ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 113, 2010-12-13 10:00

דני דנון: שלום לכולם.

דני דנון: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנושא של ניהול ותקצוב קליטת העלייה ברשויות המקומיות.

דני דנון: המטרה של הישיבה היא יותר לשמוע מה יש לכם להגיד.

דני דנון: את רובכם הגדול אני לא מכיר ואני רוצה שלפני שנפתח בישיבה לעשות אולי סבב היכרות של האנשים שהגיעו, שיגידו מהיכן הם מגיעים ומה תפקידם ברשות, בגוף שאותו הם מייצגים.

דני דנון: כמובן שאני מניח שרובכם עוסקים בקליטת עלייה.

דני דנון: זה הנושא.

דני דנון: אחרי סבב ההיכרות נפתח באמת דיון שלנו שהמטרה שלנו היא לא כל כך להשמיע, גם המנכ"ל שהגיע, ואני מניח שדמיטרי אפרצ'ב יצטרף אלינו, לא באנו להשמיע לכם דברים אלא אני רוצה לשמוע אתכם בין אם יש לכם לומר דברים טובים ובין אם יש לכם לומר דברים בעייתיים, שקשורים גם לפעילות שלכם וקשורים לנושאים של תקצוב, תוכניות, משמעויות, ומה אתם חושבים שהוועדה לעלייה וקליטה אמורה להתמקד ולשפר בנושא של קליטת עלייה.

דני דנון: אז אנחנו נתחיל עם רומן שאני מכיר אותו עוד מתפקידי כיושב ראש הוועדה לזכויות הילד, נתחיל מצד ימין.

דני דנון: בבקשה תציגו את עצמכם.

דני דנון: (סבב היכרות)          	לפני שאבקש ממנכ"ל משרד הקליטה מר דמיטרי אפרצ'ב  לומר כמה מילים בקצרה אני רק רוצה לומר שמבחינתנו אתם בחזית של קליטת העלייה.

דני דנון: אנחנו אולי הגופים שמפקחים, מתקצבים, אבל בפועל מי שמדבר עם העולים, ששומע את הצרכים שלהם לטוב ולרע, זה האנשים שנמצאים בקו הראשון, וזה אתם שמטפלים בהם.

דני דנון: וזה חשוב מאוד לשמוע באמת איך אנחנו עושים יותר.

דני דנון: כולנו עוסקים בנושא ומודעים לחשיבות שלו.

דני דנון: אנחנו פועלים ברמת הניהול אבל אתם נמצאים בשטח ופועלים ברמה הפרקטית.

דני דנון: דברים ברמת הפרקטיקה כדי שנוכל לקחת אותם וליישם אותם פה בעבודה משותפת מול המשרד לקליטה לשיפור או לחקיקה בכנסת, ענייני חקיקה שונים שאנחנו כבר עובדים עליהם היום.

דני דנון: אתן לכם דוגמה.

דני דנון: במסגרת סיור שערכתי בארגון נפש בנפש, היום אנחנו עובדים על נושא של הבטחת זכויות לחיילים, הזכויות שניתנות היום נועדו רק לתלמידים שלומדים במוסדות להשכלה גבוהה ולחיילים שמשרתים בצבא.

דני דנון: אין הקפאת זכויות.

דני דנון: אבל זה נושא שאנחנו מטפלים היום יחד עם השרה במשרד הקליטה.

דני דנון: היא הסכימה לתמוך בנושא הזה מול משרד האוצר, לקדם את זה.

דני דנון: גם דברים שנראים לכם אולי קטנים אנחנו רוצים שהמשרד לקליטה יוביל להטבת התנאים כך שזה יצור תמונה יותר טובה לעולים הצעירים.

דני דנון: אני רוצה לבקש מדמיטרי אפרצ'ב מספר מילים של דברי פתיחה ואז נשמע את הנציגים השונים ברשויות המקומיות.

דני דנון: בבקשה דמיטרי.

דמיטרי אפרצ'ב: תודה רבה אדוני היושב ראש.

דמיטרי אפרצ'ב: אני חושב שטוב עשית שמיד בתחילת הקדנציה שלך כיושב ראש הוועדה אתה עשית מספר מהלכים ובהחלט הישיבה הזאת היא ישיבה חשובה.

דמיטרי אפרצ'ב: יושבים כאן נציגים של השלטון המקומי וזה בעצם חוד החנית בקליטת העלייה בכל מה שקשור לפעילות בתחום הזה.

דמיטרי אפרצ'ב: כי למעשה קליטת העלייה נעשית על ידי הרשויות המקומיות עצמן, היכן שהעולים החדשים מגיעים ומתמקמים ובונים את ביתם ובונים את עתידם.

דמיטרי אפרצ'ב: עכשיו מתחילת הקדנציה שלי, אני בתפקיד מנכ"ל משרד הקליטה כבר שנתיים כמעט, הנושא של הרחבת שיתופי פעולה עם הרשויות המקומיות עמד בסדר עדיפות גבוה ביותר במשרד הקליטה בדיוק מאותן סיבות שכרגע מנית.

דמיטרי אפרצ'ב: השרה של משרד הקליטה הגדירה את היעדים וכיוונה את זה למספר תחומים.

דמיטרי אפרצ'ב: תחום ראשון הוא בכך, שאנחנו גילינו כאשר התחלנו את העבודה שבהרבה מאוד רשויות מקומיות אין היכרות מספקת עם פעילות משרד הקליטה, עם אותם כלים שהמשרד מקנה ועם אותם דברים שאפשר בהחלט לנצל על מנת לשפר קליטת עלייה.

דמיטרי אפרצ'ב: דבר שני, לא תמיד, לצערי הרב לא פעם נחסך מעובדי רשויות ומחזיקי תיקי קליטה או האחראים על הנושא כל עניין הנושא התקציבי שמועבר לטובת הנושא הזה.

דמיטרי אפרצ'ב: מי שמכיר שלטון מוניציפאלי, בעבר אני הייתי שייך לנושא הזה במשך שש וחצי שנים כסגן מנהל מועצת קצרין.

דמיטרי אפרצ'ב: לכן הנושא הזה מוכר לי היטב.

דמיטרי אפרצ'ב: אנשי כספים יודעים לנווט את הדברים.

דמיטרי אפרצ'ב: בתסבוכת הבירוקרטית הקיימת לא תמיד יודעים כמה כסף מדויק באמת מגיע לרשות המקומית.

דמיטרי אפרצ'ב: אנחנו בראשותה של שרת הקליטה קיימנו וממשיכים לקיים אירועי הסברה, ימים שבהם עובדי משרד הקליטה מציגים תוכניות, חושפים את כל הפעילות שנעשית במשרד, את כל התקציבים המיועדים למטרה זו, גם באופן קבוצתי וגם באופן פרטני.

דמיטרי אפרצ'ב: מוזמנים לאירועים האלה מחזיקי תיק קליטה במועצות המקומיות שזה מבחינתו, מבחינת משרד הקליטה, אלה הדמויות, אלה הפונקציות שמובילות תהליכי קליטה בישוב ומולם אנחנו עובדים.

דמיטרי אפרצ'ב: גם כן, כפי שאתה יודע משרד הקליטה לא מיוצג ברשויות המקומיות.

דמיטרי אפרצ'ב: זה לא כמו משרד הרווחה, לא כמו משרד החינוך, לא כמו כל משרד אחר שמיוצג באמצעות מחלקות סטטוטוריות שנמצאות בישוב אלא אצלנו אנחנו נמצאים בקשר הדוק עם אותם אנשים שמקבלים סמכויות מטעם ראש העיר אם ראש העיר אכן מחליט לתת להם סמכויות בנושא של קליטת עולים.

דמיטרי אפרצ'ב: עכשיו, כאן מונח, ואתה קיבלת ממחלקת המחקר של הכנסת.

דמיטרי אפרצ'ב: רצו נוהל עבודה עם אגף מחלקת קליטה וקהילה בשלטון המקומי.

דמיטרי אפרצ'ב: מי שבעצם הוביל את כל העבודה ברשויות זה סמנכ"ל בכיר אריה פורת.

דמיטרי אפרצ'ב: הדמות הבכירה הנוספת במשרד בעניין זה דוד יאסו שהוא פועל בתחום של קליטת עולים מאתיופיה ברשויות, וגם גברת מיכל היאס שהיא ראש ענף רשויות במשרד הקליטה.

דמיטרי אפרצ'ב: עכשיו חשוב לציין, שבנושא של התקציב, התקציב שמועבר לפעילות בתחום קליטת עלייה ברשויות מתחלק לשני חלקים.

דמיטרי אפרצ'ב: חלק הוא תקציב ישיר ויש גם תקציב עקיף.

דמיטרי אפרצ'ב: זו נקודה חשובה.

דמיטרי אפרצ'ב: בואו נגיד ככה, רוב הזמן הנושא הזה נופל בין הכיסאות.

דמיטרי אפרצ'ב: המשרד מתקצב פעילות ברשויות בסכומי כסף לא מבוטלים.

דמיטרי אפרצ'ב: אני מדבר עכשיו רק על תקופה של שנה וחצי בתקציב 2009-2010, הרשויות תוקצבו ב-32 מיליון שקלים.

דמיטרי אפרצ'ב: לעומת 2008 היה מדובר על 26 מיליון שקלים.

דמיטרי אפרצ'ב: ב-2007 היה מדובר 17 מיליון שקלים, בשנת 2006 גם כן 17 מיליון שקלים.

דמיטרי אפרצ'ב: פה אפשר להגיד שבשנת 2008 הייתה איזושהי תוספת מיוחדת לאזורי פריפריה שהתבטא בסכום של 8 מיליון שקלים.

דמיטרי אפרצ'ב: בתקופה האחרונה התקציב של הרשויות גדל באופן משמעותי.

דמיטרי אפרצ'ב: בשנת התקציב הבאה אנחנו מדברים על תוספת לתקציב הזה בשיעור של 33 מיליון שקלים שזה קצת עולה על התקציב הניתן עכשיו.

דני דנון: בשנת 2011 התקציב יהיה 33 מיליון שקלים?

דמיטרי אפרצ'ב: כן.

דמיטרי אפרצ'ב: זה ישיר.

דמיטרי אפרצ'ב: חשוב לציין שזה ישיר.

דמיטרי אפרצ'ב: הישיר זה 20 מיליון שקלים והסכום העקיף הוא היתרה מתוך 33 מיליון שקלים.

דמיטרי אפרצ'ב: עכשיו חשוב לציין עוד דבר.

דמיטרי אפרצ'ב: משרד הקליטה פועל, המשרד מתבסס על התשתיות של הרשויות במספר פרויקטים כאשר הכסף של המשרד מופעל באמצעות רשויות מקומיות.

דמיטרי אפרצ'ב: אני אתן לך רק מספר דוגמאות קטן.

דמיטרי אפרצ'ב: פרויקט מחשב לכל ילד שמתוקצב על ידי משרד הקליטה ב-250 אלף שקלים, נהנים ממנו 125 ילדים.

דמיטרי אפרצ'ב: אלה ילדים שמתגוררים במושבים ברשויות המקומיות.

דמיטרי אפרצ'ב: כך ניתן מענה לילדים אלה.

דמיטרי אפרצ'ב: פרויקט חדש שכרגע אנחנו מתחילים פיילוט עם 4 רשויות מקומיות, פרויקט מחוברים מתוקצב במיליון 600 אלף שקלים.

דמיטרי אפרצ'ב: פרויקט אופק לבגרות מיועד לעולי קווקז, מיועד לעולי בוכרה.

דמיטרי אפרצ'ב: מרכזי תרבות ודיבור לימודי ומרכזי צעירים, בסך הכול אנחנו מדברים, כל הפרויקטים הלא מופעלים באמצעות הרשויות המקומיות.

דמיטרי אפרצ'ב: הבסיס התקציבי הוא 22 מיליון שקלים.

דמיטרי אפרצ'ב: הדברים שנמצאים מסביב, פרויקטים גדולים של זהות ושייכות ופרויקט כחול ולבן, אלה הם פרויקטים לחיזוק הזהות.

דני דנון: כל הפרויקטים האלה שדיברת עליהם דורשים matching  מהרשויות המקומיות?

דמיטרי אפרצ'ב: לא. לא.

דמיטרי אפרצ'ב: הפרויקטים שמתנהלים כרגע, הפרויקטים המקיפים לא דורשים matching  מהרשויות המקומיות.

דמיטרי אפרצ'ב: בוודאי שלא.

דמיטרי אפרצ'ב: הפרויקטים של תמיכה ישירה בפעילות הרשויות המקומיות, בוודאי זה דורש matching.

דמיטרי אפרצ'ב: יש קריטריונים מאוד ברורים.

דמיטרי אפרצ'ב: הכול שקוף, הכול מופיע באתר האינטרנט.

דמיטרי אפרצ'ב: זאת גם ההזדמנות להגיד שמשרד הקליטה כפי שאדוני יודע זכה לאחרונה למקום ראשון מבין אתרי האינטרנט הממשלתיים מבחינת נגישות למשתמשים, שקיפות וכולי.

דמיטרי אפרצ'ב: זו בהחלט הצלחה.

דמיטרי אפרצ'ב: עכשיו לציין שכל הנושא שקשור לעידוד עלייה ועל זה אנחנו דנו כבר בישיבה הקודמת מופעל באמצעות רשויות מקומיות, גם באמצעות פרויקטים, אותם אנשים שמלווים את העולים בצעדים הראשונים שלהם.

דמיטרי אפרצ'ב: התקציבים עוברים לרשויות ומשם הרשויות בעצם מנהלות את זה.

דמיטרי אפרצ'ב: וגם כל אותן תוספות שמקבלים העולים בתחום הזה עוברות לרשויות, אם זה בתחום החינוך, אם זה בתחום התרבות ואם זה בתחום הסיעוד.

דמיטרי אפרצ'ב: המשרד מפעיל 22 מוקדים לקליטת עולי אתיופיה ברחבי הארץ.

דמיטרי אפרצ'ב: העובדים שמטפלים בעולי אתיופיה מופעלים בשיתוף פעולה מלא עם הרשויות.

דמיטרי אפרצ'ב: רק לנושא של עידוד עלייה ופרויקטים ברשויות אנחנו מדברים על כסף ישיר שהועבר לרשויות בגובה של קרוב לחמישה וחצי מיליון שקלים.

דמיטרי אפרצ'ב: זה מאוד בקצרה על כל הנושא הזה.

דמיטרי אפרצ'ב: חשוב לציין עוד דבר אחד וזה דבר שהוא דבר משמעותי.

דמיטרי אפרצ'ב: יושבי ראש או ועדות היגוי ברשויות המקומיות הן שותפות מלאות לאישור פרויקטים שמופעלים כקליטת עולים בישוב עצמו.

