמש שנים.

חוה ראובני: המועד הקובע לעניין ניקוד וצבירת נקודות הוא מועד ביצוע העבירה, אז זה שזה דווח באיחור של ארבע שנים לכאורה לא רלוונטי.

חוה ראובני: יחד עם זה, יש חוסר הגינות להטיל עליו היום אמצעי תיקון בשל עבירה שהוא עבר לפני ארבע-חמש שנים, כולל עבירות שבאו אחר כך.

חוה ראובני: נהגים טענו, ובצדק: אם היינו מקבלים את הנקודות בזמן, מבצעים את הקורס בזמן, היינו נמנעים מעבירות נוספות.

חוה ראובני: אולי הייתה לנו איזושהי טעות בהבנה שלנו ובידיעה שלנו.

חוה ראובני: הרי מטרת שיטת הניקוד היא לתקן על מנת למנוע עבירות.

חוה ראובני: מאוד התלבטנו ומאוד התקשינו, ומצאנו את עצמנו מקצרים פסילות לאוכלוסיות האלה ומקלים עליהן.

חוה ראובני: היום אנחנו רוצים להגיד: מה שעבר יותר מ-18 חודשים ממועד ההרשעה כבר לא רלוונטי, אנחנו לא נקלוט את זה בכלל.

אתי בנדלר: מדוע 18 חודשים?

אתי בנדלר: מדוע לא חודשיים?

אתי בנדלר: זאת אומרת, מה פרק הזמן של העברת מידע ממשטרת ישראל לרשות הרישוי?

אתי בנדלר: מדוע צריכים שנה וחצי לצורך העניין הזה?

חוה ראובני: כדרך הטבע זה אמור לעבור תוך שבועות ספורים, ככל הידוע לי – קליטת הנתונים.

חוה ראובני: יחד עם זאת, לפעמים יש עיכובים וקשיים.

חוה ראובני: לא רצינו לסגור את זה עד הסוף, רצינו להישאר בתוך איזשהו פרק זמן שיהיה סביר.

אתי בנדלר: שנה וחצי להעברת מידע נשמע לך זמן סביר?

יערה למברגר: צריך לתת זמן.

יערה למברגר: למשל, יש 90 יום כדי לבקש להישפט.

יערה למברגר: בכל מקרה זה לא יכול להיות חודשים ספורים.

אתי בנדלר: קודם כול, כשיש הרשעה המידע הזה צריך לעבור.

אתי בנדלר: יש הוראה אחרת שמדברת על ערעור ויש הוראה שמדברת על זיכוי במקרה של ערעור.

אתי בנדלר: נתחיל עם ההרשעה הראשונית.

אתי בנדלר: מדוע צריכים 18 חודשים לצורך העברת המידע הזה?

כרמל שאמה-הכהן: נציג המשטרה, בבקשה.

רפ"ק רוני לוינגר: כמו שאמרו קודמיי, בעבר היו תקלות בהעברת הממשקים.

רפ"ק רוני לוינגר: נעשתה עבודה משותפת של שני הגופים כדי לשפר, והשיפור הוצג בוועדה לביקורת המדינה לפני ימים ספורים.

רפ"ק רוני לוינגר: אנחנו שותפים, עם משרד התחבורה, גם לפרויקט של שינוי החקיקה ויודעים כמעט בכל דוח שאנחנו נותנים שמה שמרתיע את הנהג יותר מתשלום הקנס זה הנקודות, כמו שהוזכר פה.

רפ"ק רוני לוינגר: בכל המחקרים אנחנו רואים - - -

רוברט טיבייב: לא בטוח שאתה צודק.

רפ"ק רוני לוינגר: למעלה ממיליון דוחות בכל שנה, כמעט בכל דוח רואים שהנהג - לא אכפת לו הכסף - ישר שואל כמה נקודות זה.

רפ"ק רוני לוינגר: זה הדבר שמרתיע.

אתי בנדלר: ועונים לו היום?

אתי בנדלר: כי בזמנו המשטרה לא רצתה לומר.

עוזי יצחקי: זה כתוב בדוח היום.

עוזי יצחקי: תיקנו את זה.

רפ"ק רוני לוינגר: זה כתוב בדוח.

רפ"ק רוני לוינגר: הרעיון היה שהנהג יקבל את כל החבילה, גם הנקודות וגם הקנס.

רפ"ק רוני לוינגר: לגבי הזמן שנקבע, זה קוּצָר, כמו שהזכירה חברתי חוה.

רפ"ק רוני לוינגר: אנחנו חושבים שבהילקח בחשבון - - -

אתי בנדלר: זה קוצר או שלא נקבע מלכתחילה פרק זמן?

רפ"ק רוני לוינגר: בפועל זה היה יותר.

חוה ראובני: מלכתחילה לא נקבע פרק זמן.

חוה ראובני: יש אמירה מפורשת בתקנות שמועד רישום הנקודות איננו רלוונטי.

חוה ראובני: אנחנו לא רוצים שתקלות טכניות ישפיעו על החיוב של נהגים באמצי תיקון, אבל יחד עם זאת אי-אפשר למתוח את זה עד בלי סוף.

חוה ראובני: מכאן הניסיון לאזן בין שני אלה.

רפ"ק רוני לוינגר: הייתה לנו בעיה עם מערכת מבתי המשפט - - -

ישראל כץ: שנה וחצי זה העמדה שלכם?

ישראל כץ: כי אם אתם תגידו - - -

עוזי יצחקי: כן.

עוזי יצחקי: זה מתואם עם המשטרה.

רפ"ק רוני לוינגר: עד לפני חודשים ספורים המערכת הממוחשבת של בתי משפט בצפון, לא קיבלנו את כל המידע תקופה ארוכה.

גבי בן-הרוש: אלה שאתם תוספים בשלילה, הוא שואל אותך כמה ניקוד יש לו?

גבי בן-הרוש: הוא ממשיך לנהוג.

רפ"ק רוני לוינגר: זה חמור מאוד.

אתי בנדלר: תזכרו את מה שאמר מר לוינגר, שלא תמיד המשטרה מקבלת את המידע.

ישראל כץ: הוא אמר שעכשיו זה הרבה יותר טוב ממה שהיה לפני כמה חודשים.

אתי בנדלר: כן.

אתי בנדלר: בהנחה שהמשטרה קיבלה את המידע, עדיין נותנים לה גרייס, ותיכף נראה את זה בפסקאות 3 ו-4.

אתי בנדלר: אני לא יודעת עד כמה זה נכון שזה ישפיע בצורה כל כך מהותית על הנהג או על הצורך שלו באמצעי תיקון, כי אמצעי תיקון יש בהם טעם באמת כשיש קשר בין העבירות שהוא ביצע לבין אמצעי התיקון.

ישראל כץ: קיצרנו לחצי שני את החלק הפנימי שלנו.

ישראל כץ: הוא חייב לגשת לקורס תוך חצי שנה.

אתי בנדלר: על זה יש לי דווקא הערה בצד השני.

אתי בנדלר: למשל, לגבי חיילים בשירות קרבי, קורה שלא מאפשרים להם לצאת לקורסים והגיעו אלינו בנושא הזה.

ישראל כץ: אז זה צריך להיות בוועדה שתוכל לשקול.

אתי בנדלר: אני מדברת כרגע ממתי מתחילים בכלל את הרישום של הנקודות.

אתי בנדלר: בן-אדם הורשע והמידע לא מגיע, ורושמים לו את זה אחרי פרק זמן כל כך ארוך.

גנאם חמדה: עכשיו המידע יעבור בצורה תקינה.

אתי בנדלר: אז למה צריך את השנה וחצי?

גנאם חמדה: ברגע שהנהג נתפס על עבירה, אם הוא הודה והלך לשלם את הדוח, המידע עובר באופן אוטומטי אלינו.

גנאם חמדה: אם הוא לא שילם את הדוח, אחרי חצי שנה המידע עובר.

גנאם חמדה: כלומר, יש פה פרק של חצי שנה.

גנאם חמדה: הוא גם יכול לבקש להישפט.

גנאם חמדה: אם הוא ביקש להישפט, עד שיהיו תוצאות של בית המשפט אנחנו לא יכולים להזין את הנקודות.

גנאם חמדה: יש פה בעיה של חצי שנה.

חוה ראובני: בסופו של דבר אנחנו לא רוצים לתת לנהגים עבריינים ליהנות יותר מתקלות טכניות, אנחנו רוצים לתחום את זה.

חוה ראובני: בעבר לא הייתה הגבלת זמן בכלל, אנחנו מציעים כן לתחום את זה.

כרמל שאמה-הכהן: אי-אפשר לקבוע שהזמן יתחיל להימדד מרגע שהנושא הפך סופי וחלוט?

חוה ראובני: ממועד ההרשעה - - -

כרמל שאמה-הכהן: ממועד ההרשעה?

כרמל שאמה-הכהן: אז מה משנה כל התהליכים באמצע שאתם מציינים אותם?

חוה ראובני: התהליכים זה עד שהמידע עובר מהנהלת בתי המשפט למשטרה ומהמשטרה אלינו.

חוה ראובני: זו אמור לקחת שבועות ספורים, עד כמה שאני יודעת.

חוה ראובני: יחד עם זאת, יש תקלות.

חוה ראובני: האם תקלה כזאת צריכה למנוע מנהג שביצע עבירה חמורה והורשע בבית משפט, לקבל את הנקודות?

חוה ראובני: בעיקרון – לא.

כרמל שאמה-הכהן: אבל שנה זה לא מספיק זמן, לדוגמה, עם מרווח נשימה הכי גדול שיש?

חוה ראובני: לא לקחנו את המכסימום.

חוה ראובני: אנחנו אומרים שאנחנו רוצים מרווח זמן של - - -

כרמל שאמה-הכהן: כשמאזנים בין הדברים, אתה רוצה גם שהנהג יהיה מעודכן.

לאה ורון: 18 חודשים זה לא המכסימום מבחינתכם?

לאה ורון: הייתם רוצים שלוש שנים?

חוה ראובני: לא, להיפך.

חוה ראובני: אנחנו לא רוצים יותר מזה.

חוה ראובני: היה לנו מאוד קשה כשהתחלנו לקבל 300,000 תנועות של הרשעות מלפני ארבע שנים.

חוה ראובני: זו הייתה בעיה חמורה.

יפעת רווה: כל מועד שהיינו קובעים היה שרירותי.

יפעת רווה: אם היינו קובעים שנה אז היו אומרים לנו: למה שנה?

יפעת רווה: למה לא חצי שנה?

יפעת רווה: התחלנו פה ממשהו - - -

אתי בנדלר: אז הכנסתם עז?

יפעת רווה: אנחנו לא משרד האוצר.

יפעת רווה: כל מי שעסק בזה חשב שארבע-חמש שנים זה בלתי סביר לחלוטין, על זה לא הייתה מחלוקת.

יפעת רווה: אם זה שנה או שנה וחצי - נראה היה לנו ששנה וחצי באיזון של הגינות כלפי האזרח ומצד שני, שלא ייהנה סתם מתקלות.

יפעת רווה: שוב אני חוזרת לזה שמדובר על הורדת אנשים מסוכנים מהכביש.

אתי בנדלר: היה תיקון לפקודת התעבורה שקבע את פרק הזמן המרבי, שלאחר מכן לא ניתן יהיה להגיש כתב אישום נגד נהג אם העבירה מבוססת על צילום, נכון?

יפעת רווה: כן.

אתי בנדלר: מה פרק הזמן שנקבע בפקודה לעניין הזה?

יפעת רווה: אם אני זוכרת טוב, ארבעה חודשים, בגלל הנושא של צילום.

אתי בנדלר: כי אז הוועדה לא קיבלה את עמדת הממשלה לגבי העובדה שלא ניתן להעביר מידע  - - -

יפעת רווה: זה שני דברים שונים.

רפ"ק רוני לוינגר: זה ארבעה חודשים לבעל הרכב.

רפ"ק רוני לוינגר: - - - עד שנה.