דמיטרי אפרצ'ב: עכשיו זה חשוב.

דמיטרי אפרצ'ב: כיוון שהמשרד למעשה כאן מופיע כרגולאטור בלבד.

דמיטרי אפרצ'ב: זאת אומרת אנחנו קובעים מה יהיו התחומים השונים שבהם צריך לפתח פרויקטים בשנה ספציפית, הרשויות המקומיות נדרשות לבנות את הפרויקטים, להגיש אותם לאישור למשרד הקליטה, וכך בעצם כל פרויקט הוא ספציפי למען אוכלוסיית העולים שנמצאת בישוב עצמו ופר היקפי פעילות הנדרשים בסדרי עדיפויות שישוב מקנה לעצמו.

דמיטרי אפרצ'ב: אם ישוב מחליט שהוא רוצה לפתח את תחום הספורט בצורה משמעותית יותר מאשר תחום של תרבות, אז הוא בוחר את זה לעצמו, מקבל על זה אישור ויוצא עם זה לדרך.

דמיטרי אפרצ'ב: משרד הקליטה כמובן בגדול בהיקפים שונים ובתקציבים מתאימים דואג לאותם אנשים ברשויות בפרויקטים כגון פרויקט תיאטרון וכן הרבה פרויקטים אחרים שנותנים מענה לאוכלוסיות העולים שנקלטות בישוב.

דני דנון: תודה דמיטרי.

דני דנון: אני רוצה באמת לשמוע את הנציגים מהרשויות השונות.

דני דנון: אני אבקש מטלי פליסקוב ראש עירית ערד לפתוח ולשמוע מכם.

דני דנון: העובדה היא שיש רשויות שזה עובד טוב, שראש העיר מאציל סמכויות על אנשים, שראש העיר מעורב בעצמו.

דני דנון: אני רוצה לשמוע ממך מהניסיון שלך.

דני דנון: בבקשה.

טלי פליסקוב: טוב נתחיל מזה שעצם העובדה שאתם מקיימים ישיבה בנושא הזה זו יוזמה מאוד מבורכת.

טלי פליסקוב: זה טוב גם שאתם תרגישו מה אנחנו עוברים בשטח.

טלי פליסקוב: כי לשבת במשרדי הממשלה ולקבל החלטות זה נורא יפה אבל עדיף שתמיד תעשו את זה בכך שתיקחו בחשבון כל מה שאנחנו מרגישים וכל מה שאנחנו חושבים.

טלי פליסקוב: משפט הפתיחה שלי, אני חושבת שזה נקודת מפתח בכל מקרה להמשך דבריי.

טלי פליסקוב: אני חושבת שאם יש משרד ממשלתי שהוא עובד מסודר זה המשרד לקליטת העלייה.

טלי פליסקוב: ואני רוצה להגיד לכם, אני בתפקידי הנוכחי יותר מ-7 חודשים וכבר ראיתי את הכול, ועם המשרד לקליטת עלייה פשוט תענוג לעבוד.

טלי פליסקוב: צריך לקחת את זה בחשבון.

טלי פליסקוב: זה מתבטא בכך שמתכננים דברים מראש, פחות דברים ספונטאניים.

טלי פליסקוב: אם יש איזושהי בעיה אנחנו פונים ישירות לאנשים שיושבים במשרד הקליטה ואין כזה דבר שאחרי יום מקבלים תשובה.

טלי פליסקוב: באותו יום מקבלים תשובה ומקבלים מענה.

טלי פליסקוב: זה מאוד מאוד חשוב.

טלי פליסקוב: אני להבדיל מאצילה ראשי ערים אחרות, השארתי את תיק הקליטה אצלי.

טלי פליסקוב: ניהלתי אותו כמחזיקת תיק קליטה עוד קודם.

טלי פליסקוב: אני חושבת שכאשר מדובר בקליטה צריך לקחת בחשבון שני פרמטרים חשובים.

טלי פליסקוב: קליטה זה לא רק שייך לעולים החדשים, זה גם תחום ששייך לתושבים הותיקים הקולטים.

טלי פליסקוב: זה לא מספיק שאנחנו רוצים להיקלט כעולים במדינה הזאת.

טלי פליסקוב: גורם מאוד משמעותי בהצלחת הקליטה זה גם רצון של האנשים שכבר יושבים במדינה הזאת לקבל את העולים החדשים ולקלוט אותם.

טלי פליסקוב: ורק כאשר יש את החיבור הזה בין אלה שרוצים להיקלט ובין אלה שרוצים לקלוט אז בעצם אפשר להגיד שהקליטה היא מוצלחת.

טלי פליסקוב: אלה שאומרים שהיום אין לנו עלייה, טעות מאוד גדולה בידם.

טלי פליסקוב: למשל אנשים שהגיעו למדינה בגילאים של 40 ומעלה לצערי הרב עד עכשיו הם לא מוצאים את עצמם.

טלי פליסקוב: הם נמצאים כבר למעלה מ-20 שנה במדינה הזאת.

טלי פליסקוב: הם עדיין נמצאים בנישה של עולים חדשים ומתייחסים אליהם ככאלה.

טלי פליסקוב: אם אנחנו לא נדע לתת לאנשים האלה כלים כדי שהם ירגישו חלק המדינה הזאת הם יישארו מבודדים ותלושים.

טלי פליסקוב: לכן אנחנו מאוד מאוד זקוקים פה לעזרה של משרד הקליטה.

טלי פליסקוב: זה לא סתם נקרא משרד העלייה והקליטה.

טלי פליסקוב: מדובר גם בעלייה, כשאנחנו עושים עלייה זה מאוד יפה.

טלי פליסקוב: יום אחד אנחנו מחליטים, וקמים ועולים לישראל ואנחנו הופכים לאזרחי מדינת ישראל.

טלי פליסקוב: אבל קליטה זה המפתח להצלחה, זה המפתח להצלחה של כל המדינה שלנו, מדינה שיודעת לקלוט ושמה את הקליטה בראש סדר העדיפויות שלה.

טלי פליסקוב: אני רוצה להגיד לכם.

טלי פליסקוב: אני אישית עליתי ארצה בשנת 91 ואני עברתי את כל השלבים האלה ואולי בגלל זה יותר קל לי לנתח את המצב הזה ולהבין מה באמת יכול להביא את הבן אדם להרגיש את עצמו כחלק אינטגראלי ממדינת ישראל.

טלי פליסקוב: ובאמת זה מה שאני היום מרגישה וזו המטרה שלי, לתת לכל עולה חדש להרגיש שהוא חלק מהמדינה הזאת.

טלי פליסקוב: אנחנו צריכים להיות חלק מאוד משמעותי בזה.

טלי פליסקוב: לכן בלי משרד העלייה והקליטה מאוד קשה לרשות המקומית לתת מענה לצרכים של העולים.

טלי פליסקוב: אני מאוד שמחה באמת שזכיתי להיות ראש העיר ערד כאשר יש משרד קליטת עלייה במתכונת כזו כפי שהיא היום כי אני ראיתי מה היה לפני 5 שנים למשל.

טלי פליסקוב: זה היה הרבה יותר קשה.

טלי פליסקוב: היום אנחנו מחוברים.

טלי פליסקוב: המשרד לקליטת עלייה מחובר לשטח ואני חושבת שזה המפתח להצלחה.

טלי פליסקוב: לכן באמת אני רוצה לנצל את ההזדמנות שאני יושבת פה ולהגיד תודה  ללאה שמטוב שסיימה את התפקיד כיושבת ראש הוועדה לעלייה וקליטה.

טלי פליסקוב: אני כבר הייתי נוכחת בישיבות של הוועדה הזו ונוכחתי שיושבת הראש לאה שמטוב עשתה את זה באופן מצויין.

טלי פליסקוב: תודה לך לאה שמטוב, והצלחה גם בהמשך הדרך.

טלי פליסקוב: וכמובן אני רוצה להגיד תודה ענקית לאנשי המשרד, למנכ"ל דמיטרי אפרצ'ב שיושב פה וגם כמובן לשרה המכהנת ועומדת בראש המשרד וגם לכל אנשי המשרד, הפקידים הממלאים את תפקידם באשר הם.

טלי פליסקוב: כי שוב אני אומרת לכם, אם לא היינו מרגישים שיש לנו עם מי לדבר, ואני מדגישה ואומרת, זה המשרד שהכי נוח מכל המשרדים, לי כראש העיר, לעבוד איתו.

טלי פליסקוב: הוא הכי מסודר והכי מחובר לשטח.

דני דנון: את גורמת לי לחשוב פעמיים אם היה טוב להביא את המנכ"ל או לא.

דני דנון: כי אני בראייה של בירור הדברים הטובים והלא טובים, אני בעד שהמנכ"ל יקבל פה גם מחמאות וגם הערות.

טלי פליסקוב: זה בסדר.

טלי פליסקוב: תראה אני אומרת, אני אוהבת את זה שבמשרד לוקחים בחשבון את הדברים המיוחדים לערי פריפריה וערים שבמרכז הארץ.

טלי פליסקוב: לדוגמה התמיכה שהעיר ערד קיבלה בזמנו כעיר פריפריה זה היה מאוד משמעותי בשבילנו.

טלי פליסקוב: אני באמת אומרת לך.

טלי פליסקוב: אני יכולה להגיד, הטענה הכי גדולה שלי, כמה שיתנו לי זה לא יספיק.

טלי פליסקוב: זה מבחינת הכסף.

טלי פליסקוב: ואני יודעת שאני מקבלת מענה בהרבה דברים לכן להתלונן ולהגיד סתם דברים כדי למתוח ביקורת, אני לא חושבת שזה נכון.

טלי פליסקוב: לכן כאשר צריך להגיד מילה טובה אז גם אומרים אותה.

טלי פליסקוב: גם אותה צריך לשמוע.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני רוצה לבקש ממריה נוביקוב סגנית ראש העיר ירושלים לומר כמה דברים.

דני דנון: בבקשה מריה.

מריה נוביקוב: אז קודם כל ברכות חמות לאדוני יושב הראש לכניסתו לתפקיד כיושב ראש ועדת עלייה וקליטה.

מריה נוביקוב: תודה לליה שמטוב שבמהלך שנתיים  ביצעה את התפקיד בצורה מצוינת.

מריה נוביקוב: אני בהחלט הייתי רוצה לחזק את דבריו של מנכ"ל משרד הקליטה ואת דבריה של טלי פליסקוב באותו מובן שכאן אני מרגישה שיש לנו בהחלט פרטנר לשיחה.

מריה נוביקוב: יש לי עם מה להשוות.

מריה נוביקוב: אני גם ממלאת מקום תיק התיירות בעירית ירושלים וכמובן שיש לי קשר הדוק אישי עם משרד התיירות, אבל כאן במשרד קליטת העלייה אני רואה עבודה מסודרת, נתינת מענה בכל נושא ונושא שצץ על פני השטח, אנחנו מקבלים בצורה מסודרת מאוד, כמו ימי עיון שמשרד לקליטת עלייה מקיים גם עם מחזיקי תיק הקליטה וגם עם הדרג המקצועי של הרשות שלנו וכמובן עם רשויות מקומיות אחרות.

מריה נוביקוב: כל דבר חדש שקורה במשרד אנחנו מיד מקבלים עדכון.

מריה נוביקוב: לדוגמה, אתר האינטרנט החדש.

מריה נוביקוב: היה לנו יום עיון שבו ראינו ממש דוגמאות והצגות של מה שנעשה באתר לנוחיות אותם עולים חדשים שמגיעים ארצה.

מריה נוביקוב: אנחנו אולי יחסית בהשוואה  לערים אחרות במצב טוב כי ירושלים היא עיר גדולה, היא עיר מיוחדת.

מריה נוביקוב: אנחנו מקבלים 3 פרויקטים  אשר הם בעצם חוליה מקשרת בין העולים של מגזרים שונים לבין הרשות לבין משרד הקליטה.

מריה נוביקוב: יש דברים שהמנכ"ל כבר הזכיר.

מריה נוביקוב: אני רוצה לציין את פועלו של הסמנכ"ל אריה פורת.

מריה נוביקוב: אני מאוד מרוצה מהעבודה שנעשית בינינו.

מריה נוביקוב: בעצם אלה הדברים שיש לי להגיד.

מריה נוביקוב: כמובן שכפי שטלי פליסקוב אמרה, תקציבים זה אף פעם לא מספיק.

מריה נוביקוב: גם קיים דבר מסוים, שהיינו רוצים שה-matching  שאנחנו נותנים יהיה בשיעור נמוך יותר ושנקבל יותר.

מריה נוביקוב: גם כמובן ה-matching  של העירייה גם לא מספיק.

מריה נוביקוב: אבל אנחנו צריכים לפעול עם מה שיש.

דני דנון: אני רוצה לשאול אותך.

דני דנון: עלו קולות, אני לא אומר שאני חלק מהקולות האלו אבל אני שומע אותם, שיש התייחסות טובה מאוד לעולים יוצאי ברית המועצות.

דני דנון: לעומת זאת שמעתי בשבוע שעבר התייחסות שונה מאוד לגבי עולי צרפת.

דני דנון: הם באו לעיריית ירושלים וטענו  שהורידו את התקן של שני פרוייקטורים לתקן של פרויקטור אחד.

דני דנון: שעיריית ירושלים עשתה זאת.

דני דנון: גם מצד עולים מאתיופיה שמעתי דברים כאלה.

דני דנון: השאלה היא איך את מרגישה בעיריית ירושלים היום ביחס לתלונות האלו שנשמעו פה?

מריה נוביקוב: אני לא מסכימה עם הטענה הזו.

מריה נוביקוב: כרגע יש לנו בעיר 3 פרויקטורים, לדוברי אנגלית, לדוברי צרפתית, ולדוברי רוסית.

מריה נוביקוב: יש מוקד לעולים האתיופים כפי שאמרתי.

דני דנון: היו שני פרויקטורים דוברי צרפתית לעולי צרפת ועכשיו יש רק פרויקטור אחד.

מריה נוביקוב: היו שני פרויקטורים דוברי צרפתית, זה נכון, עכשיו יש רק פרויקטור אחד וזה בהחלט מוצדק לפי ראיית כל החתכים של מספר העולים בעיר לפי הארצות השונות.

מריה נוביקוב: יש לפי דעתי בזה צדק מוחלט.

מריה נוביקוב: אני לא רואה פה חלילה אפליה של איזשהו מגזר של עולים.

מריה נוביקוב: דמיטרי אפרצ'ב      	הנקודה המעניינת ואני שומע המון טענות מכל הזוויות שעולי צרפת מתלוננים על זה שיש העדפה לעולי ארצות הברית.