אתי בנדלר: העליתי את הנקודה הזאת מסיבה אחת: נכון שהרציונאל בכל אחד מהמקומות שונה לחלוטין, אבל בסופו של דבר מאחורי שני הדברים עומד מה שאת אומרת - אם הוא ביצע עבירה, ניתן לו ליהנות מזה שלא העבירו בזמן?

יפעת רווה: זה לא בגלל שלא ניתן לו ליהנות.

יפעת רווה: זה היה בגלל שכשאדם עובר עבירה, למשל בנושא של רמזור, הוא אפילו לא זוכר שביצע עבירה.

יפעת רווה: פה זה עבירות שהוא כבר הורשע עליהן.

יפעת רווה: זאת אומרת, הוא מכיר את העבירות, ואנחנו אומרים שהבן-אדם הזה מסוכן כי הצטברו לו עבירות ואנחנו רוצים להוריד אותו מהכביש.

יפעת רווה: אנחנו לא מענישים אותו, אנחנו רוצים להוריד אותו כי הוא מסכן את הציבור.

יפעת רווה: המצב הנורמלי זה שזה יהיה בתוך כמה חודשים, עלולות להיות תקלות אז אמרנו עד שנה וחצי.

יפעת רווה: אם תגידו לנו שנה – אני לא יודעת.

יפעת רווה: כולם בתחום הסבירות, אבל בוודאי לא חודשיים.

גבי בן-הרוש: אתם מדברים על העברת מידע - והיועץ המשפטי של משטרת ישראל שומע אותי - אנחנו נתקלים בתופעה מאוד תמוהה של משטרת ישראל, שעוצרת נהג ומורידה אותו מהכביש.

גבי בן-הרוש: לא משנה אם השוטר צדק או לא צדק - הוא עבר מבחן וחזר לכביש.

גבי בן-הרוש: אחרי שבועיים אותו נהג מתקשר שקצין משטרה הולך לעצור אותו כי הוא נוסע בזמן שהוא אמור להיות מורד מהכביש.

גבי בן-הרוש: הנהג מראה לו חותמת של משטרת אילת שהוא התייצב עם האישור.

גבי בן-הרוש: מה שוכחים במשטרת ישראל?

גבי בן-הרוש: להקליד במחשב, ומבחינת כל הניידות הבן-אדם נוהג בפסילה או בהורדה.

גבי בן-הרוש: אז אם מעבירים מידע, אז קודם כול שמשטרת ישראל תעשה סדר אצלה כי אנחנו נופלים בין הכיסאות יומיום.

גבי בן-הרוש: מורידים אותנו מהכביש, אנחנו באים לטסט, אומרים לנו: למה הורידו אתכם?

גבי בן-הרוש: השוטר לא נותן את הדין, רק אם אני הרבה פעמים מתערב ואומר למפקד: אני רוצה בירור.

גבי בן-הרוש: שורפים לנו ימי עבודה בגלל אותן תקלות שחוזרות יומיום, ואני כבר לא מדבר על המיומנות של אותם אלה שבודקים אותנו.

גבי בן-הרוש: מדברים פה על מידע שעובר תוך 18 חודש, אנא מטובם, שמשטרת ישראל יעדכנו את אותה מערכת ולא יעצרו לי נהגים על תקלה טכנית של משטרת ישראל.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: עוד מישהו בעניין?

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

ניבין אלפקס: אני מהנהלת בתי המשפט.

ניבין אלפקס: אני רוצה להתייחס בעניין של העברת מידע בין מערכת בתי המשפט לבין המשטרה.

ניבין אלפקס: היינו רק השבוע בדיון בוועדה לביקורת המדינה וכולם היו בדעה אחת, שהממשק בין מערכת בתי המשפט למשטרה הוא ממשק תקין.

ניבין אלפקס: כל המידע מועבר.

רפ"ק רוני לוינגר: היום.

רפ"ק רוני לוינגר: דיברתי על תקלות העבר.

ניבין אלפקס: אולי זה היה בתקופה - - - היום הכול עובר.

רפ"ק רוני לוינגר: נכון, היום הכול בסדר.

אתי בנדלר: אז ודאי וודאי שלא צריך 18 חודשים, אם כך.

שי ישעיהו גלעד: יש סתירה במה שנאמר כאן.

שי ישעיהו גלעד: אני יכול לספר לכם שלפני זמן לא רב היו בטפולי נהגים שהרשעתם בוטלה.

שי ישעיהו גלעד: הם הלכו באופן אישי למטא"ר כדי לבדוק שזה ירד מהמחשב המשטרתי, אבל המרחק בין שיח' ג'ראח לבין משרד הרישוי כנראה התארך עד אין קץ ומאחר שמשרד הרישוי בירושלים לא קיבל את המידע אנשים ביצעו את אמצעי התיקון למרות שהנקודות כבר ירדו.

קריאה: מתי זה היה?

שי ישעיהו גלעד: אז אני שומע שהדברים תוקנו והיום אנחנו מדברים על קשר בין מחשבים – קליק אחד מגיע לקליק שני - ואתם זקוקים ל-18 חודשים.

שי ישעיהו גלעד: ואז פתאום מגיע אלינו סעיף (ג1) לתיקון שאומר: לעומת זאת, הודיעה המשטרה לרשות הרישוי כי נהג ערער על הרשעתו, לא תביא בחשבון את הנקודות האלה.

שי ישעיהו גלעד: דהיינו, נזדקק, אולי גם כאן, לשנה וחצי עד שהמידע המשטרתי לגבי הערעור יעבור לרשות הרישוי וכל עוד המידע הזה לא הגיע האיש בינתיים מבצע את אמצעי התיקון.

שי ישעיהו גלעד: אז אחד מהשניים: מרחק הזמן של שנה וחצי, נזקק לו משרד הרישוי לקבל את המידע מהמשטרה; אז צריך להיות גם את ה-vice versa, דהיינו, גם בהעברת המידע לגבי הגשת ערעור צריך להיות אותו פרק זמן.

שי ישעיהו גלעד: אבל אם אנחנו מדברים כבר על אותו סעיף (ג1) לתיקון, אני חושב שלא תהיה שום מניעה מאדם להציג אישור של בית משפט, חתום בידי מזכירות בית משפט, כי הוא הגיש ערעור, כי הרשעתו בוטלה.

אתי בנדלר: הוועדה עוד לא סיימה את הדיון בפסקה 2.

שי ישעיהו גלעד: אז אגיע ל-ג(3).

שי ישעיהו גלעד: אני רק אומר שיש כאן סתירה בין (ג1) לבין מה שאמור בסעיף (ב).

שי ישעיהו גלעד: הדו-כיווניות צריכה להיות הדדית.

כרמל שאמה-הכהן: נצביע על תקנה 2, עם שינוי בסעיף 2(2) – תיקון ל-12 חודשים.

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה     תקנה 2(1) ותקנה 2(2) אושר פה אחד.

יוחנן פלסנר: בנושא הענייני הזה אני מצביע עם היושב ראש ועם השר.

אתי בנדלר: נשמעו הערות לפסקה (2).

אתי בנדלר: לגבי פסקאות (3) ו-(4) עדיין לא נשמעו הערות.

כרמל שאמה-הכהן: יש הערות לפסקאות (3) ו-(4)?

חוה ראובני: אני יכולה להסביר אותן קודם?

חוה ראובני: תודה.

חוה ראובני: אני כבר אתייחס למה שעורך הדין גלעד אמר.

חוה ראובני: אנחנו מדברים כאן על מצבים שאחרי ההרשעה קורים דברים: נהג מגיש ערעור, נהג שנשפט בהיעדר מבקש ביטול, מבקשים הסבה וכיוצא בזה.

חוה ראובני: קודם כול, אנחנו רוצים לקבוע, מחשש זיופים, שמקור המידע של רשות הרישוי לגבי החלטות סופיות יהיה רק המידע שזורם מהמשטרה.

חוה ראובני: נבטל פסילה רק אם קיבלנו הודעה דרך המרשם הפלילי על זיכוי.

חוה ראובני: נעכב את הפסילה למקרה שיש תיק תלוי ועומד, גם כן על פי מידע מן המשטרה.

חוה ראובני: יחד עם זאת, מתוך מודעות לעובדה שיכול להיות שהמידע מהמשטרה מגיע באיחור - וזו פרוצדורה שקיימת גם היום - על סמך נייר ניתן פתרון ידני זמני.

חוה ראובני: דהיינו, משהוא מראה פסק דין שהוא זוכה, אנחנו לא קיבלנו את זה עדיין, לא נבטל את הפסילה אבל נאפשר לו לנהוג.

אתי בנדלר: איפה זה בא לידי ביטוי?

חוה ראובני: הוא מקבל רישיון ידני.

אתי בנדלר: ואם הוא נדרש לבצע בינתיים אמצעי תיקון?

חוה ראובני: יעוכב כל אמצעי תיקון.

אתי בנדלר: יפה מאוד.

אתי בנדלר: איפה כל זה בא לידי ביטוי?

אתי בנדלר: כי זה לא מה שכתוב כאן.

חוה ראובני: אלה הנחיות שלפיהן פועלת רשות הרישוי גם היום, הרבה מאוד נהגים גם נהנו מהפרוצדורה הזאת.

חוה ראובני: יחד עם זאת, התיקונים והשינויים ברישום עצמו, בהחלטות הסופיות ומה שיבוא לידי ביטוי במרשם הנהגים - ביטול פסילות, מחיקת נקודות וכיוצא בזה – זה יהיה רק כפועל יוצא של קבלת מידע מוסמך, סופי, שלא באמצעות תיווך הנהג בעל העניין.

חוה ראובני: מקרים של זיופים, לצערנו, קורים.

חוה ראובני: פעם היו מביאים קבלות על תשלום קנסות, כשיש עיכוב רישיון.

חוה ראובני: אדם היה מביא קבלה, היו מורידים את הפסילה, נותנים לו רישיון לחידוש ואז מתברר שהוא שילם עשרה שקלים והוסיף עוד אפס אחד וזה נראה שהוא שילם את כל החוב.

חוה ראובני: פעם היה סיפור שמישהו הביא מה שנראה כהחלטה של נשיא בית המשפט העליון דאז, בענייני מוניות, ורק כיוון שהעורך דין שקרא את זה אמר שהעברית עילגת, הוא בחן ובדק שההחלטה הייתה אחרת לגמרי.

חוה ראובני: אז אנחנו לא רוצים לעבוד על סמך ניירות.

חוה ראובני: אני לא רוצה להחשיד את הנהגים – רובם ישרים, מיעוטם לא.

חוה ראובני: אנחנו רוצים לקבל את המידע במישרין מהרשויות המוסמכות ולא באמצעות התיווך של הנהג.

חוה ראובני: על סמך התיווך של הנהג רק ניתן פתרון זמני נקודתי, על מנת שהוא לא יהיה במצוקה.

אתי בנדלר: האם אפשר להוסיף: "הודיעה המשטרה לרשות הרישוי או הוכח לה להנחת דעתה"?

אתי בנדלר: זאת אומרת, מקום שיש לכם חשד שמדובר בזיוף, אז בסדר, אני מבינה את השיקולים שאת מצביעה עליהם.

אתי בנדלר: אנחנו מניחים שרוב המקרים הם לא מקרים של זיוף, ובסופו של דבר את מדברת כאן על אמצעי תיקון לכלל הציבור בישראל.

אתי בנדלר: השאלה היא אם ראוי להחמיר את ההוראות בצורה כזאת בגלל אותם מקרי זיוף, שכנראה קיימים, אבל לפחות לאפשר הוכחה אחרת, בצורה שמניחה את דעתכם.

לאה ורון: מה גם שהוועדה למדה שהעברת המידע בין משרדי הממשלה זה לא מהדברים שאפשר כל כך להתברך בהם.

חנן אהרון: בתקנה 551(ב) אנחנו נותנים לנהג את האפשרות להוכיח את טענותיו.