מריה נוביקוב: עולי ארצות הברית מתלוננים שיש העדפה לטובת עולי יוצאי ברית המועצות.

מריה נוביקוב: עולי אתיופיה מתלוננים שיש העדפה לטובת עולי רוסיה, ועולי רוסיה טוענים שיש העדפה לטובת עולי אתיופיה.

מריה נוביקוב: וכך הסאגה הזו כנראה לא תיגמר אף פעם.

מריה נוביקוב: ועל זה נכתבו דברים רבים ואפילו הוצגו סרטים.

מריה נוביקוב: ככה זה קורה.

מריה נוביקוב: אבל האמת היא זה כמו שדיווחתי לך בישיבה הקודמת אין במשרד לקליטת עלייה שום העדפה למגזר זה או אחר.

מריה נוביקוב: יש מצב נתון שברגע שמספר העולים בהתמודדות מול אוכלוסיות עם בעיות כאלה ואחרות, וזה מה שבסופו של דבר קובע את מספר הפרויקטורים.

מריה נוביקוב: וזו המציאות.

מריה נוביקוב: אגב זה בא לידי ביטוי גם בשטח, גם בגופים העסקיים.

מריה נוביקוב: מה לעשות?

מריה נוביקוב: אני באופן אישי עסקתי בעולי אמריקה הלטינית בין השנים 2002 ל-2004.

מריה נוביקוב: בישוב שלי הקטן, ישוב קצרין, הגיעו ונקלטו 74 משפחות מאמריקה הלטינית.

מריה נוביקוב: זאת הייתה אחת הברכות הגדולות ביותר לישוב וזה חיזק את קצרין.

מריה נוביקוב: כל הישוב התחיל לדבר ספרדית.

מריה נוביקוב: כמו שהוא התחיל לדבר רוסית בשנות התשעים כאשר הגיע הגל הגדול של העולים מרוסיה.

מריה נוביקוב: אחת הטענות הקשות ביותר בין החברים הייתה מדוע על מיכלי קוטג' יש כיתוב ברוסית ואין כיתוב בספרדית.

מריה נוביקוב: כוחות השוק מכתיבים את המאמץ, מספרים מכתיבים את התהליכים.

מריה נוביקוב: גם בהתארגנות של המשרד בנושא הספציפי הזה, למרות שאנחנו חייבים לספק את כולם.

מריה נוביקוב: כל משרד ממשלתי חייב לעמוד במבחנים של החשב הכללי.

מריה נוביקוב: אנחנו רוצים מאוד לשמור על הקופה הציבורית.

מריה נוביקוב: גם המשרד לקליטת עלייה נדרש לעשות את זה וגם המשרד לקליטת עלייה מטעמו דורש מאותם גופים שבהם הוא תומך לעמוד בכל התנאים שזה לצערי הרב מוביל לפעמים לתהליכים בירוקרטים שבהם מתרכזים רוב התלונות.

מריה נוביקוב: אנחנו גם מתמודדים עם זה.

מריה נוביקוב: אבל הדברים הם מאוד פשוטים, הדברים הם מאוד ברורים.

מריה נוביקוב: ברור לחלוטין שבאותן רשויות איפה שעין מענה מבחינת לשון, מבחינת נוכחות של עובד משרד דובר שפה מסוימת, אנחנו אגב המשרד היחיד שבו העובדים מתקבלים לעבודה כאשר נלקח בחשבון מספר השפות שהם יודעים כאשר הם מציגים את מועמדותם.

מריה נוביקוב: ההעדפה ניתנת לאנשים שמדברים מספר שפות.

מריה נוביקוב: זה גם בא לידי ביטוי עכשיו בחלוקה של הפרויקטורים.

מריה נוביקוב: אני ברשותך אם אפשר אני רוצה לנצל את ההזדמנות אני רוצה לעדכן.

מריה נוביקוב: אני בטוח שלפורום הזה, זה יהיה טוב לדעת שהמשרד, אנחנו גם נדווח על זה בצורה יותר מסודרת בבוא הזמן, אבל לקראת שנת 2011, בתחילת השנה המשרד הולך להוביל תוכנית חדשה של שדרוג מתן שירות לעולים שהוא יתבטא בכך שעל כל עולה שיגיע לארץ אחד העובדים מהלשכה יוצמד לעולה שמגיע ארצה ואותו עובד יהיה אחראי לקליטה צמודה שלו במשך 12 חודשים.

מריה נוביקוב: אנחנו מובילים גם סוג של תוכנית של שינוי שיטת שכר שזה גם יבוא לידי ביטוי בשכר של העובדים.

מריה נוביקוב: זאת אומרת איפה שיהיה מאמץ מרבי שם העובד יקבל גם יותר כסף.

מריה נוביקוב: השיטה הזאת נקראת שכר עידוד.

מריה נוביקוב: והמשרד הולך לעבור לשיטה הזאת.

קריאה: זה גם יצמיד את השכר של עובדי משרד האוצר?

דמיטרי אפרצ'ב: על זה אולי צריך לדבר בוועדת כספים.

דמיטרי אפרצ'ב: עכשיו הנקודה החשובה היא כהכנות להפעלת התוכנית הזאת באופן מלא אנחנו נשהה שבוע ימים כבר בנתב"ג.

דמיטרי אפרצ'ב: העולים מקבלים שירות של רישום לקופות חולים וכאשר הם יוצאים משדה התעופה יש בידיהם כבר כרטיס של קופת חולים כזאת או אחרת שהם מעוניינים להירשם אליה.

דמיטרי אפרצ'ב: זה חוסך להם זמן בהמשך.

דמיטרי אפרצ'ב: אנחנו ב-19 לחודש, אדוני היושב ראש, מתחילים פיילוט עם הנפקת תעודות זהות לעולים חדשים כבר בשדה התעופה, אם זה קבוצות ואם זה בודדים.

דמיטרי אפרצ'ב: תעודות הזהות יינתנו לאנשים באופן מיידי.

דמיטרי אפרצ'ב: אנחנו בקרוב מאוד על פי סיכומים שיש לנו עם משרד התקשורת, אנחנו הולכים לנהל משא ומתן עם חברות סלולאריות על מנת שהחברות האלה ינפיקו מין סוג של מתנה לעולה חדש בגובה של 200 או 300 דקות שיחה חינם עם כרטיסים, מה שיאפשר לעולים באופן מיידי כבר בשדה התעופה לשוחח בטלפון הנייד במשך חודש ימים לפחות.

דמיטרי אפרצ'ב: חישבנו את זה על פי שמדדנו כמה שיחות בממוצע יש לישראלי בטלפון הנייד, וזה מאפשר למשרד באופן מיידי להפעיל את התוכנית.

דמיטרי אפרצ'ב: ברגע שיש לעולה מספר טלפון כל הניידות שלו בהמשך, זה מאפשר ללשכות באופן מיידי תוך 24 שעות ליצור קשר.

דני דנון: אנחנו גם ביקשנו לערוך סיור של הוועדה בשדה התעופה בהקדם.

דמיטרי אפרצ'ב: בהחלט אנחנו ניתן דעתנו על כך ונזמין אתכם.

דני דנון: אני רוצה לעשות את זה באופן ספונטאני.

דני דנון: לבוא למשפחה שעולה, להצטרף אליה, גם אם היא מגיעה לטרמינל 1 או לטרמינל 3, להצטרף למשפחה שעולה וללוות אותו בכל השלבים מא' עד ת'.

דני דנון: אנחנו רוצים לעשות את זה כמה שיותר מהר בין אם זה יהיה ביום ובין אם זה יהיה בלילה.

דמיטרי אפרצ'ב: נעשה את זה בשמחה.

דמיטרי אפרצ'ב: דבר אחרון בכל המערכת הזאת.

דמיטרי אפרצ'ב: כל זה נועד רק למטרה אחת.

דמיטרי אפרצ'ב: אנחנו רוצים להקל באופן מרבי על תהליך הקליטה הראשוני וגם ליצור מצב כזה שאנשי הרשויות המקומיות תהיה אפשרות פחות להתעסק עם המהלכים הטכניים ואז הם יוכלו להשקיע יותר בקליטה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: מאיר לב, יושב ראש מועצת ארגוני עולים בבקשה.

מאיר לב: קודם כל אני רוצה לברך את היושב ראש החדש של ועדת העלייה והקליטה.

מאיר לב: באמת לא הצלחתי עד עכשיו להגיע לישיבות אבל כבר שמעתי הרבה על הפעילות של הוועדה.

מאיר לב: זה נכון, יש משרד קליטה אחד.

מאיר לב: שרת הקליטה קיבלה את התפקיד.

מאיר לב: מתפקדים טוב עם התוכניות ועם הארגונים.

מאיר לב: זה הדבר הראשון שהיא ניסתה לקדם מפני שיש לה עניין אישי בכך, כיוון שגם היא יצאה מאחת מהתאחדויות העולים של דוברי הרוסית.

מאיר לב: אבל יש הרבה ראשי ערים ולא כל עיר מתנהלת באותו אופן.

מאיר לב: יש ערים שבהן כל התאחדות, כל ארגון מקבל איזה חלק ויש ערים שלא מקבלים שהארגונים לא מקבלים דבר.

מאיר לב: יש ערים שהיינו צריכים לבדוק היטב אצלם מה עם התקציבים ולמה הם מיועדים ועל כל מערך הקצאת המשאבים שלהם.

מאיר לב: דיברת למשל על תשומת לב למועדון כדורגל.

מאיר לב: יש מקומות שהתקציב נועד למועדון הכדורגל כאשר בכל קבוצת הכדורגל יש אולי עולה אחד והיתר הם ישראלים.

מאיר לב: אני חושב שצריך לדאוג אולי יש להשקיע במקום את התקציב ולאו דווקא להשתמש בתקציבים שנועדו לקליטת עולים.

מאיר לב: אני חושב שעיר כמו ירושלים צריכה לקבל עזרה כי היא עיר שקולטת כל כך הרבה עולים.

מאיר לב: צריך לחשוב על חלוקה שווה.

מאיר לב: אני מבין שרוב העולים החדשים הם יוצאי ברית המועצות.

מאיר לב: אבל לא יכול להיות של התקציב יהיה מיועד להם, לא בכל המקומות ודאי ולא מתפרש בכל משרד הקליטה אבל חלק ענק הולך אליהם.

מאיר לב: יש מקומות, ואם יש התאחדות של דוברי אנגלית או דוברי צרפתית או דוברי ספרדית שאינם מקבלים כלום.

מאיר לב: אני בטוח שצריך להיות הבדל בתקציב לאלו או לאלו.

מאיר לב: אבל לא יכול להיות שהחלק הארי ילך לארגונים של עולי יוצאי ברית המועצות וקומץ ילך לארגונים האחרים יוצאי ארצות אחרות.

דני דנון: אני רוצה שתחדד את הנקודה הזאת.

דני דנון: מה זאת אומרת הבדל בתקציבים?

דני דנון: האם זה ברמה המקומית?

מאיר לב: ברמה מקומית.

מאיר לב: אני מדבר על חלוקת התקציב ברמה המקומית.

מאיר לב: פה מדברים על משרד הקליטה כמשרד הקליטה.

מאיר לב: אני חושב שבעיר אחת שיש בה למשל תקציב מסוים, צריכים לנסות שכל ארגון וארגון יקבל תקציב.

מאיר לב: ולפעמים אנחנו מרגישים במיוחד בכמה ערים שזה כל כך קשה להתאחדות להתמודד עם הדרישות.

מאיר לב: לא בכל מקום יש אותן דרישות.

מאיר לב: אם יש לנו 25 ארגוני עולים, שלושה או ארבעה ארגונים בלבד מקבלים תמיכה מהערים והארגונים האחרים לא נהנים מתמיכת המועצה המקומית.

מאיר לב: זאת אומרת שיש בעיה עקרונית בנוגע למימון הפרויקטים שהמועצות המקומיות מוכנות לתת תקציב.

מאיר לב: אני חושב שצריך לבדוק את כל הנושא ביסודיות ולראות באמת לאן הולך הכסף, אם יש חלוקה שווה בין הארגונים.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני רוצה לבקש מדוברי הארגונים שעומדים לדבר להעלות גם צרכים ובעיות שיש לכם, גם אם יש לכם בעיות של ניצול תקציב או אי ניצול תקציב, או בעיות ברשות המקומית עצמה.

דני דנון: אנחנו כתובת גם לנושאים האלו.

דני דנון: לא רק לעד מה שדיברנו עד כה.

דני דנון: בבקשה רומן.

דני דנון: רומן פרס יקנעם עילית.

רומן פרס: אדוני היושב ראש אני מברך אותך על היותך בראשות ועדת העלייה והקליטה.

רומן פרס: אני הכרתי אותך בתור יושב ראש של הוועדה לזכויות הילד.

רומן פרס: כפי שהכרתי אותך בוועדה לזכויות הילד אני בטוח שגם כאן בוועדה הזאת אתה תצליח.

רומן פרס: אני רוצה להודות לך בפתח הדברים לתרומתך בתחום קליטת עלייה בכלל.

רומן פרס: לפני שאני אכנס לנושא של הבעיות אדוני היושב ראש אני רוצה לחדד איזושהי נקודה.

רומן פרס: הדוברים הקודמים דיברו בשבחו של משרד הקליטה.

רומן פרס: יכול להיות שהם עשו כך משום שיושב פה מנכ"ל משרד הקליטה ועובדים בכירים של המשרד ואז רוצים לשבח כדי שזה יישמע.

רומן פרס: אני נבחרתי לראשונה להיות ראש עיר בשנת 1998.

רומן פרס: גם כראש עיר נבחר וגם מתוקף תפקידים אחרים בכירים שמלאתי אותם בכל מיני ארגונים ארציים, אני לא מכיר עוד משרד ממשלתי אחד שיודע לעצב את המדיניות שלו לפי הצרכים של הלקוחות שלו.

רומן פרס: משרד הקליטה מגיע בעצמו לרשויות ואומר, יש לי כך וכך סכום כסף, בואו נחלק את זה.

רומן פרס: בואו תציעו אתם לאיזה סעיפים בתקציב שלכם הכסף הזה יהיה מיועד.

רומן פרס: אני לא מכיר עוד משרד ממשלתי אחד ועם כל המשרדים הממשלתיים יש שיתוף פעולה ויחסי גומלין ברמה זו או אחרת.

רומן פרס: אבל במקרה הזה אתה יכול אם יש מצוקה בשעות הערב לצלצל לסמנכ"ל או לראש אגף בכיר ולקבל ממנו מענה מיידי לבעיה.

רומן פרס: בהחלט אם יש מקום לפרגן אז צריכים לפרגן.