חנן אהרון: ברגע שהוא בא למשרד הרישוי, הוכיח את טענותיו והביא את האישור שהנושא נמצא בדחייה או בערעור, כתוב פה במפורש שיידחה ביצוע אמצעי התיקון עד אשר נהיה בטוחים במסמך האחרון והסופי שאכן הנקודות ירדו בעבור אותן פסילות.

חנן אהרון: בפועל, אנחנו עושים את זה במשרד הרישוי, כאשר נהג מגיש ערעור.

חנן אהרון: נהג מגיע אלינו או שהוא יכול לפנות בכתב, ועל סמך אותו נייר או טופס מהמשטרה או בית המשפט, אנחנו דוחים את האמצעי התיקון, וכך כתוב גם: יידחה ביצוע אמצעי התיקון.

חנן אהרון: על סמך הזו אנחנו לא פוסלים את רישיונו עד לקבלת הדיווח הסופי והאחרון מהמשטרה שאכן ההרשעה בוטלה.

חנן אהרון: ככה זה נעשה בפועל, על זה אנחנו מסתמכים.

אתי בנדלר: זה יפה וזה טוב, זה באמת נותן שיקול דעת, וזה במקרה שהוא פונה בבקשה להשמיע את טענותיו.

אתי בנדלר: אבל בוא נגיד שהוא מביא לרשות הרישוי מסמך, שעל פניו אין שום סיבה לחשוד שהוא איננו אותנטי.

אתי בנדלר: מה הבעיה?

חנן אהרון: זה מה שנעשה.

אתי בנדלר: אבל למה כאן להגביל, בתקנה הזאת, ושם להשאיר איזה שיקול דעת אמורפי, שלא מדבר על דברים מסוימים?

עוזי יצחקי: אנחנו לא יכולים לקבל את העניין הזה.

עוזי יצחקי: לצערי הרב, יש זיופים רבים, גם בשבוע שעבר היה במשרד הרישוי בחיפה וזה התפרסם בתקשורת.

עוזי יצחקי: דברים שהם ידניים – זה נתון לזיוף, ורמת הזיוף והרמאות היום, מבחינה טכנית, היא גבוהה מאוד ואיכותית מאוד, לצערנו.

אתי בנדלר: הוא אומר שיש הנחיות, שאם זה לא הודעת המשטרה זה יהיה רק באישור מנהל האגף.

גבי בן-הרוש: אבל את רישיונות הרכב אי-אפשר לזייף היום.

יפעת רווה: אם בן-אדם טוען משהו, השאלה אם אתם לא יכולים לאמת את זה מול המשטרה.

אתי בנדלר: ודאי שאפשר לאמת.

יפעת רווה: האם אתם לא יכולים לבדוק את זה?

עוזי יצחקי: זה בעייתי מאוד.

עוזי יצחקי: פקידה פשוטה במשרדי רישוי, להתחיל לבדוק.

עוזי יצחקי: אזרח בא כלקוח זועם - - -

אתי בנדלר: מר יצחקי, הוכח לה להנחת דעתה - צריכים להוכיח לכם ואתם צריכים להשתכנע מההוכחה הזאת.

עוזי יצחקי: מאוד בעייתי הנחת הדעת הזו.

אתי בנדלר: אם כך, אנחנו יכולים להפסיק את הדיון בתקנות.

אתי בנדלר: אם הנחת הדעת של רשות הרישוי, אומר סמנכ"ל בכיר שזה בעייתי.

עוזי יצחקי: לא רוצה להטיל את זה על פקידות הרישוי, כמה שפחות.

חנן אהרון: ב-(ג1) מדובר על הודעת המשטרה לרשות הרישוי.

חנן אהרון: אם המשטרה מודיעה לנו בדרך המיחשובית, כפי שזה נעשה, אנחנו לא לוקחים בחשבון את הניקוד.

חנן אהרון: את זה אנחנו עושים, עזבי רגע ניירות.

חנן אהרון: אנחנו הולכים ל-551(ג), שם אנחנו אומרים: כאשר נהג בא.

חנן אהרון: אם המשטרה הודיעה לנו באופן מיחשובי פתרנו את כל הבעיה.

חנן אהרון: הבעיה כאשר אדם בא לטעון טענות, או שהוא בא אלינו, למשרד הרישוי, אחרי שהוא קיבל את הודעת הפסילה, ומוכיח.

חנן אהרון: כל נייר שהוא מביא – מעורך דין, מבית המשפט, מהמשטרה – אמרתי במפורש שכתוב: יידחה אמצעי התיקון.

חנן אהרון: על סמך התקנה הזו אנחנו מקבלים את המסמכים ולא מתחילים אמצעי התיקון עד לקבלת הדיווח הסופי ממשטרת ישראל.

חנן אהרון: זאת אומרת, אני רואה פה השלמה.

אתי בנדלר: האם השר והנציגים המוסמכים של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים יכולים להצהיר כאן בפני הוועדה שכל אימת שבן-אדם יבוא, על סמך תקנה 551, ויראה לכם שהוא אמור להתחיל בשבוע הבא, בעוד מספר ימים או מחר קורס לנהיגה מונעת, אבל ההרשעה שלו בוטלה – אתם תידחו לו מיידית את זה?

חנן אהרון: נכון, אין שום בעיה.

חנן אהרון: זה מה שנעשה בפועל.

אתי בנדלר: בסדר.

אתי בנדלר: פרוטוקול של ועדת הכלכלה הוא דבר שניתן להסתמך עליו בבית משפט.

שי ישעיהו גלעד: קודם כול, למה רק הרשעה שבוטלה?

שי ישעיהו גלעד: גם כל הליך משפטי שעלול בסופו של דבר להביא לביטול ההרשעה, גם הוא, לפחות לכאורה, מצב שבו עלול האיש לבצע אמצעי תיקון על עבירה שהוא בסופו של דבר לא יורשע בה.

שי ישעיהו גלעד: גם את המסמכים האלה צריך להביא בחשבון.

שי ישעיהו גלעד: אני חייב לומר לכם, מפרקטיקה של עשרות שנים, ואמר את זה גם עוזי יצחקי ברוב הגינותו כרגע: הוא לא רוצה לתת לפקידות משרד הרישוי ולו שיקול דעת מצומצם ביותר.

כרמל שאמה-הכהן: פקידות או פקידים.

שי ישעיהו גלעד: פקידות ופקידים.

שי ישעיהו גלעד: הוא אמר "פקידה במשרד הרישוי" והוא יודע בדיוק, כי רוב-רובן הן פקידות או מנהלות משרד רישוי, והוא לא רוצה להעניק להן שום שיקול דעת.

שי ישעיהו גלעד: היום ההליך של השימוע, של טיעון טענות, אנחנו קוראים לזה "הליך לחטיפת רישיון מידיו של האיש".

שי ישעיהו גלעד: האיש מגיע, מתבקש למסור את הרישיון.

שי ישעיהו גלעד: אותו מנהל אומר לו: אדוני, יש לך כך וכך נקודות, תמסור את הרישיון ותבצע את אמצעי התיקון.

שי ישעיהו גלעד: אין לו שום שיקול דעת, רשות הרישוי לא נותנת למשרדי הרישוי שום שיקול דעת בשום פנים ואופן.

שי ישעיהו גלעד: רק אתמול או שלשום שמענו על זיוף נוראי, כנראה של הקלדת מחשב ובאמצעותו ממשרדו של שר המשפטים הגיע כביכול מייל מסוים.

שי ישעיהו גלעד: כנראה שאין סוף למערכת הזיופים שאפשר לזייף היום.

שי ישעיהו גלעד: אבל אנחנו מדברים על רוב רובו של העם, ורוב רובו של העם זה אתם ואנחנו וכל אחד מאתנו שעלול ליפול לסל הנקודות הזה.

שי ישעיהו גלעד: אז לא בונים מדינה, כמו שאומרים, על חבורת זייפנים אלא על ההתנהלות היומיומית.

שי ישעיהו גלעד: בהתנהלות היומיומית הזו, אם אדם בא עם מסמך חתום בחותמת בית המשפט – והיום החותמות הן ברורות: הוגש, ניתן פסק וכל הלאה - זוהי ראיה לכאורה לכך שננקט הליך משפטי.

שי ישעיהו גלעד: זה לפחות צריך לעצור את התהליך.

שי ישעיהו גלעד: קחו אחר כך את החצי שנה, את השלושת רבעי שנה, את השנה וחצי או את השנה שנקבעה בסופו של דבר, לבדוק אם בוצע.

שי ישעיהו גלעד: אם קרה שהאיש זייף, יש היום מערכת ענישה שתעניש אותו במלוא חומרת הדין.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

חנן אהרון: כשאנחנו מקבלים מסמך חתום על-ידי בית המשפט – זו ההנחיה שיש לכל הפקידים והפקידות וכך הם מבצעים - שהתקבלה בקשה לערער, אנחנו דוחים את אמצעי התיקון.

חנן אהרון: אני אומר את זה במפורש פה.

חנן אהרון: אין מצב כזה.

חנן אהרון: יש מצבים אחרים, כאשר בא אדם ומביא מכתב מעורך דין.

חנן אהרון: שים לב, תמיד זה קורה אחרי חצי שנה.

חנן אהרון: זאת אומרת, אם נתת לו דחייה לחצי שנה, הוא מגיע יום לפני שחצי השנה מסתיימת או באותו יום ומביא מכתב מעורך דין שזה נמצא באיזשהו הליך – על זה אני לא מסתמך.

חנן אהרון: הרי איפה מגישים ערר על הרשעות?

חנן אהרון: בבית המשפט.

חנן אהרון: אם יש לנו מכתב של בית המשפט, אנחנו מכבדים את המסמך הזה ודוחים לו את ביצוע אמצעי התיקון.

חנן אהרון: אני אומר את זה במפורש.

שי ישעיהו גלעד: ולכן הצעתה של היועצת המשפטית של הוועדה היא הטובה ביותר – להכניס את המילים "ראיות לכאורה".

ישראל כץ: היא כבר לא מציעה את זה.

ישראל כץ: היא קיבלה את ההבהרה מראשי אגף הרישוי על המדיניות בפועל וסעיף 551, והשילוב הזה הוא שילוב סביר.

גבי בן-הרוש: אדוני השר ואדוני היושב ראש, אני רוצה לנהל את ההזדמנות של הישיבה הזו, שמשרד המשפטים יושב פה.

גבי בן-הרוש: אנחנו כבולים היום בקבלת נהגים, אסור לי על-פי חוק לבקש את גיליון ההרשעות של הנהג הזה.

ישראל כץ: אני תומך בתיקון הזה.

גבי בן-הרוש: אני מבין שמשרד המשפטים התנגד.

יפעת רווה: יש חדשות בעניין הזה.

עוזי יצחקי: יש חדשות טובות.

גבי בן-הרוש: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על סעיפים קטנים (3) ו-(4).

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הסעיפים?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה     סעיפים (3) ו-(4) אושרו פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, אושר פה אחד.

חוה ראובני: "תיקון תקנה 547 3. בתקנה 547 לתקנות העיקריות - (1) בתקנת משנה (א), במקום "שנרשמות לו נקודות חדשות" יבוא  "שחל שינוי במספר הנקודות הרשומות לחובתו; לענין זה, "נקודות תקפות" – נקודות שטרם חלפה מיום ביצוע העבירה שבשלה נרשמו, התקופה האמורה בתקנת משנה (ב) או (ג), לפי העניין, או שטרם בוצעו כל אמצעי התיקון שהטילה רשות הרישוי בשלן, אם הטילה (להלן בחלק זה – נקודות תקפות)";.

חוה ראובני: (2) במקום תקנות משנה (ב) ו-(ג) יבוא: "(ב) נקודות יהיו תקפות במשך שנתיים מיום ביצוע העבירה.

חוה ראובני: (ג) על אף האמור בתקנת משנה (ב), אם הצטברו לחובתו של נהג 22 נקודות או יותר בתוך פחות משנתיים, הנקודות יהיו תקפות למשך 4 שנים מיום ביצוע העבירה .