רומן פרס: בהחלט אני רוצה להגיד עם כניסתה של השרה סופה לנדבר למשרד הקליטה ואיושו של המנכ"ל הנוכחי דמיטרי אפרצ'ב משרד הקליטה הפך הרבה יותר ידידותי, הרבה יותר פתוח, ואנחנו באמת מאוד נהנים לעבוד איתו.

רומן פרס: אם לדבר על הבעיות אדוני היושב ראש, אני הייתי מגדיר שלושה דברים מרכזיים.

רומן פרס: נושא אחד זה פתרון של דיור ציבורי לעולים מבוגרים, קשישים.

רומן פרס: כפי שידוע המדינה כבר למעלה מעשרים שנה לא נותנת פתרונות דיור ציבורי, לא מרחיבה את מעגל הדיור הציבורי.

רומן פרס: בסופו של דבר, יש אוכלוסיות רבות של עולים, ואנחנו מדברים כאן רק על העולים, שהם סובלים.

רומן פרס: לפני שלוש או ארבע השנים משרד האוצר ומשרד השיכון ומשרד הקליטה מצאו דרך מאוד מאוד יצירתית לפתור בעיה של תור ארוך בקרב העולים לדיור ציבורי.

רומן פרס: פשוט החליטו אחרי 10 שנים להעביר את העולים לטיפול של משרד הבינוי והשיכון.

רומן פרס: אומרים לי פה שזה נעשה אחרי 16 שנים.

רומן פרס: ואז ברור שעולים שעוברים לתור של משרד השיכון אין להם שום סיכוי בעולם שאי פעם הם יקבלו פיתרון דיור.

רומן פרס: אם לפני זה הסיכוי היה קלוש עכשיו הסיכוי הוא מתחת לאפס.

רומן פרס: הנקודה החשובה השנייה זו קליטתם של עולי אתיופיה.

רומן פרס: קליטה מבורכת, חשובה ואני חושב שממשלת ישראל קיבלה החלטה נכונה לאחרונה לפני מספר שבועות להעלות 16 אלף להעלות עולי פלשמורה מאתיופיה.

רומן פרס: לא יכול להיות שמיד אחרי זה כשמשרד הקליטה ומשרד החינוך ומשרדים ממשלתיים אחרים פנו לבקש תוספת תקציב נאמר להם תסתדרו עם מה שיש לכם.

רומן פרס: אני אסביר לך אדוני היושב ראש מה המשמעות של האמירה הזאת, תסתדרו עם מה שיש.

רומן פרס: יקנעם קולטת עולי אתיופיה לא בקליטה ישירה אלא אחרי שנתיים שהם יוצאים כבר ממרכזי הקליטה.

רומן פרס: במרכזי הקליטה בעצם נעשית עבודה.

רומן פרס: אבל הם מגיעים אלינו במצב שאנחנו צריכים לטפל בהם מרמה אפס.

רומן פרס: ואז תקציב, כל המשאבים שאנחנו צריכים לכך, אנחנו צריכים לגייס אותם בפדרציות של אטלנטה וסנט לואיס וזה בעצם התקציב העיקרי שמאפשר לנו לתת לילדים יוצאי אתיופיה גם רווחה וגם חינוך ובעצם לטפל בכל הקהילה.

רומן פרס: משרד הקליטה עושה את הכול.

רומן פרס: הם מתקצבים אותנו.

רומן פרס: אבל התקציב הזה שמסתכם בעשרות אלפי שקלים מדי שנה, זה לא משהו שיכול לתת פיתרון.

רומן פרס: אני חושב שמדינת ישראל קיבלה על עצמה להעלות אותם לארץ ולכן היא גם צריכה לדאוג לתת להם מענה.

רומן פרס: וזה נכון שרשות מקומית כמו יקנעם או מן הסתם יש עוד רשויות מקומיות אחרות יכולות להעמיד משאבים.

דני דנון: תפרט יותר.

דני דנון: היה לנו דיון פה דיון בנושא הזה והתברר שזה בכלל לא קשור לרשויות המקומיות כי הקליטה תהיה למרכזי קליטה ואחרי זה שיוצאי אתיופיה עוברים לדיור קבע אז יש עניין של מענק הדיור שרוצים להגדיל אותו.

רומן פרס: זה לא עניין של מענק הדיור בכלל.

דני דנון: אז אני שואל אותך רומן, בוא תגיד לי, אתה אומר כרגע הגדלת תמיכה.

דני דנון: תפרוט את זה לשקלים.

דני דנון: כמה ולמה?

רומן פרס: ברגע שיש משפחה מרובת ילדים שמונה שבעה ילדים ושני מבוגרים, וכאשר הילד הקטן הוא בן 7 ולעומתו האבא הוא בן 72, הסיכוי שראש המשפחה יתחיל לעבוד ויתחיל לפרנס את המשפחה הוא מתחת לאפס כמו שאומרים ואז המשפחה הזאת צריכה לקבל את כל הסל.

רומן פרס: את המשפחה הזאת אי אפשר להוציא, להגיד הם כבר שנתיים או שלוש שנים בארץ, הם לא נחשבים עולים.

רומן פרס: האנשים האלה מגיעים ממרכז הקליטה לעיר.

רומן פרס: ואני אומר לכם כל התהליך שהם עוברים במרכז קליטה לא מרגישים אותו.

רומן פרס: ואז המדינה צריכה לקחת על עצמה אחריות.

רומן פרס: ומשרד הקליטה אני בטוח שהם גם איתנו בעניין הזה רק שהם צריכים גיבוי תקציבי וגם תמיכה מהבית הזה, מהכנסת.

רומן פרס: עוד נקודה אחרונה חשובה גם כן אדוני היושב ראש, ופה זה מתחבר לנושא השלישי.

רומן פרס: כאשר לפני שנתיים אושר לראשונה תקציב דו שנתי במדינת ישראל זה נעשה בצורה כל כך מגוחכת, ומשרד הקליטה נפגע קשות ואנחנו הרשויות נפגענו בעקבות זה בצורה קשה.

רומן פרס: בגלל שהתקציב אושר בסוף השנה הראשונה של אותו תקציב לכאורה, ואת הכסף אנחנו קיבלנו רק לקראת סוף השנה, נלקח מאיתנו שנת פעילות אדוני.

רומן פרס: שנת פעילות.

רומן פרס: במקום לקבל כ-200 אלף שקלים תקציב לשנה אנחנו קיבלנו משהו כמו 196 אלף שקלים למשך שנתיים של פעילות.

רומן פרס: זה נקרא תקציב דו שנתי.

רומן פרס: אני בעד תקציב דו שנתי.

רומן פרס: אבל הכול חייב להיעשות באחריות.

רומן פרס: ואני חושב שמשרד לקליטת עלייה צריך גיבוי גם מאיתנו, גם מהבית הזה, בבקשה אדוני היושב ראש.

רומן פרס: כנסת ישראל צריכה אישור תקציב דו שנתי, לדרוש ממשרד האוצר לעשות את זה באופן הגיוני.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אתי אלוני, ראש מינהל חינוך בבקשה.

אתי אלוני: אני רציתי לומר כמה דברים גם בשם יושב ראש השלטון המקומי וגם בשם הרשויות המקומיות.

אתי אלוני: אני לא רוצה להשבית את השמחה כאן ולומר שמבחינת העלייה, מצב העלייה, יש כמה היבטים שצריכים תשומת לב.

אתי אלוני: אני שמחה על כל המהלכים שעושים במשרד לקליטת עלייה.

אתי אלוני: אבל כמו שאמרתי יש כמה היבטים מאוד חשובים בשדה הזה שנקרא הרשות המקומית שהוא בעצם השדה שקולט את העולים ושם מתרחשת הקליטה והיחסים בין העולה והקולט.

אתי אלוני: יש את הסוגיה של התעסוקה.

אתי אלוני: אחרי שלבי הסוציאליזציה הראשונים אני רוצה מאוד להדגיש את בעיית התעסוקה שמתגלגלת לפתחו של ראש הרשות המקומית.

אתי אלוני: אנחנו יודעים גם לגבי העולים וגם לגבי הצעירים, לגבי הצעירים במיוחד יש להם קושי רב למצוא עבודה.

אתי אלוני: עוד בתקופתי בעיריית ירושלים כאשר עבדתי שם אני יודעת שנעשה מאמץ מיוחד בסוגית התעסוקה.

אתי אלוני: התעסוקה מביאה לשינוי חברתי.

אתי אלוני: הקושי הזה נובע גם בגלל קשיי השפה אבל גם בגלל קשיים אחרים.

דני דנון: רגע סליחה, את אומרת תעסוקה.

דני דנון: אני הייתי בסיור בעפולה.

דני דנון: זה התפקיד של ראש העיר לדאוג למפעלים עתירי טכנולוגיה, לדאוג למצוא תעסוקה.

דני דנון: אנחנו כמובן נסייע אבל אי אפשר לבוא היום ולהגיד מצאו תעסוקה לעולים.

דני דנון: זה התפקיד של ראש עיר מוצלח זה למשוך מפעלים כדי לספק תעסוקה יותר טובה לתושבים שלו.

אתי אלוני: אני רואה את העניין בצורה כזאת שאם העיר מתווה מדיניות של העדפה לצעירים ולצעירים אקדמאים וכאלה שסיימו את התואר ואין להם מקום עבודה וצעירים אחרים, זאת העדפה ששייכת למדיניות.

אתי אלוני: כלומר שהמדינה אחראית לזה אפילו ברמה של לתת פיצוי או לתת משהו למעסיק אם הוא קולט עולה חדש במיוחד צעיר, וישנן הרבה מאוד עמותות שעוסקות בעניין הזה.

אתי אלוני: הגיע הזמן שאתם תיכנסו לעניין הזה.

אתי אלוני: אני רוצה לומר עוד דבר לגבי דווקא הצעירים.

אתי אלוני: אני חושבת שהמשרד בשמחה נכנס לסיפור הזה.

דמיטרי אפרצ'ב: את טועה.

דמיטרי אפרצ'ב: המשרד מוביל את זה.

דמיטרי אפרצ'ב: משרד הקליטה, כשהפרויקט הזה נולד מרכזי צעירים, לצערי הרב אחר כך קצרו פירות אחרים אבל המשרד הוא זה שהוביל את זה והוא ממשיך להוביל את זה.

אתי אלוני: נכון משרד הקליטה הוביל את זה.

אתי אלוני: אבל אני אומרת השנה דווקא ביתר שאת עם כניסתם של כמה ראשי ערים חשובים למרכזי הצעירים.

אתי אלוני: הכוח הצעיר הוא שישנה את פני הדברים.

דני דנון: תודה.

דני דנון: מרק בסין יושב ראש מועצת בני עייש.

דני דנון: כמה אחוזים של עולים יש בבני עייש?

מרק בסין: 57% מכלל האוכלוסייה.

מרק בסין: היא לא רבה במיוחד.

מרק בסין: יש בסך הכול שבעה וחצי אלף תושבים בעיר.

מרק בסין: 57% הם עולים.

מרק בסין: בשיא התהליך זה היה 64% וזה האחוז הכי גבוה, עוד לא במספרים מוחלטים, ומטבע הדברים, בניגוד למה שטלי אמרה שיש עוד ראשי רשויות שהשאירו את תיק הקליטה בידיהם מטבע הדברים כך זה גם אצלנו.

מרק בסין: ברכות להצלחתך אדוני היושב ראש בראשות הוועדה לקליטה ועלייה.

מרק בסין: ואני גם מודה לחברת הכנסת ליה שם טוב יושבת הראש הקודמת של הוועדה.

מרק בסין: שתי מילים על המשרד בכמה נושאים שלדעתי צריך לקדם גם בהמשך.

מרק בסין: אכן קיימת רוח חדשה ומבורכת במשרד לקליטת העלייה מבחינת ההבנה של שיתוף פעולה עם הרשויות.

מרק בסין: וזה לא כדי להעלות את האגו של ראשי הרשויות המקומיות אלא מתוך הבנה שזה לטובת העולים.

מרק בסין: העולים לא נופלים בין הכיסאות.

מרק בסין: יש פחות גופים שמטפלים בנושא של קליטת העלייה.

מרק בסין: שיתוף הפעולה הזה הוליד אמנת שירות משותפת בין משרד לקליטת עלייה ובין השלטון המקומי כאשר בצורה ברורה ומסודרת בטווח של שלוש שנים ראשונות עולה יודע מי הגוף ובאיזה תחום ניתן לו השירות.

מרק בסין: המשרד נחשף כלפי מנהלי מחלקות הקליטה שלא הכירו כל כך את המשרד, מה הם מקבלים, באיזה תחומים הם עוסקים כדי עוד פעם למקצע ולשפר את עבודת מנהלי המחלקות.

מרק בסין: אבל יש עוד הרבה מה לעשות ואני לא אדבר על כל הנושאים.

מרק בסין: אבל אני אמנה אולי 5 מהם, ואם הוועדה בראשותך אדוני היושב ראש תמצא לנכון לקדם אותם אני חושב שיש צורך בכך.

מרק בסין: מנכ"ל משרד הקליטה הזכיר את הנושא של מנהלי מחלקות הקליטה ברשויות המקומיות שזה תחום וולונטארי של הרשות המקומית, האם להקים מחלקה כזו או לא.

מרק בסין: אדוני היושב הראש תחום הקליטה זה תחום ממלכתי כמו החינוך וכמו הרווחה.

מרק בסין: אבל גם תחום החינוך וגם תחום הרווחה במידה רבה מבוצע בתוך הרשויות ואין רשות מקומית שאין שם מחלקת חינוך ואין מחלקת רווחה.

מרק בסין: לעומת זה הנושא של הקליטה, אם רשות מסוגלת תקציבית ומעוניינת בזה אז יש טיפול בקליטה.

מרק בסין: אם הרשות לא מעוניינת אז תחום הקליטה לא קיים למרות שיש עולים בתוך הרשות.

מרק בסין: הנושא הזה לא מוסדר.

מרק בסין: נושא נוסף.

מרק בסין: הרשויות המקומיות קולטות עלייה.

מרק בסין: ב-14.1.10 התפרסמה כתבה בידיעות אחרונות שאמרה שבמדינת ישראל בשנת 55 בפעם הראשונה הממשלה בישראל הגדירה מספר רשויות כרשויות קולטות עלייה.

מרק בסין: מאז רק בשנת 66 נוספו עוד שלוש רשויות.

מרק בסין: הרשויות האלה שהיום עדיין מוגדרות כקולטות עלייה כמו רמת השרון לדוגמה מזמן הפסיקו לטפל בנושא של עולים.

דני דנון: מוגדרות על ידי מי?

דני דנון: מי מגדיר אותן כרשויות קולטות עלייה?

מרק בסין: משרד הפנים ומשרד האוצר.

מרק בסין: לעומת זה רשויות שבמהלך השנים כן קלטו עולים הן לא מוגדרות ככאלה.

מרק בסין: זה לא מסודר.

מרק בסין: יש משמעות לנושא של רשות קולטת עלייה.

מרק בסין: גם בני עייש עם 57% עולים לא מוגדרת כרשות קולטת עלייה.

מרק בסין: זה נושא שאני מוצא לנכון להעיר עליו.

דני דנון: נטפל בזה.

דני דנון: מה שאתה אומר זה מעניין מאוד.

דני דנון: אני רוצה מרק לשאול אותך שאלה.

דני דנון: אני  ביקשתי לקבל נתונים מה הרשות נותנת מעבר למה שנותן משרד הקליטה.

דני דנון: אני לא אספר לכם איזה רשות נתנה ואיזו רשות לא נתנה כי אף רשות לא נתנה לפי הנתונים שבידיי.

דני דנון: אני רוצה לדעת מה החלק הממשלתי ומה החלק של הרשות.

קריאת ביניים: אנחנו לא ביקשנו.

קריאת ביניים: אף אחד לא ביקש.

דני דנון: הוגשה בקשה מסודרת של המרכז למחקר ומידע בכנסת ופלורה יושבת פה בחדר לרשויות קולטות העלייה באמת, נקרא לזה כך, לא לכל הרשויות בארץ, ל-30 רשויות קולטות עלייה ואני רציתי לראות מה החלק הממשלתי ומה החלק העירוני בתקציב.

דני דנון: השאלה שלי אבל ואני מפנה את זה גם למנכ"ל, איך מוודאים שהתקציב מופנה לטובת קליטת עלייה באמת מגיע ליעדו ומשמש לקליטת עלייה.

דמיטרי אפרצ'ב: אני מודה לך על השאלה הזאת כי אתה נוגע בדיוק בנקודה.

דני דנון: תראה הנתונים שביקשתי, אם יש לכם אותם אני אשמח לקבל אותם.

דמיטרי אפרצ'ב: בהחלט.

דמיטרי אפרצ'ב: יש לנו חלק מהנתונים וחלק אין לנו.

דמיטרי אפרצ'ב: אנחנו נמצא את הנתונים.

דמיטרי אפרצ'ב: תרשה לי רק להגיד דבר מה.

דמיטרי אפרצ'ב: קודם כל שתי נקודות.

דמיטרי אפרצ'ב: נקודה אחת, מה שמעלה ראש עיריית בני עייש זאת נקודה ידועה.

דמיטרי אפרצ'ב: אני מדבר עכשיו על הנקודה של רשויות קולטות עלייה.

דמיטרי אפרצ'ב: במשרד לקליטת עלייה אנחנו מפעילים עכשיו בן אדם מיוחד שהולך ובודק בציציות את הנושא הזה והייתה לי הסכמה מלאה מול מנכ"ל משרד הפנים לשעבר על מנת שאנחנו נעלה את הנושא.

דמיטרי אפרצ'ב: אנחנו נציג את הנושא הזה.

דמיטרי אפרצ'ב: בנושא הזה אני מעדיף לדבר עם המנכ"ל החדש של משרד הפנים או ממלא מקומו.

דמיטרי אפרצ'ב: ברגע שנסיים את העבודה של איסוף הנתונים האלה אז בהחלט יש צורך לעשות תיקון אם מענקי איזון ניתנים כרגע לרשויות שלא קשורות לנושא הזה ובאשר לאותן רשויות שמתמודדות עם קליטת עלייה, אגב מתמודדות בצורה יוצאת מן הכלל, והנושא הזה לא מכוסה.

דמיטרי אפרצ'ב: זו נקודה אחת.

דמיטרי אפרצ'ב: נקודה שנייה.

דמיטרי אפרצ'ב: אני רוצה להגיד דבר שהוא בעל שתי פנים.

דמיטרי אפרצ'ב: האחריות על קליטת עולים היא על ראשי רשויות.

דמיטרי אפרצ'ב: נקודה.

דמיטרי אפרצ'ב: וזו אחריות מלאה.

דמיטרי אפרצ'ב: וזה ידוע.

דמיטרי אפרצ'ב: וניתן למדוד בצורה מאוד מאוד ברורה איך רשות מקומית מכניסה את הנושא של קליטת עולים בסדר העדיפות שלה.

דמיטרי אפרצ'ב: כל מי שיושב כאן הוא יודע על חלוקת עוגת התקציב של הרשות, וזה ניתן.

דמיטרי אפרצ'ב: וזה במשא ומתן כזה או אחר עם ראשי רשויות, אני תמיד מעלה את הנושא הזה.

דמיטרי אפרצ'ב: כאשר ראשי רשויות באים לבקש תמיכה ועזרה, אגב זה בדרך כלל בא מראשי רשויות שכמעט ולא עוסקים בנושא הזה של קליטת עלייה, שלא עושים בקשר לזה כמעט כלום.

דמיטרי אפרצ'ב: כאשר אני מבקש לקבל תשובה ברורה איזה אחוז של התקציב הולך לקליטת עולים בישוב, אנחנו מתחילים לדבר על רעידות אדמה.

דמיטרי אפרצ'ב: ואז זה ברור.

דמיטרי אפרצ'ב: התמיכות של המשרד לקליטת עלייה מתבססות על אחוזים כאלה ואחרים של עולים הנקלטים בישוב.

דמיטרי אפרצ'ב: אבל כשאנחנו מדברים על תוכניות לעידוד עלייה, הנושא שאתה כרגע מעלה זה הנושא המרכזי.

דמיטרי אפרצ'ב: היום לא צריך לעשות בדיקות בשטח.

דמיטרי אפרצ'ב: אנחנו יודעים איזה רשויות קולטות עלייה.

דמיטרי אפרצ'ב: לא צריך היום להתייחס להגדרה של עיר קולטת עלייה לפי הנתונים של שנת 1955.

דמיטרי אפרצ'ב: אנחנו יודעים באיזה רשויות קולטים עולים ובאיזה רשויות לא קולטים.

דמיטרי אפרצ'ב: ואגב, בתוכניות לעידוד עלייה כל רשות נדרשת לעמוד בסוג של מכרז שהיא שמה על השולחן מה הם הדברים שהרשות מוכנה לתת לטובת קליטת עולים.

דמיטרי אפרצ'ב: ואני חייב להגיד לך שמבין האנשים שיושבים, רובם, הם מעבירים לצורך העניין הזה תקציבים לא קטנים והם לא עושים את זה מתוך חסד והם אף לא עושים את זה מתוך רצון לפרסום אלא כי הם מבינים שמי שנהנה בסופו של דבר מהפירות של קליטת עלייה בגדול זאת המדינה, אבל בקטן זה אותן רשויות.

דמיטרי אפרצ'ב: מן הסתם אתה רואה כאן, רוב האנשים שהגיעו לדיון בוועדה לפי מה שאני מזהה זה אנשים שנמצאים בפריפריה ובפריפריה השלטון המקומי מאוד נהנה מתוספת אוכלוסייה מאוד מבורכת שגרמה לחלק מהכפרים להפוך להיות ערים.

דמיטרי אפרצ'ב: כאן בעצם השאלה שלי לנציגים של השלטון המקומי.

דמיטרי אפרצ'ב: האחריות על תעסוקת עולים  ברשות כזאת או אחרת היא על ראש הרשות.

דמיטרי אפרצ'ב: נקודה.

דמיטרי אפרצ'ב: כמו שיש לו אחריות כלפי תעסוקת תושבים ותיקים או חדשים ככל שיהיו.

דמיטרי אפרצ'ב: עכשיו צריך להכיר את הכלים שמשרד הקליטה נותן.

דמיטרי אפרצ'ב: ואנחנו אגב אדוני היושב ראש, השרה דרשה ממני בתחילת הקדנציה שהגישה שלנו בקשר לרשויות המקומיות תהיה אקטיבית ולא פסיבית.

דמיטרי אפרצ'ב: אם אנשי רשויות לא פונים ולא רוצים או לא מעוניינים לדעת מה הם הכלים שיש למשרד הקליטה, אנחנו יוזמים להגיע לשם, אם זה באופן פרטני ואם זה באופן אחר כמו שדיווחו לך כאן.

דני דנון: מה לגבי הבקרה?

דמיטירי אפרצ'ב: עכשיו הבקרה, עם בקרה הכול בסדר.

דמיטירי אפרצ'ב: בקרה אנחנו יודעים לעשות.

דני דנון: אבל אני רוצה להקשות כי אתה אמרת לי שבאת מהצד השני של המתרס.

דני דנון: איך מוודאים שהכסף הזה מגיע לעולים ולא הולך לכיסוי גירעונות ודברים אחרים שהרשות צריכה להוציא עליהם כספים?

דמיטרי אפרצ'ב: יש לנו מחלקה שלמה שעוסקת בבקרה ואנשים הולכים לשטח.

דמיטרי אפרצ'ב: חלק מהעובדים האלה שתפקידם לבקר אין להם רכב, ואנחנו מנסים לתקן את זה.

דמיטרי אפרצ'ב: כבר 15 שנה אין להם תקני רכב.

דמיטרי אפרצ'ב: וכשאנחנו מנסים להסביר באגף תקציבים של משרד האוצר שלהגיע באוטובוס עובד מחיפה שצריך לבקר בכרמיאל, בקריית שמונה ובכל מיני מקומות בצפון, הוא לא יכול לעשות את זה.

דמיטרי אפרצ'ב: אבל הנקודה השנייה שרציתי להעלות.

דמיטרי אפרצ'ב: תראה, יש מין סוג של, אני לא רוצה לקרוא לזה דמגוגיה כי יכול להיות שזה יהיה לא מנומס ולמדתי אצלך שתמיד צריך לשמור על נימוס.

דמיטרי אפרצ'ב: אבל לא יכול להיות מצב שבפה אחד אומרים הנציגים של השלטון המקומי שהנושא של קליטת עלייה זה חוד החנית של הפעילות שלהם וזה כל כך חושב ומצד שני מתקיים כנס של שלטון מקומי, והכנס הזה מתקיים במשך יומיים, ועידה, ומילה אחת לא עלתה בנושא של קליטת עולים, וזה מצביע על סדרי העדיפויות של הנושא הזה.

דמיטרי אפרצ'ב: לא שולחן עגול בנושא של תעסוקה, לא שום דבר.

דמיטרי אפרצ'ב: אני מבקש גם לציין את העובדה הזאת מכיוון שבאים בתלונות ובדרישות כמו שאתה שואל, לפעמים צריך גם לבדוק מה בעצם החלק של הרשויות בקליטת העלייה.

דמיטרי אפרצ'ב: הרי זה ריקוד טנגו.

דמיטרי אפרצ'ב: לטנגו צריך שני פרטנרים.

דמיטרי אפרצ'ב: אנחנו עם פניות ובלי פניות, עם כינוסים כאלה וכינוסים אחרים, נמשיך לטפל ברשויות המקומיות, נמשיך לשתף פעולה, נמשיך להקשות בנושא של דיווחים כי אנחנו נדרשים לתת דיווחים לחשב הכללי של האוצר.

דמיטרי אפרצ'ב: אבל הנושא הזה הוא ללא כל ספק נושא חשוב.

דמיטרי אפרצ'ב: כמו גם אם רוצה להגיד לך שזה גם כן סוג של שערורייה.

דמיטרי אפרצ'ב: זה כן קשור לרשויות.

דמיטרי אפרצ'ב: הרשויות בנגב ובגליל יודעות על מבצע אחרון שאנחנו ניהלנו בנושא של תוספת אוכלוסייה.

דמיטרי אפרצ'ב: היה פרויקט עידוד עלייה בנגב ובגליל.

דמיטרי אפרצ'ב: אתה לפי תנועות ראש תוכל להבין מי השתתף בזה מבין הנמצאים כאן.

דמיטרי אפרצ'ב: המשרד לקליטת עלייה בשיתוף עם המשרד לענייני הנגב והגליל הוביל מבצע מאוד משמעותי שכתוצאה מכך הנגב והגליל, בעיקר הגליל, הרשויות קיבלו תוספת של קרוב לאלף אנשים.

דמיטרי אפרצ'ב: הפרויקט היה בנוי על כך שמדובר יהיה רק על משפחות.

דמיטרי אפרצ'ב: ראשי הרשויות קצת כעסו על התנאי הזה מצד אחד.

דמיטרי אפרצ'ב: מדובר היה בקליטת משפחות בלבד, רק משפחות עם ילדים, שיהיו צעירים ובעלי מקצועות דרושים למשק.

דמיטרי אפרצ'ב: הם קיבלו תוספות משמעותיות לסל קליטה וקיבלו גם כסף לפעילות על מנת שהרשויות שמה יפעילו פרויקטים.

דמיטרי אפרצ'ב: בעוד כמה ימים מתקיימת ועידת הגליל שבין היתר תדון על הנושא של אופי אוכלוסיות וכולי.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני רוצה לבקש מישראל, מחזיק תיק קליטה גליל עליון.

מרק בסין: ברשותך אדוני היושב ראש אם אני אוכל להשלים עוד שני משפטים.

מרק בסין: אני פשוט באמצע הדיווח.

מרק בסין: כשהתקבלה החלטה בממשלה על העלאת עולי הפלשמורה מאתיופיה, זה נושא עכשווי, אנחנו מבקשים מהשלטון המקומי שהרשויות שאליהם יופנו העולים האלה, להודיע לנו בעוד מועד כדי שנוכל להתארגן.

דני דנון: אני אסביר לך מה קורה במשפט אחד.

דני דנון: העולים של הפלשמורה מגיעים בצורה הדרגתית כל חודש למרכזי קליטה.

דני דנון: הם לא יגיעו אליכם כבר עכשיו.

מרק בסין: מרכזי הקליטה נמצאים ברשויות המקומיות.

דני דנון: למרכזי הקליטה יתנו תמריצים להוציא אנשים ממרכז הקליטה אחרי זמן מסוים ואז מן הסתם חלקם יגיעו אליכם, למרות שהפתרון הזה הוא באמצעות מענקים מיוחדים.

דני דנון: יש אזורים שהם חסומים לקליטה של יוצאי אתיופיה.

דני דנון: ואני מברך על כך.

דני דנון: אנחנו לא רוצים שהם יתרכזו בריכוזים גבוהים באזורים מסוימים ולא באחרים.

דני דנון: אבל כמובן שאתם תדעו על כך מראש ולמפרע.

דני דנון: בבקשה ישראל.

ישראל כץ: אז ראשית אני מצטרף לברכות ליושב ראש דני דנון בהתמנותו ליושב ראש ועדת העלייה והקליטה וגם כן אני מצטרף לתשבחות למשרד קליטת העלייה.