חוה ראובני: (ג1)   מועד רישום הנקודות במרשם העבירות אינו משפיע על מניין התקופות כאמור בתקנות משנה (ב) ו-(ג)"; 	(3) תקנת משנה (ד) – בטלה; 	(4) בסופה יבוא: "(ה) חדלו נקודות מלהיות נקודות תקפות, ולאחר מכן נרשמו לחובתו של נהג נקודות בשל עבירה שבוצעה בתוך התקופה האמורה בתקנת משנה (ב) או (ג), לפי העניין, יראו את כל הנקודות האמורות  כנקודות תקפות ויחולו עליהן הוראות תקנות משנה (ב) ו-(ג), לפי הענין".

חוה ראובני: אני רוצה בהסבר את (ה) מכל היתר.

חוה ראובני: פסקאות (1), (2) ו-(3) הן ניסוח מחודש של המצב הקיים, רק שהניסוח עורר קושי בבתי משפט על מה זה בדיוק תקופת צבירה ואיך מחשבים אותה.

חוה ראובני: היו פסקי דין סותרים בבתי משפט מחוזיים בשלב שבו הגשנו את התקנות.

חוה ראובני: בינתיים פסק הדין בעניין אלי זוהר, שגם את זה הוא יישר, אבל אנחנו רוצים להגדיר כאן את המושג של "נקודות תקפות" ולבטל את המונח "תקופת צבירה".

חוה ראובני: כלומר, עד 20 נקודות ועד בכלל, נקודות תקפות למשך שנתיים.

חוה ראובני: וככל שהוטלו אמצעי תיקון – גם שנתיים וגם אמצעי תיקון צריכים להתבצע כתנאי לביטול הנקודות.

חוה ראובני: כאמור, זו הייתה העמדה שלנו מאז ומתמיד, עכשיו בית המשפט אישר.

חוה ראובני: אפילו התקנות הנוכחיות אומרות את זה, אם כי בצורה לא מספיק ברורה.

חוה ראובני: אנחנו רוצים לחדד את זה.

חוה ראובני: בנוסף, אנחנו אומרים שמ-22 נקודות ומעלה תוקף הנקודות יהיה ארבע שנים ולא שנתיים.

חוה ראובני: נהג שצובר ארבע עבירות, אנחנו רוצים לעקוב אחריו למשך תקופה ארוכה יותר.

חוה ראובני: גם כאן מחיקת נקודות בכפוף להתקיימות שני תנאים מצטברים: אחד, התקופה של ארבע שנים; שניים, ביצוע כל אמצעי התיקון שהוטלו.

חוה ראובני: בנוסף אנחנו אומרים שמועד רישום הנקודות איננו רלוונטי.

חוה ראובני: כאן אנחנו מדברים על הבעיה שנובעת מזה שהנקודות, התוקף שלהם נספר ממועד ביצוע העבירה אבל הן נרשמות בפועל רק אחרי ההרשעה, ובהגדרה יש איזשהו פער זמנים.

חוה ראובני: אם זו עבירת קנס זה פער זמנים של עד שלושה חודשים, אבל לפעמים זו עבירה שמתנהל משפט בבית משפט לתעבורה אפילו שנה, שנתיים ושלוש, שאחרי זה יש עשר נקודות.

חוה ראובני: יכול אדם לומר: ההרשעה אירעה שלוש שנים אחרי מועד ביצוע העבירה, לכן רק שלוש שנים וקצת אחרי ביצוע העבירה הנקודות נרשמות.

חוה ראובני: לעניין זה לא רלוונטי בכלל מועד הרישום של הנקודות.

חוה ראובני: מה שרלוונטי הוא מועד ההרשעה, בכפוף למה שדיברנו קודם, שלא יהיה פער גדול מדי בין מועד ההרשעה לבין מועד רישום הנקודות בפועל.

חוה ראובני: את הפינה הזאת סגרנו.

חוה ראובני: תקנת משנה (ה) היא חידוש ברמת הרישום, למרות שזו הפרקטיקה והפרשנות שנתנו בעבר, וזה מעולם לא היה כתוב.

חוה ראובני: יש מצב שנקודות נמחקות בחלוף תקופת התוקף שלהם – מה שקראנו בעבר תקופת הצבירה.

חוה ראובני: בינתיים יש תיק תלוי ועומד שמתנהל לגביו משפט, שמועד ביצוע העבירה נמצא בתוך אותה תקופת תוקף, ויש הרשעה.

חוה ראובני: אם הן נמחקו כי היו עשר נקודות ולא חייב אמצעי תיקון, חלפו שנתיים והן נמחקו.

חוה ראובני: ואז באה הרשעה שהייתה בתוך תקופת השנתיים של עשר הנקודות הקודמות, ועכשיו יש לנו כבר 16 נקודות, לדוגמה.

חוה ראובני: אנחנו רוצים להגיד שעשר הנקודות שכביכול נמחקו בעצם חוזרות להיות נקודות תקפות כי אנחנו עכשיו מדברים על 16 נקודות שבוצעו בתוך תקופת שנתיים ולא על 6 נקודות.

חוה ראובני: אי-אפשר לראות אותן ולבודד אותן מעבירות נוספות שבוצעו בתוך אותה תקופה.

חוה ראובני: זה הרעיון מאחורי תקנת משנה (ה) החדשה המוצעת.

כרמל שאמה-הכהן: הערות?

כרמל שאמה-הכהן: אין הערות.

כרמל שאמה-הכהן: אני עובר להצבעה.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד תקנה 3?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה     תקנה 3 אושרה פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: תקנה 3 אושרה פה אחד.

חוה ראובני: "תיקון תקנה 548 4. בתקנה 548 לתקנות העיקריות, במקום "תקנה 547(ד)" יבוא "תקנה 547(א)".

חוה ראובני: זה עניין טכני לחלוטין, של איפה מזכירים פעם ראשונה את המונח "אמצעי תיקון".

כרמל שאמה-הכהן: הערות?

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

שי ישעיהו גלעד: אני קורא שוב לכבוד השר להוסיף לאמצעי התיקון אמצעים נוספים, אפילו לפי שיקול דעת, מדי פעם בפעם, כדי שאם יימצא שיש פרקטיקה מסוימת שיכולה לשמש כאמצעי תיקון יעיל יותר, אפשר יהיה לעשות בה שימוש.

שי ישעיהו גלעד: אנחנו נמצאים עכשיו ברשימה סגורה, הרשימה הזו – כמו שאמרתי בהתחלה, ולא ארחיב - לא הוכיחה את עצמה.

חנן אהרון: אם תשים לב, ב-551(ד) כתוב: על אף האמור בתקנה 549, רשאית רשות הרישוי במקרה מסוים, מטעמים מיוחדים, להטיל על נהג אמצעי תיקון אחר במקום אמצעי התיקון שנקבע בתקנה זו או להוסיף עליהם.

שי ישעיהו גלעד: אנחנו מדברים על 548.

חוה ראובני: אבל זה לא היה כפוף לרשימה הקיימת כבר.

יפעת רווה: אולי פספסתי משהו, אבל לא הבנתי מה האמצעים החדשים שהוצעו.

שי ישעיהו גלעד: דיברתי על אמצעים פרקטיים, מעבר לרשימה המצומצמת המצויה כאן.

יפעת רווה: אבל אמרת טסט ומבחן - זה דברים שקיימים.

שי ישעיהו גלעד: זה דברים שלא קיימים, מכונים מסוימים.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים להצבעה.

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה     תקנה 4 אושרה פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, הסעיף אושר פה אחד.

חוה ראובני: "תיקון תקנה 549 5. בתקנה 549 לתקנות העיקריות –  (1) בתקנת משנה (א) – (א) במקום "נרשמו בתקופת הצבירה 12 נקודות ועד 22 נקודות" יבוא "רשומות 12 עד 22 נקודות תקפות"; (ב) במקום "יוזמן לקבלת הדרכה" יבוא "יחוייב לקבל הדרכה" ובמקום "ויעמוד בהצלחה" יבוא "ולעמוד בהצלחה"; 	(2) בתקנת משנה (ב) –  (א) במקום "נרשמו בתקופת הצבירה 24 נקודות ועד 34 נקודות" יבוא "רשומות 24 עד 34 נקודות תקפות"; (ב)	במקום "יוזמן לקבלת הדרכה" יבוא "יחוייב לקבל הדרכה " ובמקום "בקורס נוסף" יבוא "בקורס מתקדם"; (ג) במקום "ויעמוד בהצלחה" יבוא "ולעמוד בהצלחה"; (ד) בסופה יבוא "ואולם לא יעבור נהג הדרכה כאמור בתקנת משנה זו, בטרם עבר את ההדרכה שבה חוייב לפי תקנת משנה (א) ועמד בהצלחה במבחן";"

אתי בנדלר: יש לי רק הערה אחת: לא היה יותר פשוט יותר לנסח מחדש את כל תקנת המשנה הזו?

אתי בנדלר: תקנת משנה שיש בה שלוש שורות שיש בה ארבעה תיקונים.

חוה ראובני: אנחנו זהירים עם ניסוח מחדש כי אז את המהות צריך לאשר מחדש.

חוה ראובני: כשמחליפים מילה צריך לאשר רק את החלפת המילה.

אתי בנדלר: את יודעת שזה לא כך.

חוה ראובני: "(3) אחרי תקנת משנה (ב) יבוא:	"(ב1) על אף האמור בתקנות משנה (א) ו-(ב), לא יחויב נהג בהדרכה כאמור בהן בטרם חלפה שנה לפחות מיום שחויב באותה הדרכה, לפי העניין, בשל נקודות שנרשמו לחובתו קודם לכן.

חוה ראובני: "   (4) בתקנת משנה (ג) -  (א) במקום "נרשמו בתקופת הצבירה 36 נקודות" יבוא "רשומות 36 נקודות תקפות"; (ב) בסופה יבוא "המתאימה לדרגת רישיונו ורשאי הוא להיבחן גם בתקופה שבה פסול רישיונו לפי תקנת משנה זו.

חוה ראובני: " (5) בתקנת משנה (ד), במקום הקטע שמתחילתה עד "36 נקודות או יותר"  יבוא: "נהג שלחובתו רשומות 72 נקודות תקפות או יותר, או נהג שהוטלה עליו פסילה לפי תקנת משנה (ג), ורשומות לחובתו 36 נקודות תקפות או יותר בטרם חלפו שש שנים ממועד ביצוע העבירה האחרונה מבין העבירות שבשלן הוטלה הפסילה האמורה"; (6) בסופה יבוא:	"(ה) אמצעי תיקון שהוטלו על נהג לפי תקנה זו, יהיו מצטברים, ואין בהטלתם כדי לגרוע מכל סמכות אחרת הנתונה לרשות הרישוי.

חוה ראובני: (ו) נקודות שבשלן הוטל אמצעי תיקון מסוים, לא יוטל בשלן אותו אמצעי תיקון פעם נוספת.

חוה ראובני: " (1) ו-(2), התיקונים בתקנות משנה (א) ו-(ב) הם בעיקר ניסוחיים.

חוה ראובני: פשוט המעבר משימוש במונח "תקופות צבירה" ל"נקודות תקפות" - אלה הניסוחים המתחייבים.

חוה ראובני: במעבר מ"יוזמן לקבלת הדרכה" ל"יחויב לקבל הדרכה" זה משהו קצת סמנטי, אבל הייתה הרגשה שיוזמן זו איזושהי הצעה ואנחנו רוצים להעביר מסר שאנחנו לא מציעים רעיון, אנחנו מחייבים.

חוה ראובני: תודה ליערה, שיזמה את זה.

חוה ראובני: אנחנו רוצים להדגיש שהקורס הנוסף, למי שיש 24 נקודות ומעלה, הוא קורס מתקדם יותר, קורס ממוקד יותר ומביא בחשבון שכבר בוצע הקורס הבסיסי ומכאן גם התוספת ב-(ד) שהקורס הנוסף, המתקדם, מבוצע רק אחרי שבוצע כבר הקורס הבסיסי.