ישראל כץ: כיוון שהכול כבר נאמר אני לא אוסיף.

ישראל כץ: ועכשיו לצרכים.

ישראל כץ: עם כל הכבוד למשרד הקליטה והרצון שלהם, לא את הכול הם מצליחים לספק כי הצרכים בדרך כלל הם יותר גדולים מהמקורות.

ישראל כץ: אבל אני רוצה לייצג פה את הצרכים של הפריפריה.

ישראל כץ: אני מהגליל העליון ואני יושב ראש ארגון "בית ראשון במולדת".

ישראל כץ: כל הפרויקטים שלנו מפוזרים בפריפריה מהצפון עד הדרום.

ישראל כץ: אחת הבעיות של הפריפריה זה מרחקי הנסיעה הגדולים ממקום למקום.

ישראל כץ: אני אקח את הגליל למשל.

ישראל כץ: ממטולה בצפון עד קדרים בדרום זה 50 קילומטר.

ישראל כץ: אשת השטח שצריכה להסתובב בין העולים שמפוזרים בגליל יכולה לעשות ביום רגיל כמה עשרות קילומטרים.

ישראל כץ: ביום קשה היא עושה גם 150 עד 200 קילומטר.

ישראל כץ: ואין לנו מימון לעניין הזה.

ישראל כץ: כלומר הרשות מכסה את זה וזה בא על חשבון דברים אחרים.

ישראל כץ: אגב המנכ"ל דיבר קודם על הקושי של אנשי המשרד להגיע באוטובוס לרשויות השונות.

ישראל כץ: בגליל לפעמים גם אין אוטובוס.

ישראל כץ: זאת אומרת גם אם רוצים לנסוע באוטובוס אין.

ישראל כץ: רק בהסעות מיוחדות או על ידי מוניות.

ישראל כץ: אוטובוס מגיע לישוב פעם ביום.

ישראל כץ: בחלק מהמקומות הוא מגיע פעמיים.

ישראל כץ: אז זה דבר אחד שהוא מאוד מאוד חשוב לנושא ההסעות כי אנחנו מקבלים אמנם תקציב לפעילות.

ישראל כץ: אבל בשביל שהפעילות הזאת תתקיים צריך תקציב כפול ומשולש בשביל להביא את העולים לפעילות.

ישראל כץ: לדוגמה בשבוע המוסיקה המפורסם בגליל, המועצה נתנה קונצרט אחד חינם לכל העולים והנחה משמעותית בקונצרטים האחרים.

ישראל כץ: לקונצרט שהיה בחינם ארגנו הסעה.

ישראל כץ: הגיעו הרבה עולים.

ישראל כץ: את ההנחה המשמעותית לקונצרטים האחרים רובם לא ניצלו כי לא הייתה להם דרך להגיע למקום האירוע.

ישראל כץ: רק למעטים יש מכוניות.

ישראל כץ: ואני מדבר בכלל זה על ותיקים יותר.

ישראל כץ: זה דבר אחד.

ישראל כץ: דבר נוסף הוא הנושא של הפרויקטים.

ישראל כץ: במועצות האזוריות לא מקובל פרויקטור.

ישראל כץ: אני מודה שאצלנו בגליל זכינו והיה לנו במשך שנתיים וחצי פרויקטור בגלל הפרויקט המיוחד של עלייה קהילתית, אבל זה נגמר ואין פרויקטור.

ישראל כץ: הפרויקטור שמסתובב בגליל, שוב יום יום מסתובב בין כל הישובים, זה המון עבודה ואנחנו בהחלט מצפים שיהיה גם פרויקטור במועצות.

ישראל כץ: עוד מילה לגבי נושא התעסוקה.

ישראל כץ: כיוון שלפני שעסקתי בנושא הקליטה עסקתי במשך 11 שנה בנושא התעסוקה בגליל העליון.

ישראל כץ: ואני מצטרף למה שאמר המנכ"ל.

ישראל כץ: משרד הקליטה יכול לעזור, יכול לסייע בסדנא פה סדנא שם, אולי לפעמים נותנים איזה צ'ופר למנהל מפעל שיקבל עולה לעבודה למשך כמה זמן אבל בסך הכול משרד הקליטה לא יכול לעשות את העבודה של הרשות המקומית.

ישראל כץ: את זה צריך לעשות ראש העיר.

דני דנון: תודה.

דני דנון: בבקשה.

ארקדי פומרנץ: ארקדי פומרנץ ממלא מקום ראש העיר מעלות תרשיחא.

ארקדי פומרנץ: אני גם יושב ראש מרכז השלטון המקומי.

ארקדי פומרנץ: אני רוצה לברך אותך אדוני יושב הראש בכניסתך לתפקיד ולהגיד תודה גם לליה שמטוב יושבת הראש היוצאת של ועדת העלייה והקליטה.

ארקדי פומרנץ: אני כעיקרון חדש בתפקיד לעומת כל הזאבים שיושבים פה שנים רבות.

ארקדי פומרנץ: אני לא יכול להשוות ולהגיד עד כמה משרד הקליטה היה לפני זה טוב או פחות טוב.

ארקדי פומרנץ: אני רק רוצה להגיד שבתקופה שאני כעיקרון נמצא משהו שהיינו צריכים לקבל מהמשרד, אני אישית הייתי צריך להתקשר ולבדוק ולשאול, קיבלתי תשובות משרת הקליטה ועד האנשים שנמצאים אצלנו בשטח שזה לשם ואליה הרפז וראד שהם רכזים שלנו.

ארקדי פומרנץ: באמת השנה קיבלנו גם תקציבים מיוחדים אז מבחינה זו אין לי מה למתוח ביקורת או להתלונן כי אנחנו בינתיים הכול כפי שהובטח לנו.

ארקדי פומרנץ: לגבי תעסוקה שעליה דיברה אתי אלוני, באמת הייתה לנו שיחה עם ראש העיר.

ארקדי פומרנץ: יחד עם זאת באמת ראש העיר שלנו עושה את המקסימום כדי לעזור לעולים במעלות תרשיחא.

ארקדי פומרנץ: אם נדבר באחוזים, אנחנו מאוד קרובים לאחוזי העולים בבני עייש, 50% מהאוכלוסייה של מעלות תרשיחא הם עולים חדשים.

ארקדי פומרנץ: יחד עם זאת היית רוצה לבקש מהמשרד, אולי פה באמת צריך תמיכה גם כן של הכנסת.

ארקדי פומרנץ: אנחנו כפריפריה קשה לנו לקחת את האחריות הכספית.

ארקדי פומרנץ: כי יש טווח של חצי שנה עד שנה עד שאנחנו מקבלים כסף ממשרד הקליטה.

ארקדי פומרנץ: היינו רוצים לקבל את הכסף פעם ברבעון לפחות.

ארקדי פומרנץ: זה היה מקל מאוד עלינו כרשות כי עוד פעם לפריפריה יש בעיות מיוחדות והתקציב שלנו הוא די זעום.

ארקדי פומרנץ: אז פה אנחנו באמת רוצים לבקש את עזרתכם ככנסת ואת עזרת דמיטרי שיעביר את המסר למקומות הנכונים.

ארקדי פומרנץ: עכשיו הייתי רוצה גם להגיד למשרד הקליטה שישים יותר דגש, רומן פרס דיבר פה על דיור לקשישים.

ארקדי פומרנץ: אני דווקא הייתי רוצה להדגיש את הנושא של דיור לצעירים.

ארקדי פומרנץ: יש משפחות חד הוריות, יש צעירים שהולכים ללמוד, ויש כאלה שחוזרים למעלות תרשיחא.

ארקדי פומרנץ: כי עניין קבלת דיור לעולה היום זה משהו כמו עשר שנים.

ארקדי פומרנץ: כלומר יש בני עולים ויש עולים שהם כבר 11 או 12 או 15 שנה בארץ.

ארקדי פומרנץ: הם כעיקרון כבר לא נחשבים עולים אבל הם עדיין במאגר הנתונים של העולים.

ארקדי פומרנץ: אם נצליח בעזרת משרד הקליטה לעזור בקטע של דיור לצעירים, אנחנו נברך בכל פה.

דני דנון: כשאתה אומר דיור לצעירים אתה מתכוון דירות קטנות, דירות להשכרה?

ארקדי פומרנץ: אכן כן, דירות קטנות, דירות להשכרה כמו שבונים לקשישים דיור מוגן אז ליצור אופציה של דיור לאותם צעירים שיוכלו לבוא עם משפחות, שיוכלו לבוא סטודנטים.

ארקדי פומרנץ: יש לנו מרכז צעירים וגם שם עוד פעם יש לנו תמיכה טובה בקטע הזה.

ארקדי פומרנץ: אבל כמו שאמרה טלי פליסקוב כמה שלא יתנו אנחנו פריפריה, אנחנו צריכים אולי יחס אחר ויותר מתמיד.

ארקדי פומרנץ: אז אלה שתי הבקשות שלי, אחת, באמת הדיור לצעירים ושתיים, החלוקה של התקציב לפחות  פעם ברבעון.

ארקדי פומרנץ: תודה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: כן בבקשה.

אלי זרחין: אני אלי זרחין, מנכ"ל האגודה הישראלית לילדים עולים.

אלי זרחין: אני דובר רוסית.

אלי זרחין: אני מבקש להצטרף לברכות גם לך וגם ליושבת הראש הקודמת של הוועדה ליה שמטוב.

אלי זרחין: אנחנו רוצים לבקש פגישה אחת.

אלי זרחין: אנחנו לא מספיקים לקבוע פגישה עם העוזרים שלך.

אלי זרחין: אנחנו הארגון הגדול ביותר בקרב עולים ומקיימים פעילות ואנחנו חושבים שיכולים להעלות בפניך איזה שהם בעיות שקשורות לילדים ונוער עולים שאולי יעניין אותך לטפל בהם כמי שילדים ונוער היה בתחום הוועדה הקודמת שלך.

אלי זרחין: אני רוצה אדוני היושב ראש להעלות שני נושאים רלוונטיים לועדת הקליטה.

אלי זרחין: דיבר כאן כבוד המנכ"ל על התמיכות לרשויות המקומיות.

אלי זרחין: ברוב המקרים רשות מקומית צריכה לתת 25% מתקציבה לעולים ומשרד הקליטה מממן 75% מהפעילות.

אלי זרחין: אבל משרד הקליטה בניגוד למשרדים אחרים כמו משרד החינוך או משרד הרווחה למשל, לא נותן מקדמות.

אלי זרחין: הוא משלם רק בדיעבד.

אלי זרחין: למרות שיש צורך וקושי איך לקיים את הפעילות.

אלי זרחין: פירושו של דבר שהרשות המקומית צריכה כדי לקבל את הכסף לתת הכול באופן מיידי.

אלי זרחין: רשויות מקומיות רבות שנמצאות בגירעון לא מסוגלות לספק את כל הכסף ואז או שדיווחים, סליחה על הביטוי, הם לא אמיתיים או שיש כפל תקציבים מתחת לפני השטח.

אלי זרחין: אנחנו מבקשים שקודם כל משרד הקליטה ידאג לכך לתת לרשויות המקומיות מקדמות.

אלי זרחין: משרד החינוך נותן 50% מקדמה למשל.

אלי זרחין: על הכול אפשר לדבר, הכול אפשר לבקר.

ליה שמטוב: יש התחייבות של הרשות המקומית על 25%?

אלי זרחין: גם כאשר הרשות המקומית נותנת התחייבות על 25% היא צריכה להוסיף 75%.

ליה שמטוב: בסדר.

ליה שמטוב: אבל היא צריכה קודם כל לתת התחייבות.

אלי זרחין: נכון אבל גם כאשר היא נותנת התחייבות על 25% בהרבה מקרים אין לה מאיפה לקחת 75% נוספים.

אלי זרחין: ולמעשה הפרויקט מקבל את הכספים בחזרה אחר כך.

אלי זרחין: אנחנו מבקשים שאת 75% האלה ייתן משרד הקליטה במקדמות לרשויות.

אלי זרחין: כי בהרבה מקרים אנחנו כארגון מגיעים לרשות והרשות מבקשת מאיתנו לתת כסף שלנו, את אותם 75% האלה.

אלי זרחין: כאשר אני יכול להכפיל את התקציב.

אלי זרחין: אני יכול לתת כסף בכפל תקציבים.

אלי זרחין: והנקודה השנייה אדוני היושב ראש, מסיבות שאני לא מצליח להבין אגפים שלמים במשרד הקליטה כמו אגף הקהילה, כמו אגף הרווחה, בניגוד לאגף התעסוקה למשל, לא מפרסמים מכרזים.

אלי זרחין: שום שירות שניתן לא בא דרך מכרזים.

אלי זרחין: הכול מתנהל על פי פטור.

דני דנון: פטור למה?

אלי זרחין: יש שירותים שהמשרד רוכש מהרשויות ומהארגונים.

אלי זרחין: פרויקטים שלמים שהמשרד רוצה לבצע.

אלי זרחין: הוא אמור לרכוש את השירותים מגוף מסוים בחוץ.

אלי זרחין: חוק המכרזים במדינת ישראל קובע שצריך להיות מכרז.

אלי זרחין: באגף של כבוד סמנכ"ל המשרד ובאגף רווחה, שני האגפים העיקריים שיש להם דין ודברים לרשויות מזה עשר שנים האחרונות לא היה אף מכרז.

אלי זרחין: תמיד יש פטור מהמכרז.

אלי זרחין: בחיים לא פורסמה הודעה שעל אף שיש פטור ממכרז זכותם של הארגונים תוך זמן מסוים להגיש הצעה.

אלי זרחין: זה לא פורסם בחיים.

אלי זרחין: זה פורסם רק באתר האינטרנט של משרד האוצר ששם בחיים אין תאריך להגשה.

אלי זרחין: עכשיו ארגוני העולים, הרשויות המקומיות, בהרבה מקרים יכולים להשתתף במכרז, אולי להציע מחיר טוב יותר ושירותים טובים יותר.

אלי זרחין: אנחנו רוצים לבקש מהוועדה לפנות למשרד הקליטה לפנות למשרד הקליטה ולחייב את המשרד לפרסם מכרזים, שיהיו מכרזים.

אלי זרחין: שלא יהיו דברים מתחת לפני השטח.

אלי זרחין: שאותם גופים ותיקים כל הזמן מקבלים פטור, פטור, פטור, כאשר אף גוף שמקבל פטור, וזה לא משנה אם זה הרשות של עיריית ירושלים שחבר שלי יושב כאן וכל הזמן מקבל פטור מהמכרזים או שהגופים הוולונטאריים מקבלים פטור.

אלי זרחין: בהרבה מקרים הם לא הגופים היחידים שפועלים בתחום.