חוה ראובני: ההנחה היא שמי שעשה את הקורס המתקדם – כך הקורס בנוי – עשה כבר את הקורס הבסיסי וחזקה עליו גם שהוא יודע מה שנלמד שם.

חוה ראובני: אמצעי התיקון צריכים להיות מבוצעים לפי הסדר ולא בדילוגים, שלא יתחיל מהקורס הנוסף ויעבור אחר כך לקורס בסיסי או שיגיד: אני לא עושה קורס בסיסי כי עשיתי קורס מתקדם.

חוה ראובני: אלה תקנות משנה (1) ו-(2).

חוה ראובני: פסקה (3) באה לומר שיש מצב שנהגים צוברים נקודות בצורה שמחייבת בקורסים בתדירות מאוד גבוהה, לצערנו.

חוה ראובני: אנחנו לא רואים שום טעם לחזור על אותו קורס אם לא חלפה לפחות שנה מהפעם האחרונה שהוא עשה אותו.

אתי בנדלר: מה יקרה במקרה כזה?

אתי בנדלר: נניח שהוא חייב באמצעי תיקון - פעמיים קורס בסיסי – ולא חלפה שנה.

אתי בנדלר: מה המשמעות של זה?

חוה ראובני: לא יוטל עליו חיוב.

חוה ראובני: אין אמצעי תיקון בשלב הזה.

חוה ראובני: אם הוא עשה קורס בסיסי ב-16 נקודות, ירדו חלק מהנקודות או ירדו כולן ותוך פחות משנה הוא הגיע עוד פעם ל-12 נקודות – הוא לא יקבל שום אמצעי תיקון בתחנה של 12 נקודות.

חוה ראובני: אין שום טעם לשלוח אותו שישה חודשים אחרי שהוא עשה קורס בסיסי לעשות קורס בסיסי נוסף, למרות שטכנית – לפי צבירת הנקודות והמתמטיקה של הנקודות והתאריכים - יוצא שהוא חייב.

יפעת רווה: כי זה לא עונש.

יערה למברגר: כי זה לא בא לטרטר אותו שוב: הנה נענשת, לך שוב תעשה קורס.

רוברט טיבייב: למה אנחנו כל הזמן מחפשים עונש?

רוברט טיבייב: אני לא מבין.

יערה למברגר: לא מחפשים עונש, זה בדיוק מה שאמרתי.

שי ישעיהו גלעד: מדברים בשני קולות: עונש, אבל אמצעי תיקון.

חוה ראובני: אנחנו מדברים בקול אחד.

רוברט טיבייב: המטרה שלנו למנוע תאונות דרכים.

רוברט טיבייב: זה לא על-ידי עונש, בטוח שלא.

שי ישעיהו גלעד: כי זו הפררוגטיבה של בית המשפט - להעניש.

יפעת רווה: נכון, אנחנו מסכימים אתך לגמרי.

שי ישעיהו גלעד: מסכימים, אבל מדברים בקול אחר.

חוה ראובני: בכלל לא.

חוה ראובני: התקנה הזו בדיוק משקפת את האמירה הזאת.

חוה ראובני: זה לא עונש על זה שצברת נקודות הקורס, אנחנו רוצים להקנות לך ידע.

חוה ראובני: אם עשית את הקורס לפני חודשים ספורים, אין שום צורך שתעשה את הקורס פעם נוספת.

חוה ראובני: אנחנו מניחים שלא שכחת.

יפעת רווה: דווקא הפעם היינו עקביים.

ישראל כץ: במילים אחרות, זה לא לטובתו של הנהג שלא נותנים לו קורס, כי הוא לא יכול למחוק נקודות.

ישראל כץ: הקורס, ברמה מסוימת של נקודות, מלווה במבחן עיוני או מעשי, מאפשר למחוק נקודות.

ישראל כץ: הנקודות שלו ימשיכו להצטבר כי הוא לא קיבל קורס.

חוה ראובני: קורס לא מוחק נקודות.

ישראל כץ: זו פריבילגיה הקורס הזה.

ישראל כץ: ברגע שאתה עובר את הקורס יורדות לך נקודות.

חוה ראובני: קורס לא מוחק נקודות.

חוה ראובני: קורס הוא חובה, אבל נקודות יימחקו רק אחרי חלוף מינימום תקופת זמן.

חוה ראובני: לכן, אם אין חובה הקורסים יימחקו כעבור שנתיים בכל מקרה.

ישראל כץ: הוא לא עושה קורס, הוא ממשיך כרגיל, וכעבור הזמן נמחקות לו הנקודות?

חוה ראובני: נכון.

חוה ראובני: זו הקלה, הוא פטור מאמצעי תיקון.

יערה למברגר: יש שני תנאים מצטברים, ופה אחד התנאים לא יוטל עליו.

חוה ראובני: בתקנת משנה (4) – א. 36 נקודות זה מעבר ממינוח של תקופות צבירה למינוח של נקודות תקפות.

חוה ראובני: ב. אנחנו רוצים להדגיש שכאשר נהג שיש לו מספר דרגות רישיון, הוא צריך לעשות מבחן עיוני מהדרגה הגבוהה ביותר של הרישיון שיש לו.

חוה ראובני: זה לא שאם יש לו רישיון נהיגה למשאית הוא יעשה מבחן עיוני של רכב פרטי; אם יש לו רישיון דרגה C הוא יעשה מבחן עיוני של משאית.

חוה ראובני: בנוסף, אנחנו נותנים כאן עוד הקלה, ומאפשרים לעשות את המבחן העיוני בזמן הפסילה.

לאה ורון: זו לא הקלה.

לאה ורון: את מחייבת אותו לעשות את אותו מבחן עיוני על אותו כלי רכב, במקרה של הדוגמה עם המשאית, זו לא הקלה.

חוה ראובני: עברתי לשורה הבאה.

חוה ראובני: בשורה הבאה אנחנו מקלים בזה שאנחנו מאפשרים לו לעשות את הבחינה בזמן הפסילה.

חוה ראובני: המצב היום הוא שהוא צריך להשלים את השלושה חודשי פסילה ורק אז לגשת לבחינה.

חוה ראובני: אם לא עובר את הבחינה, אולי ייקח לו עוד שבוע-שבועיים או חודש עד שיעבור את הבחינה.

חוה ראובני: כאן, ביום שמטילים עליו את הפסילה הוא יכול לגשת למבחן עיוני ולהיות רשום שעבר בהצלחה מבחן עיוני, כך שביום שנגמרת תקופת הפסילה הוא יכול לקבל את הרישיון חזרה.

חוה ראובני: פסקה (5) נועדה לפתור בעיה ולהחזיר לקדמותו את המצב המשפטי שהוועדה אישרה לפני שמונה שנים.

חוה ראובני: בעיה ניסוחית מנעה מאתנו בפועל להציג פסילה של תשעה חודשים.

חוה ראובני: התקנות, כמו שכוונו בשנת 2002, בעת שהן אושרו, בנו מצב לפיו מי שמגיע ל-36 נקודות פעם שניה חייב פסילה של תשעה חודשים, בדיקות רפואיות ומבחן עיוני ומעשי.

חוה ראובני: הפרשנות המחייבת, שאילצה אותנו להפסיק את השימוש בכלי הזה, אמרה שאפשר להטיל פסילה של תשעה חודשים על 36 נקודות פעם שניה רק על מי שלא רק קיבל 36 נקודות כבר פעם אחת, אלא גם ריצה בפועל את הפסילה.

חוה ראובני: כלומר: קיבל הודעה על פסילה, הפקיד את הרישיון, עשה את הפסילה, עשה עיוני, קיבל חזרה - רק לגביו אפשר להתחיל לספור 36 נקודות פעם שניה.

חוה ראובני: לא לזה התכוונו אז ואנחנו חושבים שזה לא נכון.

חוה ראובני: אנחנו לא חושבים שהיכולת להטיל פסילה על 36 נקודות פעם שניה צריכה להיות מותנית בשיתוף הפעולה של הנהג וברצונו הטוב, שהוא מקבל בפועל את ההודעה על הפסילה ואכן בפועל בא ומפקיד את הרישיון – דיברנו קודם על הבעיות של המסירות וכו'.

חוה ראובני: למעשה, על ידי זה שהוא השתמט מריצוי הפסילה של 36 הנקודות הראשונות הוא מחסן את עצמו מאמצעי התיקון של 36 נקודות פעם שניה.

חוה ראובני: אנחנו חושבים שזה לא ראוי ולכן אנחנו רוצים לנסח מחדש את תקנת משנה (ד) ולומר ש-72 נקודות תקפות או 36 נקודות פעם שניה זה היינו הך והוא יכול לקבל פסילה של תשעה חודשים, בדיקות רפואיות, עיוני ומעשי.

ישראל כץ: מתי יימחקו 36 הנקודות הראשונות?

חוה ראובני: הן יימחקו בתום פסילה, עיוני וארבע שנים.

גבי בן-הרוש: לאיזו תקופה 36?

חוה ראובני: ארבע שנים.

גבי בן-הרוש: אתם יודעים מה המשמעות לנהגים מקצועיים - נהגי אוטובוסים, נהגי משאיות ונהגי מוניות?

גבי בן-הרוש: הלוא כל עבירה היא בין 8 ל-10 נקודות.

גבי בן-הרוש: שלוש עבירות הוא כבר בפסילה, לפי מה שאתם אומרים.

חוה ראובני: כדי להגיע ל-36 נקודות הוא צריך לעשות לפחות ארבע עבירות חמורות מאוד.

גבי בן-הרוש: אם זה עבירות חמורות – מצדי באותו יום.

גבי בן-הרוש: אבל השר שואל - - -

ישראל כץ: שאלתי אם הוא צריך לעשות בתוך ארבע שנים פעמיים קורס.

חוה ראובני: לא. הסיבוב השני של 36 נקודות הוא בתוך שש שנים מהעבירה האחרונה של ה-36 הראשונות.

כרמל שאמה-הכהן: בתוך שש שנים העבירה האחרונה.

חוה ראובני: האחרונה של השש הראשונות.

כרמל שאמה-הכהן: אז זה יכול להיות בטווח של עשר שנים.

חוה ראובני: מהראשונה זה יכול להגיע עד עשר שנים.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, בעשר שנים 72 נקודות.

חוה ראובני: לא. 72 זה תוך ארבע שנים.

חוה ראובני: 36 פעם שניה זה עד עשר שנים מהעבירה הראשונה, שש שנים מהעבירה האחרונה.

גבי בן-הרוש: איך אני יכול להבדיל בין עבירה חמורה לעבירה טכנית?

גבי בן-הרוש: הלוא הניקוד הוא נצבר.

ישראל כץ: לגבי ההערה שאתה אומר עכשיו, אבקש בסוף הדיון לבדוק שני דברים: את הערת נהגי המוניות על החגורה בעיר לאחר שיורד הנוסע, ומה שהערתם באופן כללי, על עבירות טכניות.

ישראל כץ: הבנתי מהיועצת המשפטית שהאסכולה הזאת הייתה שנויה במחלוקת.

ישראל כץ: האם ניתן להוריד ניקוד מחלק מהעבירות הטכניות – זה מה שאתה אומר.

גבי בן-הרוש: לזו הכוונה, כן.

ישראל כץ: אני לא יודע אם רק לנהגים מקצועיים, אני לא חושב שיכולה להיות אבחנה.

רוברט טיבייב: לכולם.

יפעת רווה: לא, לא, לכולם.

גבי בן-הרוש: לכולם.

גבי בן-הרוש: אנחנו פשוט כל היום על הכביש.

גבי בן-הרוש: אתם יושבים פה כל היום, אתם לא מקבלים דוחות.

רוברט טיבייב: תבדוק אותי.

רוברט טיבייב: גם אני מקבל דוחות, אני נהג כמו כל אחד ואחד.

חוה ראובני: בפסקה (6) אנחנו מוסיפים שני דברים.

חוה ראובני: אחד, אמצעי התיקון של שיטת הניקוד מצטברים לסמכויות אחרות של רשות הרישוי.

חוה ראובני: לפעמים יכול להיות מצב שהבדיקות הרפואיות שיעשו בעקבות 9 נקודות יראו שהנהג לא כשיר רפואית לנהיגה, ואז יש לרשות הרישוי סמכות, לפי סעיף 51 לפקודה, לפסול את הנהג.

חוה ראובני: יכולות להיות סמכויות אחרות, לחייב אותו במבחנים מטעמים נוספים.

חוה ראובני: דבר נוסף, לפעמים המשחק של רישום נקודות וביטולן בחלוף הזמן יכול להביא מצב שבו אותן נקודות נמצאות בסט שמחייב אמצעי תיקון יותר מפעם אחת: ירדו ארבע נקודות, נשארו שמונה; הגיעו ארבע חדשות, חזרנו ל-12 נקודות, ועוד פעם קורס.

חוה ראובני: אותן נקודות לא יגררו אותו אמצעי תיקון פעמיים.

חוה ראובני: המערכת הממוחשבת זו פרשנות שנתנו גם לתקנות הקיימות.

חוה ראובני: היא בנויה כך גם היום לחישוב הנקודות.

חוה ראובני: הנקודות קשורות לפעולה אצל אנשי המחשב שלנו, אבל אנחנו רוצים לעגן בצורה מסודרת.

חוה ראובני: עד כאן 549.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: הערות?

גבי בן-הרוש: אדוני השר, אני חושב ששווה אפילו להחמיר את הענישה בעבירות החמורות, לא לרחם, באמת להוריד את הנהגים האלה מסביבתנו.

גבי בן-הרוש: לגבי העבירות הטכניות - שזה לא יהיה בספר הניקוד, כמו שאמר חבר הכנסת וקנין.

כרמל שאמה-הכהן: אבל לפני דקה עסקנו בזה.

גבי בן-הרוש: חשוב מאוד, שזה לא ירוץ בתקנות וכולנו נשכח בעוד חצי שנה מה קרה פה.

כרמל שאמה-הכהן: כולנו נעקוב.

כרמל שאמה-הכהן: יש פה רצון אמיתי של כולם לתקן את זה.

ישראל כץ: טוב שהיושב ראש הסכים להזמין אותי לדיון, למדתי כאן הרבה דברים.

חוה ראובני: העירו לי הערה ואני מבקשת טיפה לשנות את הנוסח שמונח פה.

חוה ראובני: במצב של 72 נקודות יש פעמיים מבחן עיוני, כשזה יכול להיות בעצם על אותן נקודות.

חוה ראובני: היה מבחן עיוני על 36 הנקודות הראשונות, וכשמגיעים ל-72 אז אולי להגיד: למעט מבחן עיוני.

אתי בנדלר: איפה את רוצה לומר את זה?

חוה ראובני: בתקנת משנה (ו) החדשה: "נקודות שבשלן הוטל אמצעי תיקון מסוים, לא יוטל בשלן אמצעי תיקון פעם נוספת, למעט מבחן עיוני".

אתי בנדלר: אני רוצה לוודא אם זה כפוף לתוספת של תקנת משנה (ב1)?

אתי בנדלר: האם "למעט" הזה לא עלול לעמוד בסתירה לתקנת משנה (ב1) שהצעת להוסיף?

חוה ראובני: (ב1) מדבר רק על הדרכות.

אתי בנדלר: נכון, את צודקת.

שי ישעיהו גלעד: שמענו מהגברת ראובני שאדם שעבר בתוך שנה קורס הדרכה בסיסי בנהיגה נכונה לא יעבור שוב אותה הדרכה בפרק זמן של שנה, כי ההיגיון שעומד מאחורי זה הוא שהוא כבר למד את החומר, הוא לא יצטרך לעבור פעם שניה את כיתה א'.

שי ישעיהו גלעד: אבל לעומת זאת, ברוב רובם של המקרים – וזאת הפרקטיקה - אדם מקבל הודעה שהוא צבר לחובתו 36 נקודות והוטל עליו אמצעי תיקון של פסילה וחידוש רישיון לאחר מעבר מבחן עיוני.

שי ישעיהו גלעד: אבל הוא חייב גם שני אמצעי תיקון קודמים.

שי ישעיהו גלעד: דהיינו, הוא צריך לעבור קורס בסיסי, קורס מתקדם ופסילה של שלושה חודשים.

שי ישעיהו גלעד: לא הגיוני.

שי ישעיהו גלעד: לא הגיוני, מכיוון שלדעתי אתם צריכים לבחון את העניין.

שי ישעיהו גלעד: קודם כול: עברת קורס בסיסי, בוא נראה איך אתה מתנהג בעקבות הקורס הזה.

שי ישעיהו גלעד: לאחר מכן, אם זה לא עזר, תעבור את הקורס המתקדם.

שי ישעיהו גלעד: יכול להיות שאמצעי התיקון הבא יוכל לשפר את דרכיך.

שי ישעיהו גלעד: אם לא עברת גם את זה והמשכת לצבור נקודות, רק אז נטיל עליך אמצעי תיקון חמור יותר.

שי ישעיהו גלעד: מה קורה היום?

חוה ראובני: בדיוק מה שאתה אומר.

חוה ראובני: אולי הוא לא לקח את ההודעות מהדואר, אבל שלחו לו כשהוא קיבל 14 נקודות, שלחו לו הזמנה לקורס.

שי ישעיהו גלעד: הוא קיבל מצוין את ההודעות מהדואר.

שי ישעיהו גלעד: חוה, בואי לא נזרה חול בעיני האנשים כאן.

שי ישעיהו גלעד: אנשים מקבלים הודעות על צבירת שלושת אמצעי התיקון גם יחד.

שי ישעיהו גלעד: ברוב המקרים הם יודעים את זה כשהם באים למשרד הרישוי כדי לחדש את הרישיון.

שי ישעיהו גלעד: הם אפילו לא קיבלו הודעה על כך.

חוה ראובני: יש חזקת מסירה על ההודעות האלה.

חוה ראובני: הם לא לוקחים דואר רשום, אז שלא יבואו בטענות שהם לא יודעים.

שי ישעיהו גלעד: ואז האיש בעצם צריך לבצע שלושה אמצעי תיקון.

שי ישעיהו גלעד: שוב אנחנו מגיעים לנקודה הבסיסית: אין כאן אמצעי תיקון, יש כאן הטלת עונשים.

שי ישעיהו גלעד: צברת שלושה עונשים.

שי ישעיהו גלעד: זה מפספס את הבסיס בסעיף 69א לפקודה.

חוה ראובני: טענת הקוזק הנגזל: הוא לא לוקח הודעות, הוא לא עושה מה שמטילים עליו – גם אם הוא לקח את ההודעות – ואחר כך הוא בא בטענות שהכול בא אליו בבת אחת.

שי ישעיהו גלעד: אני מוכן להציב על שולחן הוועדה ערימה של הודעות שנשלחו בפעם הראשונה אחרי שלוש שנים מהיום שהאיש ביצע את העבירה.

חוה ראובני: התקבלו.

שי ישעיהו גלעד: שנשלחו.

שי ישעיהו גלעד: נראה את מועד המשלוח של ההודעה, לא מועד המסירה.

שי ישעיהו גלעד: שלוש שנים לאחר מכן הוא מקבל הודעה.

גנאם חמדה: זו פרצה שאסור לנצל אותה.

גנאם חמדה: לא ניתן יד, בגלל קומץ קטן של אנשים, להכליל על כלל הציבור.

גנאם חמדה: הכלל הוא שאתה צריך לקבל את ההודעות בזמן, לעשות את הקורסים בזמן ואז אין עם זה שום בעיה.

גנאם חמדה: אם לא הגעת בזמן – זו בעיה שלך.

רוברט טיבייב: אם לא יודע, מסיבות כאלה או אחרות?

שי ישעיהו גלעד: הוא לא קיבל את ההודעה בכלל.

חוה ראובני: אני לא יכולה לדאוג לזה שהוא יקבל, אני יכולה לדאוג רק לשלוח.

חוה ראובני: אני שולחת לכתובת הרשומה שלו במאגר נתוני הנהגים בדואר רשום.

רוברט טיבייב: אני לא נגדכם, אבל הכי קל להאשים את הנהג שהוא לא קיבל.

רוברט טיבייב: אתם שלחתם, אז מה?

חוה ראובני: אני שולחת.

חוה ראובני: אני לא יכולה להיות אחראית לזה שהוא ילך לדואר ויוציא את המכתב.

חוה ראובני: אנשים רואים דואר רשום - - -

ישראל כץ: לפי מיטב הבנתי, במס הכנסה זה אותו דבר - שולחים בדואר רשום ויש חזקת מסירה.

גבי בן-הרוש: היו כמה פסקי דין עכשיו, על הודעות שנשלחו כביכול בחיפה ובתל-אביב.

גבי בן-הרוש: זה נשלח, אבל לא התקבל.

גבי בן-הרוש: היה פסק דין על זה, שזה לא נשלח.

גבי בן-הרוש: רבותיי, תבדקו את עצמכם עוד פעם.

גבי בן-הרוש: לא כל דבר זה הנהג והנהג.

שי ישעיהו גלעד: אגב, הצגתי בפני רשות הרישוי – זה באמת קוריוז - מכתב רשום ששלחתי למשרד הרישוי ברחובות והמכתב וחזר כלא נדרש, בדיוק לכתובת של משרד הרישוי ברחובות.

שי ישעיהו גלעד: גם משרד הרישוי ברחובות מתחמק מלקבל מכתבים?

שי ישעיהו גלעד: בואו לא נהפוך את כל הנהגים במדינת ישראל לעבריינים או לכאלה שמתחמקים מלקבל הודעות.

רוברט טיבייב: זו באמת התפיסה – לא כל הנהגים עבריינים.

רוברט טיבייב: בואו נלך קצת לקראת הנהגים, לפחות.

חוה ראובני: אנחנו מקבלים אחוזים עצומים של דואר רשום חוזר: "לא נדרש".

חוה ראובני: מה אני יכולה לעשות?

חוה ראובני: הקורסים זו אחריות של הנהג.

חוה ראובני: אנשים רואים פתק עם דואר רשום – שום דבר טוב לא מגיע בדואר רשום, הם לא הולכים לקחת ואז הם אומרים: לא ידעתי.

יפעת רווה: עכשיו לפחות ברור למה לא רצינו להטיל מאסר בפועל על סמך חזקת מסירה.

עוזי יצחקי: לתת להם פרס גם?

רוברט טיבייב: זה לא עניין של פרס.

רוברט טיבייב: כל הזמן אנחנו מחפשים איך להעניש את הנהג.

חוה ראובני: לא.

עוזי יצחקי: להטיל, על מי שצריך ועל מי שעשה אותן עבירות, את האמצעים.

חנן אהרון: צריך להזכיר גם ששלחנו לכל עשרות אלפי הנהגים תזכורות נוספות.

חנן אהרון: אז אתה יוכל להגיד ש-20, 30 או 100 איש - - -

רוברט טיבייב: באיזו צורה?

חנן אהרון: בדואר רשום.

עוזי יצחקי: גם דואר רשום וגם דואר רגיל.

רוברט טיבייב: אני כבר הרבה זמן לא מקבל דואר רשום.

רוברט טיבייב: למה?

רוברט טיבייב: כי אני לא בבית.

יערה למברגר: אבל אתה מקבל את ההודעות.

יערה למברגר: אתה יודע שיש הודעה.

רוברט טיבייב: יכול להיות, מאוד יכול להיות.

ישראל כץ: מי שנסע בלי רישיון כי הוא חסום, כאן הדואר הרשום הוא לא חזקת מסירה.

ישראל כץ: זה רק בנושא של הנקודות.

חנן אהרון: רציתי לומר שבעניין התזכורות, שלא מדובר ב-100 מקרים של אנשים שהיו בחו"ל ועוד 300 מקרים שמישהו לא היה בבית וכן הלאה.

חנן אהרון: מדובר בעשרות אלפי נהגים שלא מתייצבים לקורסים.