אלי זרחין: ולכן אנחנו מבקשים כבוד היושב ראש לחייב את משרד הקליטה לפרסם מכרזים.

אלי זרחין: כאשר בינתיים זה בניגוד לחוק דרך אגב.

דני דנון: פטור ממכרז זה לפי החוק.

אלי זרחין: כן אבל סעיף 2 בחוק המכרזים שצריך להיות פרסום כך שגופים אחרים יוכלו להגיש מועמדות.

אלי זרחין: וזה לא קיים כרגע.

דני דנון: לא ניכנס לזה עכשיו.

דני דנון: תודה.

דני דנון: כן בבקשה גברתי.

שרה שראל: אני  רכזת פרויקטים ומחזיקת תיק הקליטה במטה בנימין.

דני דנון: אני אגיד לך משהו לפני שאת מדברת, אני כאיש שמתעניין ביהודה ושומרון, בחנתי את מספר העולים שבפועל נקלטים ביהודה ושומרון.

שרה שראל: במטה בנימין נקלטו 10% מתושבי המועצה המקומית.

דני דנון: לכם או לנו יש הרבה יותר מה לעשות.

דני דנון: יש נכונות גדולה מאוד של התושבים בשטחי יהודה ושומרון לקלוט עולים אבל לפי המספרים האחרונים של השנים האחרונות הגיעו מספרים נמוכים מאוד.

שרה שראל: נכון.

שרה שראל: והבעיה היא בעיה של דיור.

שרה שראל: עכשיו אנחנו משקיעים המון כספים.

שרה שראל: דמיטרי התחיל לדבר על תקצוב ישיר ותקצוב עקיף.

שרה שראל: אז אנחנו מבחינת תקצוב ישיר משקיעים מעל 20% לעומת מה שמשרד הקליטה נותן, זה בתקצוב ישיר.

שרה שראל: אני חושבת שאנחנו הרשות המקומית היחידה שמתקצבת עידוד עלייה ואנחנו שולחים שליחים לחוץ לארץ לגייס עולים שמגיעים בסופו של דבר למועצה.

שרה שראל: מבחינת תקצוב עקיף אנחנו מממנים שכונות של דיור זמני לעולים.

שרה שראל: אנחנו מביאים עולים למטה בנימין, אנחנו מיישבים אותם בקרווילות שהמועצה בונה.

שרה שראל: עכשיו אני רוצה להתייחס לשאלה ששאלת על המימוש של התקציבים.

שרה שראל: אנחנו מקבלים תקציבים שזה עשרות אלפים של שקלים, עשרות אלפים בודדים של שקלים עבור תוכניות של חינוך ושל תרבות.

שרה שראל: ואנחנו מגישים תוכניות גם בחינוך וגם בתרבות.

שרה שראל: עכשיו כאשר אני מגישה תוכנית אני מגיעה למשרד הקליטה, יושבים שלושה אנשים בוועדה שהם בהחלט מקשיבים, מאשרים את התוכנית, ואחר כך מה שקורה זה מסלול ייסורים.

שרה שראל: מפני שערכנו תוכנית לתרבות ואחר כך לדוגמה הוחלט לערוך טיול ולא נרשמו מספיק עולים אז רצינו לשנות את התוכנית מטיול, רצינו לשנות את זה להצגה או לפעילות אחרת.

שרה שראל: במקרה כזה אנחנו צריכים לכתוב מכתב בקשה, לבקש שינוי של התוכנית, ידונו בתוכנית במשרד הקליטה, יחזרו אלינו ויגידו אכן זה מאושר, או לא, זה לא מאושר.

שרה שראל: עכשיו בשביל 30 אלף או 40 אלף שקלים לתוכנית נראה לי שזה לא הגיוני ששלושה אנשים ישבו מולי בוועדה, אחר כך הם דנים בשינוי של התוכנית, אחר כך הם דנים בביצוע, אני צריכה לכתוב דוחות על התוכנית.

שרה שראל: אני מעבר לזה שאני מחזיקה את תיק הקליטה ברשות אני אחראית על הכנסות המועצה המקומית.

שרה שראל: ואני מצטער להגיד שאין אף משרד ממשלתי שבו אני משקיעה כל כך הרבה זמן במימוש הכסף בשביל כל כך מעט כסף.

שרה שראל: זאת אומרת התוכניות...

שרה שראל: פעם החזירו לי תוכנית על שקל שלא דייקתי לגמרי ועיגלתי סכומים.

שרה שראל: זה להגיש דוחות על כל פריט, על הגברה באירוע תרבותי, על הסעת הציוד, על הכיבוד שניתן למשתתפים.

שרה שראל: זה כל כך מסורבל, כל כך ארוך שנראה לי שצריך למצוא דרך לייעל את הפרוצדורה של הגשת התוכניות והמימוש של התקציב.

דני דנון: או קיי.

דני דנון: מה התקציב שלכם מטעם משרד הקליטה?

שרה שראל: השנה מה שנקבל זה 173 אלף שקלים ובתקצוב ישיר אנחנו משקיעים קרוב ל-450 אלף שקלים.

דני דנון: כן בבקשה.

בוריס גרוסמן: אני סגן ראש העיר מעלה האדומים, שמי בוריס גרוסמן.

בוריס גרוסמן: אני רוצה לדבר על אי השוויון שמשרד הקליטה נוקט לגבי רשויות מקומיות שונות.

בוריס גרוסמן: אני מחזיק בתיק הקליטה של מעלה האדומים מזה 12 שנה.

בוריס גרוסמן: מתי שמדברים על אי שוויון אז צריך לבדוק איפה יש אי שוויון, במשרד קליטה או במקומות אחרים.

בוריס גרוסמן: בשנתיים האחרונות אני לא ראיתי שוויון כזה כמו שראיתי במשרד הקליטה במשך עשרים או שלושים השנה שאני נמצא בישוב מעלה האדומים.

בוריס גרוסמן: לא היה דבר כזה.

בוריס גרוסמן: אני רוצה להגיד דבר כזה: אדוני היושב ראש, אתה צריך לדאוג שאנחנו נקבל גם תקציבים ממשרד החינוך כדי ללמוד עברית.

בוריס גרוסמן: זה דבר שהוא מינימום שבמינימום.

בוריס גרוסמן: משרד החינוך לא נותן אגורה אחת למטרה הזאת.

בוריס גרוסמן: אני צריך לדאוג לתקציב שיממן את החינוך ממשרד הקליטה.

בוריס גרוסמן: פה יושב דוד יאסו מנהל האגף לעולי אתיופיה במשרד הקליטה שאני פונה אליו כל הזמן שיעזור לי לממן את שיעורי עברית ילדים מאתיופיה, מרוסיה, מדרום אמריקה, מכל מקום, ואנחנו לא מקבלים ממשרד החינוך שום דבר.

בוריס גרוסמן: משרד הרווחה אומר לנו, אין תקציבים.

בוריס גרוסמן: משרד הפנים אומר לנו, אין תקציבים.

בוריס גרוסמן: אין שום דבר.

בוריס גרוסמן: אנחנו מקבלים תקציבים רק ממשרד הקליטה.

בוריס גרוסמן: וזה ביזיון, זו בושה, זו חרפה, שבמדינה שלנו שקולטת עלייה רק מדברים ומתהדרים בקליטת עלייה אבל לא מגבים את זה בנתינת תקציבים.

דני דנון: אם כך אז אני רוצה להקשות עליך.

דני דנון: עיריית מעלה האדומים לא מתוקצבת על ידי משרד החינוך?

בוריס גרוסמן: משרד החינוך מתקצב את עיריית מעלה האדומים אבל אין סעיף שמתקצב אותנו עבור קליטה.

בוריס גרוסמן: עבור קליטה לא מתקצבים.

בוריס גרוסמן: אני פונה לבקש תקציבים לקליטה כדי ללמד ילדים עברית.

בוריס גרוסמן: עברית שבעד המטרה הזאת קיבלנו לפני שנתיים תקציבים גדולים מאוד.

בוריס גרוסמן: במשך השנתיים האחרונות לא קיבלנו אגורה אחת.

בוריס גרוסמן: אני צריך להסתדר בכסף שעומד לרשותי, ממש גרושים שאנחנו מקבלים ממשרד הקליטה לתקצב גם את הדברים האלה, ופה יושב דוד יאסו, פה יושב המנכ"ל של משרד הקליטה, פה יושבים אחרים.

בוריס גרוסמן: השאלה היא, למה אני צריך לקבל את התקציב הזה ממשרד הקליטה כאשר זה נועד לפעילות תרבות ופעולות חינוך?

בוריס גרוסמן: אנחנו צריכים לקבל את זה מהם.

בוריס גרוסמן: אבל לא יכול להיות שלא מקבלים שום דבר ממשרדים ממשלתיים אחרים.

בוריס גרוסמן: משרד הפנים, בושה וחרפה.

בוריס גרוסמן: מביאים ילדים מאתיופיה, תנו לנו כסף.

בוריס גרוסמן: מקבלים עולים חדשים ממקומות אחרים, תנו כסף לעירית מעלה האדומים.

בוריס גרוסמן: תנו למטה בנימין, תנו למעלה  האדומים.

בוריס גרוסמן: אנחנו לא מקבלים שום דבר עבור קליטה חוץ מהתקציב שמקציב משרד הקליטה.

בוריס גרוסמן: זה לא בסדר.

בוריס גרוסמן: זה לא צריך להיות ככה.

בוריס גרוסמן: אתם צריכים לדאוג שזה לא יקרה.

בוריס גרוסמן: תודה.

דני דנון: אני מוכן לבדוק את הנושא.

דני דנון: על פניו נראה לי שאתה לא צודק.

בוריס גרוסמן: אני כן צודק ואני יודע על מה אני מדבר.

דני דנון: אני יכול לזמן לפה את שר החינוך.

דני דנון: אני יודע שמשרד החינוך מקציב תקציבים מוגברים לבתי ספר ולעיריות שבהם יש אחוז גבוה עולים.

בוריס גרוסמן: אז אתה היית במשרד שלנו במעלה האדומים.

בוריס גרוסמן: דיברת עם ראש העיר שלנו.

בוריס גרוסמן: תדבר עם דני קשריר והוא יגיד בדיוק את מה שאמרתי.

בוריס גרוסמן: אני יודע כי אני אחראי גם על התקציבים בעיריית מעלה האדומים.

דני דנון: אני מוכן.

דני דנון: אני אבדוק את זה עם ראש העיר, ואם זה נכון אנחנו נקיים דיון בהשתתפות שר החינוך כי אני יודע שמשרד החינוך כן מתגאה בכך שהוא נותן תקציבים מוגברים לחינוך.

בוריס גרוסמן: וגם תזמין אותנו לאותו דיון שאתה מתכוון לקיים כדי שגם אנחנו נוכל לדבר ולהשמיע את קולנו.

דני דנון: בהחלט.

בוריס גרוסמן: אני מדבר גם על תקציב הרווחה וגם על תקציב החינוך.

בוריס גרוסמן: כי זו בושה וחרפה מה שהולך שם.

דני דנון: כן בבקשה.

חנן ניב: שמי חנן ניב.

חנן ניב: אני ממועצה אזורית השומרון.

חנן ניב: אני גם אחראי בפועל על הפרויקטים של העולים במועצה האזורית שומרון.

חנן ניב: אני בקליטת עלייה מתעסק משנת 2000.

חנן ניב: משנת 2000 עד ממשלת אולמרט, החטיבה להתיישבות תקצבה אותנו.

חנן ניב: מאז ממשלת אולמרט והלאה פשוט התקציב הוא אפס.

חנן ניב: אין עם מה לעבוד.

חנן ניב: ולגבי משרד הקליטה אני יכול להגיד.

דני דנון: רגע, תן לי להבין, היו עד אז רכזי קליטה מטעם החטיבה להתיישבות?

חנן ניב: כן.

חנן ניב: נכון.

דני דנון: עכשיו אתה היית מקבל?

דני דנון: מתי זה הופסק?

חנן ניב: התקציב הופסק לזרום מאז כניסתה של ממשלת אולמרט.

חנן ניב: אני רוצה להגיד לכם, משרד הקליטה אולי מתקצבים אותנו משהו כמו 30 או 40 אלף שקלים וזה משנת 2000 עד שנת 2008.

חנן ניב: אבל עם כניסתה של השרה סופה לנדבר וכניסתו של המנכ"ל דמיטרי אפרצ'ב לתפקידו במשרד הקליטה, בשנת 2009 אני רוצה להגיד לכם, כאשר מדברים על אפליה מתקנת, בוודאי שזה מדבר אלינו.

חנן ניב: קודם כל שמעתי פה את השאלה הזאת מפיה של סגנית ראש העיר ירושלים, מריה נוביקוב, לגבי הפרויקטור הצרפתי וכל אי הנעימות הזאת.

חנן ניב: הפכנו להיות פה איזשהו עם צרפתי, רוסי, אתיופי.

חנן ניב: זה ממש לא נעים אפילו לשמוע את זה.

חנן ניב: אבל מה, לעניין, כבוד היושב ראש, כן, היה אצלנו פרויקט שנועד לעולי צרפת במשך שלוש שנים.

חנן ניב: משרד הקליטה תקצב את זה וזה  היה למשפחה אחת בלבד מצרפת.

חנן ניב: אבל אני כמי שקולט עלייה מברית המועצות לשעבר, משהו כמו 30 משפחות בשנה, ולגבי אלה לא היו פרויקטורים בשבילם.

חנן ניב: ופה נעשתה אפליה מתקנת.

חנן ניב: עם בקשתנו, באמת ביקשנו את זה מהמנכ"ל.

חנן ניב: נעשתה אפליה מתקנת.

חנן ניב: תיקנו את הטעות הזאת.

חנן ניב: אני מאוד מודה למנכ"ל על זה.

חנן ניב: כמובן תקציבים לפעילות ולחינוך וכל שאר הדברים.

חנן ניב: ואני באמת פה רוצה להודות גם לשרה של משרד הקליטה וגם לדמיטרי אפרצ'ב על התפקוד של המשרד ובמיוחד על האפליה המתקנת.

חנן ניב: המסר שאני רוצה להעביר ליושב ראש, התקציבים של החטיבה להתיישבות רובם ככולם מועברים לנגב ולגליל.

חנן ניב: החטיבה להתיישבות עד כניסתה של ממשלת אולמרט, היה תקציב של מיליון שקלים בחטיבה להתיישבות.

חנן ניב: מזה היה שוטף וכל ה- matching  של הרשויות המקומיות.

חנן ניב: וזה הופסק.

חנן ניב: בבקשה, אם אפשר לעשות את המאמצים, קודם כל בחטיבה להתיישבות, להחזיר את מיליון השקלים לטובת ההתיישבות ביהודה ושומרון, בעיקר אני מדבר על מטה בנימין ועל המועצה האזורית השומרון.