חנן אהרון: עשרות אלפי נהגים זו כבר תופעה, זה לא עניין שלא הגיע אליו כי הוא היה בחו"ל או שהיה חולה או שהכתובת שונתה.

ישראל כץ: עובדה שכשהוא לא מקבל רישיון הוא מגיב.

חנן אהרון: את הרישיונות של הרכב הם מקבלים תמיד.

ישראל כץ: ואז אם הוא לא בא לקורס ולא מחדשים להם רישיון הם מגיעים.

עוזי יצחקי: בדיוק, רצים.

שי ישעיהו גלעד: אבל מה לגבי אותם אנשים שהם לא מתחמקים.

שי ישעיהו גלעד: הם פשוט קיבלו הודעה מאוחרת ובהודעה המאוחרת הזו הם קיבלו את שלושת אמצעי התיקון בבת אחת.

שי ישעיהו גלעד: כיצד אנחנו משרתים את מטרתו של המחוקק בעניין הזה?

שי ישעיהו גלעד: למה שיבצע את שלושת אמצעי התיקון?

שי ישעיהו גלעד: תתחילו מהראשון, תתחילו מהשני, תמשיכו לשלישי.

שי ישעיהו גלעד: אם הוא לא יתקן את דרכיו אחריו הראשון או השני תמשיכו לשלישי, אבל למה להטיל עליו את כל השלושה יחד?

יערה למברגר: אני חושבת שזה עדיין משרת את תכלית החקיקה, כי רואים שאדם הגיע למספר נקודות רב ולכן מה שמתאים למספר הזה זה שהוא צריך לעבור גם את הקורס הבסיסי, גם את המתקדם וגם את הפסילה.

יערה למברגר: מספר הנקודות מראה גם על חומרת העבירות.

שי ישעיהו גלעד: עברנו לשלב הענישה, את אומרת לנו.

שי ישעיהו גלעד: זה כבר  לא אמצעי תיקון.

גבי בן-הרוש: אולי תעשו כמו בנמל אשדוד, יש שיטה יפה בנמל אשדוד – שולחים לכל הנהגים SMS.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 5 כולו, לרבות השינוי בפסקה (6).

ישראל כץ: אין שום בעיה בסעיף כי חזקת המסירה היא על הניקוד, היא לא על פסילת רישיון.

ישראל כץ: 90% הרי יודעים וכן מקבלים, אותם אחוזים - ברגע שהוא לא מקבל את הרישיון הוא בא ועושה את הדברים.

ישראל כץ: אבל גם במס הכנסה זה עובד עם חזקת מסירה – קיבלת הודעה בדואר רשום, אתה מחויב.

ישראל כץ: המדינה כולה עובדת בחזקת מסירה.

רוברט טיבייב: במס הכנסה אתה לפחות יודע שיש לך עסק אתם.

רוברט טיבייב: פה אתה לא יודע.

חוה ראובני: בוודאי שכן, כי קיבלת דוח שעליו היה כתוב שיש נקודות.

רוברט טיבייב: יכול להיות שעברתי באדום ואני לא יודע.

חוה ראובני: קיבלת את הדוח.

חוה ראובני: אגב, גם לגבי הדוח יש חזקת מסירה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על תקנה 5. מי בעד התקנה?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה     תקנה 5 אושרה פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, התקנה אושרה פה אחד.

חוה ראובני: "תיקון תקנה 550.

חוה ראובני: 6. בתקנה 550 לתקנות העיקריות - (1) בתקנת משנה (א) - (א) במקום "ותפנה אותם לביצועם" יבוא "וההודעה תכלול פרטים בדבר אופן ביצועו; היה אמצעי התיקון פסילת רישיון, תפרט בהודעה את מועד תחילת פסילת הרישיון ואת החובה להפקידו"; (ב)	המילים "זמן סביר מראש"- יימחקו; (ג) בסופה יבוא "או תימסר אישית לידיו.

חוה ראובני: " (2) אחרי תקנת משנה (ב) יבוא: "(ג) נמסרה אישית לידיו של הנהג הודעה על פסילת רישיונו לפי תקנה 549, שלא באמצעות דואר רשום, יראו אותו כמי שיודע על הפסילה ומועד תחילתה יהיה 30 ימים  מיום מסירת ההודעה.

חוה ראובני: "

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: יש הערות?

כרמל שאמה-הכהן: אין.

לאה ורון: עורכת הדין ראובני, חבר הכנסת עמאר מבקש שתסבירי את תקנה 6 פסקה (א).

חוה ראובני: אנחנו מטילים חובה על רשות הרישוי לפרט בהודעה על אמצעי תיקון את הפרטים לגבי הביצוע.

חוה ראובני: אם זה קורס, אז לפרט איפה עושים, איך אפשר ולאן לפנות כדי לבצע אותו.

חוה ראובני: זו הטלת חובה על רשות הרישוי ולא על הנהג.

חוה ראובני: אם זו פסילת רישיון – אנחנו מחייבים את רשות הרישוי לכתוב את מועד התחילה ולכתוב במפורש את חובת ההפקדה של הרישיון.

אתי בנדלר: מחקתם את המילים שההודעה תישלח לנהג בדואר רשום "זמן סביר מראש".

אתי בנדלר: מדוע המילים האלה נמחקו?

חוה ראובני: חובת הסבירות ומועדים ממילא קיימת.

יערה למברגר: הסיבה שמחקנו את זה היא שזה נהיה לא הגיוני.

יערה למברגר: לפעמים שולחים מכתב איפה הוא יכול לבצע את הקורסים, באיזו מועדים.

יערה למברגר: יש לו אפשרות לגמישות, הבנתי שהנהג יכול ליצור קשר ולקבוע.

יערה למברגר: זאת אומרת, לא נוקבים בזמן ספציפי אלא נותנים מספר אופציות לנהג ולכן זה לא הסתדר עם האפקט המעשי שמפורט בהודעות.

כרמל שאמה-הכהן: יש מצב ששולחים לו את זה בזמן לא סביר מראש?

יערה למברגר: זה לא שזה זמן לא סביר.

יערה למברגר: זה פשוט לא נוקב בזמן מסוים.

יערה למברגר: בהודעה לנהג יש גמישות בין תאריכים מסוימים, הוא יכול לקבוע באיזה תאריך הוא רוצה לעשות את הקורס.

יערה למברגר: אנחנו לא נוקבים בתארך מסוים ולכן זה הסתדר מבחינת הנוסח.

יערה למברגר: זה לא שאנחנו לא חושבים שצריך להיות זמן סביר, זה פשוט לא מתאים מבחינת מה שמפורט בהודעה.

חוה ראובני: כדי שההודעה תישלח זמן סביר מראש צריך להיות מועד פיקס לביצוע הפעולה.

חוה ראובני: אם אין מועד מסוים שבו צריך לעשות את הקורס אלא נותנים לנהג בזמנו החופשי בטווח זמן, אז אין לי זמן סביר מראש.

חוה ראובני: מראש לפני מה?

חוה ראובני: אם יש לי מועד פיקס אני יודעת לספור אחורה.

אתי בנדלר: ומה לגבי פסילה?

חוה ראובני: אני מפרטת בהודעה את מועד תחילת הפסילה.

אתי בנדלר: כאן את לא צריכה - - - ?

אתי בנדלר: מכוח המשפט המנהלי אתם מתכוונים בלאו הכי - - -

חוה ראובני: ודאי.

חוה ראובני: החובה לתת לאדם הודעה בזמן סביר - - -

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד התקנה?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה תקנה 6 אושרה פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, תקנה 6 אושרה פה אחד.

חוה ראובני: "תיקון תקנה 551 7. בתקנה 551 לתקנות העיקריות - (1) בתקנת משנה (א), במקום "במקום ובמועד שקבעה" יבוא "על פי הפרטים שמסרה בהודעה לפי תקנה 550(א)"; 	(2) בתקנת משנה (ב) - (א) במקום "מיום המצאת ההודעה" יבוא "מיום שהודע לו"; (ב) הקטע החל במילים "ב-45 ימים" עד סופה - יימחק; 	(3) בתקנת משנה (ג), במקום הקטע שמתחילתה  עד "לפי המוקדם" יבוא "לאחר שנתנה לנהג הזדמנות להשמיע טענותיו" ובסופה יבוא "החליטה הרשות כי אמצעי התיקון יהיה פסילה, תודיע לו את המועד בו תחל"; 	(4) אחרי תקנת משנה (ג) יבוא: "(ג1) הטילה רשות הרישוי על  נהג אמצעי תיקון שהוא פסילה, היא  תתחיל מיום שקבעה רשות הרישוי בהודעה לנהג לפי תקנה 550(א) או 551(ג), לפי הענין, ובחישוב תקופתה לא תובא במנין התקופה שחלפה עד שהפקיד את רישיונו"; 	(5) בתקנת משנה (ה) - (א) במקום "חלפה שנה" יבוא "חלפו שישה חודשים" ובמקום "10 ימים" יבוא "7 ימים";	(ב) בסופה יבוא "והוא יחודש לאחר שיבוצעו אמצעי התיקון שהוטלו עליו, בכפוף להוראות תקנות אלה.

חוה ראובני: "

כרמל שאמה-הכהן: הערות?

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

שי ישעיהו גלעד: תקנה 551 שוב מדברת על טיעון טענות בפני רשות הרישוי.

שי ישעיהו גלעד: אני מזכיר את דבריו של הסמנכ"ל יצחקי לכך שהוא לא רוצה לפקידות ולפקידים של משרד הרישוי שיקול דעת.

שי ישעיהו גלעד: בסופו של דבר, בפרקטיקה, האמצעי הוא רק לחטיפת הרישיון.

שי ישעיהו גלעד: אני חושב שצריך להגדיר את גדר שיקול הדעת, את מסגרת הטענות שניתן לטעון שם כי ללא זה, טיעון הטענות הוא מן הפה לחוץ.

אתי בנדלר: להיפך, ככל שזה פתוח יכול לטעון טענות במגוון רחב יותר של נושאים.

שי ישעיהו גלעד: הפרקטיקה היום היא שאי-אפשר לטעון שום דבר ולא מקבלים שום דבר.

שי ישעיהו גלעד: פקידי משרד הרישוי אומרים: אין לנו סמכות, אנחנו לא יכולים להחליט שום דבר.

עוזי יצחקי: יש להם סמכות במסגרת הגבולות.

שי ישעיהו גלעד: תגדיר את הגבולות.

עוזי יצחקי: ראינו את זה, אם יש בעיות הם נותנים ארכה.

עוזי יצחקי: טיעון הטענות הוא אמיתי, טהור לגמרי.

עוזי יצחקי: אני חושב שחנן, שעשה את זה בעצמו כמה פעמים, יכול להעיד על זה.

חנן אהרון: בפועל אנחנו מתייחסים, ויש אמות מידה שקבענו.

שי ישעיהו גלעד: מי זה אתם?

שי ישעיהו גלעד: אגף הרישוי או פקידי הרישוי במשרדים השונים?

חנן אהרון: אגף הרישוי, והם פועלים בדיוק לאמות המידה האלה.

חנן אהרון: מדובר נגיד על נהגים נכים או מסיעים חולים או מקרים אחרים שמצריכים מטעמים מיוחדים, אכן אנחנו מורידים להם את תקופות הפסילה ומתייחסים לטיעון הטענות באופן רציני בכל משרדי הרישוי.

שי ישעיהו גלעד: יש לפחות איזשהו דף הנחיות שכל הציבור יידע על כך?

שי ישעיהו גלעד: הציבור זכאי לדעת מה מסגרת ההנחיות שאתם מנחים את פקידי הרישוי.

חוה ראובני: יש הנחיות, ולא רק זאת - יש ועדת חריגים.

חוה ראובני: מי שעדיין מרגיש לא מסופק, יש לו אפשרות לפנות לדרג בכיר יותר, למנהל המשרד או מנהל המחוז, על מנת שישקול באופן חריג, כבר לא כפוף אפילו להנחיות.

חוה ראובני: שיקול הדעת שלו הוא עוד יותר פתוח.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: אין תיקונים בסעיף הזה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד תקנה 7?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה     תקנה 7 אושרה פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, התקנה אושרה פה אחד.

חוה ראובני: לפני שאני עוברת לסעיף התחילה, הבחנתי שיש לנו טעות סופר.

חוה ראובני: אני מבקשת להשלים משהו שלא נמצא כאן בכלל.

חוה ראובני: אחד התיקונים שדיברנו עליו, הנושא של הערעורים, היה צריך למחוק את תקנה 546(ב) הקיימת.

חוה ראובני: אנחנו מחליפים את ההסדר הזה בהסדר חדש.

חוה ראובני: מה שהכנסנו לתקנה 545 על ערער, זוכה והודיע – זה נמצא כיום ב-546(ב), ופשוט 546(ב) נעשית מיותרת כעת.

כרמל שאמה-הכהן: בסוף נמחק את הסעיף.

כרמל שאמה-הכהן: תמשיכי עם תקנה 8.

חוה ראובני: "תחילה 8. תחילתן של תקנות אלה ב- 1 בחודש שלאחר תום שישה חודשים מיום פרסומן (להלן – יום התחילה).

חוה ראובני: "

כרמל שאמה-הכהן: סעיף ברור.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה     בעד תקנה 8 – פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, אושר.

גבי בן-הרוש: אני חושב שצריכה להיות התייחסות של השר ושל היושב ראש למה שהעלינו פה.

עוזי יצחקי: מגיעים לזה עכשיו.

חוה ראובני: "תחולה 9. (א) תקנות אלה יחולו על נקודות שעומדות בתוקפן לפי תקנה 547 לתקנות העיקריות, כנוסחה ערב יום התחילה, ויראו אותן כנקודות תקפות כהגדרתן בתקנות אלה.

חוה ראובני: " אנחנו רוצים ליצור פה רציפות.

חוה ראובני: זו לא שיטת ניקוד חדשה, זה תיקונים ביישומים ספציפיים.

חוה ראובני: רוצים רציפות.

חוה ראובני: "(ב) תקנה 547(ה) לתקנות העיקריות, כנוסחה בתקנות אלה, תחול גם על נקודות שחדלו מלעמוד בתוקפן לפי תקנה 547 לתקנות העיקריות, כנוסחה ערב יום התחילה.

חוה ראובני: " זה מה שדובר קודם על נקודות שנמחקו והתיק תלוי ועומד.

חוה ראובני: אמרנו שאנחנו ככה מחשבים ממילא ואנחנו מעגנים, שכשנקודות הפסיקו לעמוד בתוקף היה משפט תלוי ועומד על נקודות שהיו בתוך אותה תקופה, של השנתיים או ארבע שנים.

חוה ראובני: אנחנו אומרים שאנחנו מחילים את ההסדר הזה גם על הנקודות הקיימות.

חוה ראובני: "(ג) על אף האמור בתקנת משנה (א), תקנה 549(ד) לתקנות העיקריות, כתיקונה בתקנות אלה, תחול על נהג שלחובתו רשומות נקודות כנקוב בתקנה 549(ד) האמורה, ובלבד ששתים עשרה נקודות לפחות מתוך הנקודות האמורות נרשמו לחובתו בשל עבירות שבוצעו לאחר יום התחילה.

חוה ראובני: " כאן אנחנו מדברים על אותו ציבור נהגים קיים, שיש לו היום 72 נקודות ויותר.

חוה ראובני: אנחנו אומרים שהתיקון והיכולת לפסול לתשעה חודשים תחול על הנקודות האלה גם על הנהגים האלה, אבל לא מיידית, רק אם הם יעשו לפחות עוד 12 נקודות.

חוה ראובני: אנחנו לא מחילים את זה רטרואקטיבית באופן כזה שכל אותו פול של כמה מאות, או אולי אפילו אלפים, של נהגים שכיום יש להם 72 נקודות, ביום שזה נכנס לתוקף מקבלים פסילה של תשעה חודשים.

חוה ראובני: זה יחול רק אם הם יעשו עוד משהו, ועוד משהו לא כל כך קטן – 12 נקודות.

חוה ראובני: רק אז ניתן להם עוד - - -

גבי בן-הרוש: תהיה התייחסות לסוג העבירות?

גבי בן-הרוש: היום כל נהג שבא לבית המשפט, התובע המשטרתי מוציא לו גיליון - - -

חוה ראובני: אנחנו לא מדברים על גיליון ההרשעות.

חוה ראובני: המשקל שבית המשפט מייחס זה שיקול דעתו של בית המשפט.

חוה ראובני: אנחנו מדברים על מה רשות הרישוי עושה עם נקודות.

גבי בן-הרוש: אבל מה קורה עם הצבירה, אם זה טכני או עבירה חמורה?

גבי בן-הרוש: לכל הנהגים הללו יש צבירת נקודות מפה ועד הודעה חדשה.

גבי בן-הרוש: נתת לו עוד 12 נקודות, אז עוד עבירה אחת הוא בפסילה.

חוה ראובני: 12 נקודות זה לפחות שתי עבירות.

ישראל כץ: הוא היה צריך להיות בפסילה כבר קודם.

גבי בן-הרוש: השאלה, אדוני השר, ממה הוא צבר את הנקודות.

כרמל שאמה-הכהן: אבל השר אמר שתהיה התייחסות לגבי אבחנה בין עבירות.

גבי בן-הרוש: אם זה הולך תוך חצי לרשומות אין פה ערעור.

גבי בן-הרוש: אותם הנהגים יעמדו בתור לפסילות בחצי השנה הזו.

גבי בן-הרוש: איפה ההתחשבות פה?

חוה ראובני: בדיוק בשביל זה אנחנו אומרים שזה שיש לו 72 נקודות היום זה לא מספיק.

חוה ראובני: עוד 12 אחרי התחילה.

גבי בן-הרוש: כל הנהגים בארץ, הנהגים המקצועיים, הם כבר עם תיבת שרצים של נקודות.

גבי בן-הרוש: לא בעבירות חמורות, אני מדגיש.

חוה ראובני: זה הוויכוח שיש לך על טבלת הנקודות.

חוה ראובני: טבלת הנקודות לא עומדת פה לדיון כרגע.

חוה ראובני: השר הנחה אותנו, ואנחנו נעשה את זה, לבחון את הטבלה.

גבי בן-הרוש: אז בואו נבדוק את עצמנו.

גבי בן-הרוש: אני לא מדבר על עבירות חמורות.

עוזי יצחקי: אם יש לו 72 הוא עשה עבירות חמורות.

עוזי יצחקי: אני לא מבין.

כרמל שאמה-הכהן: גם השר אמר וגם הוועדה ביקשה ממשרד התחבורה להביא בפנינו הצעה לגבי האבחנות שדיברו עליהן פה.

ישראל כץ: נבחן את הנושא, ואם יימצא צידוק - - -

כרמל שאמה-הכהן: הרוח ברורה.

גבי בן-הרוש: בתוך החצי שנה הזו, אדוני?

גבי בן-הרוש: אבל אם זה נכנס לרשומות אנחנו בבעיה, זה בחוק.

כרמל שאמה-הכהן: עוזי, תוך כמה זמן אתם יכולים לחזור אלינו?

עוזי יצחקי: סיכמתי עם אגף התנועה במשטרה שבמהלך - - -

ישראל כץ: יבואו אליי עם הצעות.

ישראל כץ: זה לא אוטומטי, אם נחליט בדיון לאחר מכן שיש דברים, מסוג הדברים שנשמעו כאן, שניתן לשקול הורדת נקודות, נעשה.

ישראל כץ: זה לא קשור לתיקון הזה.

עוזי יצחקי: סיכמנו שבמהלך 2011 תבוצע עבודת מטה בעניין הזה עם אגף התנועה של המשטרה ועם גורמים נוספים.

עוזי יצחקי: כמובן, נשתף גם את עמיתינו מהארגונים השונים, ונביא לכבוד השר הצעה.

רוברט טיבייב: תזמינו גם חברי כנסת.

אתי בנדלר: חברי הכנסת יאמרו את דברם בוועדה.

שי ישעיהו גלעד: אדוני היושב ראש, אם לגברת ראובני ניתנה הזכות לחזור לרגע רוורס - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא.

כרמל שאמה-הכהן: אתה לא במעמד של הגברת ראובני.

שי ישעיהו גלעד: אז אני מבקש זכות קטנה לדבר אחד, שלדעתי הוא מאוד עקרוני ופספסנו אותו.

שי ישעיהו גלעד: אני מבקש את תשומת הלב לשלוש שניות.

כרמל שאמה-הכהן: שלוש שניות – בבקשה.

שי ישעיהו גלעד: בתקנה 545 דובר על "ערער הנהג".

שי ישעיהו גלעד: אני מדבר שוב מהפרקטיקה: רשות הרישוי הייתה מוכנה לשמוע רק אם הוגש ערעור, אבל יש הליכים משפטיים אחרים שיכולים להביא בסופו של דבר לתוצאה של בטלות הנקודות.

שי ישעיהו גלעד: הדוגמה הקריטית ביותר הייתה דווקא של ד"ר שלמה שגב, שהלך עם עורך דין נבות תל צור לבית המשפט העליון במשפט חוזר, ובמשפט חוזר ביטלו את ההרשעות שהיו לו והנקודות בוטלו.

שי ישעיהו גלעד: דהיינו, יש מספר הליכים שבגינם יכול אדם למצוא את עצמו מבצע אמצעי תיקון, אבל לאחר מכן הרשעותיו בוטלו.

שי ישעיהו גלעד: אני מבקש שבמסגרת הניסוח של "ערער" יהיה כתוב ש: כל הליך משפטי שעשוי או עלול להביא לבטלות ההרשעה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על סעיף 9. מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה     תקנה 9 אושרה פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, אושרה פה אחד.

חוה ראובני: אנחנו רוצים לבטל את תקנה 546(ב).

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד ביטול תקנה 546(ב), כבקשת המשרד?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה     ביטול התקנה אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: כל התקנות אושרו.

יפעת רווה: ההערה של עורך דין גלעד התקבלה?

כרמל שאמה-הכהן: לא, אלא אם כן תהיה הסכמה של המשרד.

חוה ראובני: כשיש משפט חוזר זה מצב של ביטול הרשעה ויימחקו הנקודות ממילא.

שי ישעיהו גלעד: ואם הוא כבר ביצע את אמצעי התיקון?

חוה ראובני: אני לא יכולה להחזיר לו את הקורס שהוא עשה.

שי ישעיהו גלעד: אבל אם הוא הגיש בקשה למשפט חוזר, תעכבו את ההליך.

כרמל שאמה-הכהן: אם אין הסכמה בין המשרדים - - -

שי ישעיהו גלעד: אז אנחנו עושים עוול לציבור גדול של אנשים.

שי ישעיהו גלעד: אני לא יודע למה, אדוני השר, תמיד מגיעים לנקודה הזו.

שי ישעיהו גלעד: אחרי שמונה שנים בוועדה הזו, אני יכול לומר לך שכל החמרה כביכול צריכה להעשיר את כיסם של עורכי הדין ובכל זאת אנחנו באים להעמיד דברים על דיוקם.

ישראל כץ: יש - - - אוטומטיים שלא תלויים בהליך שאתה יכול לעכב ולסעיפים האלה אתה מתנגד.

ישראל כץ: אבל בסדר, אתה מייצג את הציבור שלך כהלכה.

חוה ראובני: המונח "ערעור" אצלנו מקבל פרשנות מרחיבה.

חוה ראובני: גם בקשות להישפט אנחנו מעכבים בשבילם את הטיפול.

שי ישעיהו גלעד: זה לא היה כך עד היום, אבל אני שמח לדברים האלה .

עוזי יצחקי: זה מה שחנן הסביר.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, התקנות אושרו.

כרמל שאמה-הכהן: הישיבה נעולה.