חנן ניב: ולדימה אני אומר, אני אומר את זה בגלוי, עוד לא קרה דבר כזה שאנחנו נפגשנו והוא לא נענה לבקשה שלנו.

חנן ניב: הציג פה הנציג של "בית ראשון במולדת, ישראל, סעיף תקצוב הסעות.

חנן ניב: ואני צריך לומר שזה מרכיב מאוד חשוב.

חנן ניב: הייתי מאוד רוצה שישימו לב לנקודה הזאת.

חנן ניב: נקודה נוספת לגבי דיור.

חנן ניב: לא משנה אם הדיור נועד למבוגרים או הוא נועד לצעירים.

חנן ניב: אני מדבר על הנושא של המשכנתאות.

חנן ניב: פי כמה וכמה הדיור במדינה שלנו קפץ לשחקים למיליונים.

חנן ניב: אם אפשר לעשות פה איזשהו מאמץ, באמת, להגדיל את מתן המשכנתאות לעולים החדשים.

חנן ניב: כאשר עולה מגיע למשל  לצפון השומרון  הוא רוצה להתיישב שמה, והמשכנתא של 250 אלף שקלים לא מספיקה, כן, יש לו בעיה להישאר במקום.

חנן ניב: הוא כבר השתקע בישוב.

חנן ניב: הבעיה אצלנו אדוני המנכ"ל, אני נותן שמה שירות, חבל לכם על הזמן.

חנן ניב: באמת.

חנן ניב: יוצא דופן.

חנן ניב: ובגלל אותה משכנתא וחוסר התקציב לקנות דירה, אם אותו עולה נאלץ לנדוד לקציר או לחדרה או לעפולה ולהתחיל הכול מחדש בתהליך הקליטה לא עשינו פה כלום.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אנחנו נפנה לחטיבה להתיישבות.

דני דנון: יש יושב ראש חדש בחטיבה להתיישבות ואני מאמין שנוכל לתקן את העוול שנגרם בנושא הזה.

דני דנון: כי אמרתי בהתחלה, יש את הנכונות של התושבים לקלוט.

דני דנון: כמו בעבר שהקיבוצים היו קולטי עלייה כך היום יש ישובים כאלה.

דמיטרי אפרצ'ב: באזורים שעליהם הוא מדבר.

דני דנון: במספרים אבסולוטיים מסתכלים על כמות האנשים שהקיבוצים קלטו בעבר לעומת היום אז יש הבדל גדול.

דני דנון: זו המציאות.

דמיטרי ארפצ'ב: האחוזים של העולים שנקלטו ירדו.

דמיטרי ארפצ'ב: אני ביקרתי שם זה פשוט לא יאומן, מאה אחוז תעסוקה וזה הודות לפעילות של המועצה שדאגה לכך.

דמיטרי ארפצ'ב: כל עולה שמגיע לשם, מגיע ומתחיל לעבוד.

דמיטרי ארפצ'ב: הם לא נותנים להם להיות מובטלים.

דמיטרי ארפצ'ב: נותנים להם שבועיים להתאקלם.

דני דנון: תודה.

דני דנון: סופיה ביילין מעירית אשקלון.

דני דנון: בבקשה.

סופיה ביילין: אני סופיה ביילין.

סופיה ביילין: אני ממונה על רווחה.

סופיה ביילין: בתוך אגף הרווחה יש לנו מחלקת קליטה.

סופיה ביילין: עדיין אין אגף לחוד.

סופיה ביילין: זה עדיין כך.

סופיה ביילין: אני חושבת שזה ביזיון.

סופיה ביילין: אני בטוחה שמחלקת העלייה צריכה להיות נפרדת ממחלקת הרווחה.

סופיה ביילין: כבר בהתחלה אני רוצה להודות לחבר הכנסת דני דנון, יושב ראש הוועדה הזאת.

סופיה ביילין: זו פעם ראשונה שאני מוזמנת לוועדת עלייה וקליטה למרות שאני ממונה על ענייני העלייה בעירית אשקלון.

סופיה ביילין: אני מאוד מודה לך.

סופיה ביילין: אני חושבת שזו התחלה של תהליך ואני תקווה שאנחנו נעבוד כמו שצריך בפעולה משותפת יחד עם משרד הקליטה.

סופיה ביילין: אני ממש מבקשת מאוד לעבוד ממש ביחד.

סופיה ביילין: אני הממונה על ענייני הקליטה בעירייה, אין מה לעשות?

סופיה ביילין: אני ממונה על קליטת העלייה בעיר.

סופיה ביילין: אז יש לנו כמה בעיות.

סופיה ביילין: הבעיה הראשונה והעיקרית זה עניין הדיור.

סופיה ביילין: עדיין יש לנו תור משנת 1994.

סופיה ביילין: אני חושבת שיחד עם משרד הקליטה שהוא אחראי על פיזור דירות עלינו לפתור את הבעיה הזאת.

סופיה ביילין: אני חושבת שצריך לגרום לכך שהדברים יהיו יותר שקופים.

סופיה ביילין: אני לא יכולה לבדוק או להבין למה אחד מקבל דיור והשני לא מקבל.

סופיה ביילין: אני מבקשת לצרף אותנו לוועדה שמחלקת דירות או משהו.

דמיטרי אפרצ'ב: הכול שקוף.

דמיטרי אפרצ'ב: משרד הקליטה דואג לזה.

דמיטרי אפרצ'ב: יש לכל עולה היום כרטיס.

דמיטרי אפרצ'ב: כל עולה יכול לראות היום מה המיקום שלו בתור לדיור.

סופיה ביילין: לא. אני אגיד לכם.

סופיה ביילין: אני לא חושבת שצריך לפזר את הדירות, את מאגר הדירות הארצי, למשל לתת לעיר אשדוד קדימות.

סופיה ביילין: יש לי כמה דברים שאני רוצה להגיד.

סופיה ביילין: למשל לשלוח עולה חדש לאיזושהי עיר למשך שנה, ואצלנו בהמתנה נמצאים עולים שעברו את מלחמה העולם השנייה והם ממתינים כבר 15 שנה לדיור.

סופיה ביילין: אני לא חושבת שיש צדק בזה ואני חושבת שבתיאום הם הרשויות המקומיות צריך לעזור לאנשים לקבל את הדיור המגיע להם.

סופיה ביילין: יש עוד דבר אחד וזה כפר הנופש הצרפתי.

סופיה ביילין: זה ביזיון.

סופיה ביילין: צריך לתת לאנשים לצאת משם.

סופיה ביילין: זה התחיל בשנת 92 ועד 94.

סופיה ביילין: יש כאלה שמתאים להם להיות שם, יש כאלה שלא מתאים להם להיות שם.

סופיה ביילין: אבל אנשים צריכים לבחור איפה הם רוצים להתגורר.

סופיה ביילין: קבעו להם תור.

סופיה ביילין: למשל בן אדם בן 80 ומשהו ממתין כבר שנתיים, הוא צריך להשכיר דירה במשך שנתיים ואחר כך שוב הוא נכנס לתור המתנה כלשהו.

סופיה ביילין: על זה צריך לדבר וכל יום אני מתעסקת בזה.

סופיה ביילין: גם בקשר לתקציב קליטה.

סופיה ביילין: אנחנו מקבלים בערך מיליון שקלים לשנה.

סופיה ביילין: כמעט 80% מהתקציב הזה הולך אצלנו לסעיף חינוך.

דמיטרי אפרצ'ב: זאת אומרת שמשרד החינוך לא מתקצב אתכם, רק משרד הקליטה נותן כסף.

דמיטרי אפרצ'ב: על זה דיברתי.

סופיה ביילין: למשרד הקליטה אין כסף לשלם לאגף החינוך.

דמיטרי אפרצ'ב: ואין כסף ממשרד החינוך שצריך להיות שותף גם כן לממן את סעיף החינוך.

דמיטרי אפרצ'ב: זה מה שאמרתי.

סופיה ביילין: נכון.

סופיה ביילין: ועניין פיזור הכסף הזה, אני גם כן לא מרוצה מאיך שזה נעשה.

דמיטרי אפרצ'ב: זה לא בסדר שמשרד החינוך לא נותן.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני אקח את הדברים לתשומת ליבי.

דני דנון: כן בבקשה.

אמיר וידר: קודם כל כמו כולם אני רוצה להודות למשרד הקליטה שעושה עבודה טובה מרמת השטח ועד רמת המערכות והלשכה.

אמיר וידר: דיברנו על השקעות העירייה.

אמיר וידר: עירית רמלה משקיעה מעל 2 מיליון שקלים בקליטה.

אמיר וידר: העירייה גם קולטת עולים רבים רק כדי לשבר את האוזן כ-220 עולים בחמש השנים האחרונות.

אמיר וידר: עדיין יש מקום למשרד הקליטה להגדיל את התקציב למרות שהעיר מקבלת .

אמיר וידר: לקהילות עשירות הרבה יותר קל לקלוט עולים כי הבעיות הן בעיות אחרות.

אמיר וידר: אני מדבר על בעיות קליטה מהותיות.

אמיר וידר: כשאנחנו מדברים על בעיות בקליטת עולים זה בדרך כלל לא עולים מארצות מערב אירופה או מארצות הברית, וגם לא מדרום אמריקה.

אמיר וידר: באשר לכוח אדם, קיצצנו לנו את הפרויקטור דובר הרוסית לחצי משרה.

אמיר וידר: אני חושב שזה לא במקום.

אמיר וידר: אני אגיד גם למה.

אמיר וידר: אמנם החליטו שמגיעים פחות עולים יוצאי ברית המועצות לשעבר השנה.

אמיר וידר: אם רוצים לעודד עלייה צריך להשאיר דברים כמות שהם.

אמיר וידר: השנה הגיעו לעיר 115 עולים.

אמיר וידר: גם בשנה הבאה לדעתי יבואו ויקלטו עשר משפחות בשקט.

דני דנון: תגיד לי, היום בעיר רמלה, מה ההתפלגות של העולים לפי ארצות המוצא ומה בקשר לפרויקטורים?

אמיר וידר: כיום לדוברי הרוסית יש כרגע פרויקטורית במשרה מלאה של משרד הקליטה.

אמיר וידר: יש שתי חצאי משרות ועוד משרה  מלאה שהעירייה מכספיה שלה מממנת.

אמיר וידר: עכשיו קל לי להצדיק ולבוא לעירייה בדרישות לתקציב להגדלת כוח האדם כאשר יש נמענים.

אמיר וידר: ראש העיר אומר אם משרד הקליטה לא אכפת לו אז אני גם לא אתרום את חלקי.

אמיר וידר: אם משרד הקליטה נותן לי אז גם אני אשקיע כסף בנושא.

אמיר וידר: בשביל זה אני אומר, זה מבורך מה שאנחנו מקבלים.

אמיר וידר: לא נראה לי שצריך לקצץ את הפרויקטורים.

אמיר וידר: הצלחנו להחזיר את הפרויקטור לדוברי צרפתית ואת הפרויקטור לעולי אמריקה הלטינית.

דמיטרי אפרצ'ב: ברמלה יש אוכלוסייה מיוחדת.

דמיטרי אפרצ'ב: מיוחדת מאוד.

דמיטרי אפרצ'ב: יש שם מעט עולים דוברי צרפתית ולכן שם לא הייתה שום הצדקה שיהיה פרויקטור לדוברי צרפתית במשרה מלאה.

דמיטרי אפרצ'ב: בגלל שברמלה אין לנו פרויקטור דובר ספרדית, שם בעצם חשבנו על קנה המידה של המשרות האלה.עכשיו חצי משרה של פרויקטור צריך להספיק.

דמיטרי אפרצ'ב: אני אשמח מאוד לחזור בנו אם התנאים ישתנו.

דמיטרי אפרצ'ב: צריך להבין אי אפשר להביא פרויקטור לפי רצון של רשות זו או אחרת.

דמיטרי אפרצ'ב: אני אולי באופן אישי הייתי רוצה ברמלה לממן 15 פרויקטורים.

דמיטרי אפרצ'ב: אני חייב לתת דין וחשבון לשרה ולממשלה.

דמיטרי אפרצ'ב: זו בדיוק הסיבה שאני מקבל את הדיווח והמשרד נותן את דעתו במלוא הרצינות לנושא הכספי.

דמיטרי אפרצ'ב: אני יודע שיש צורך.

דמיטרי אפרצ'ב: כאשר יש אפשרות אנחנו מעמידים לרשות הרשויות המקומיות פרויקטורים.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אדוני אתה רוצה לסיים.

אמיר וידר: כן.

אמיר וידר: כן.

אמיר וידר: הבעיה שלנו עם אמריקה הלטינית, זאת אומרת יש עולים, פשוט המידע פשוט לא עובר לשטח.

אמיר וידר: זה לא צריך להיות ברמה המקומית.

אמיר וידר: זה צריך להיות ברמה של משרד הקליטה.

אמיר וידר: כי רק בסוף החודש הזה מגיעים אלינו כעשר משפחות מדרום אמריקה.

אמיר וידר: מדברים על אפליה.

אמיר וידר: אבל האפליה הזאת היא בעידוד עלייה.

אמיר וידר: עידוד עלייה 2010 ומ-2011 ממדינות חמ"ע  כולל פרויקטור, כולל תקציב לחינוך וכולל תקציב לרווחה.

אמיר וידר: אמל"ט יוק, אין כלום באמל"ט.

אמיר וידר: אני חושב שבקטע הזה צריך לעבוד על עידוד עלייה מאמל"ט.

דמיטרי אפרצ'ב: באמל"ט יש הרבה יותר תקציב.

אמיר וידר: אני לא יודע איפה התקציב הזה.

אמיר וידר: אצלנו זה לא כך.

דמיטרי אפרצ'ב: זה לכולם אותו דבר.

דמיטרי אפרצ'ב: תקרא את הדוח, סעיף 306.

אמיר וידר: עידוד עלייה בשנת 2010 בתקציבים שלנו, אין לנו עבור אמל"ט תקציבי חינוך לקהילה.

אמיר וידר: אני לא יודע מה קורה במקומות אחרים.

אמיר וידר: אין לנו.

אמיר וידר: מה לעשות?

דני דנון: תודה אמיר.

דני דנון: בקצרה אריה סוד מרשות מקומית קריית ארבע.

דני דנון: לגבי קליטת בני מנשה.

דני דנון: מה עמדתכם?

דני דנון: יכולות קליטה עתידיות?

דני דנון: מה הצרכים המיוחדים?

אריה סוד: כן.

אריה סוד: רציתי בדיוק להתייחס לשאלתך לגבי אפליה של אוכלוסיות שונות.

אריה סוד: בקריית ארבע העולים מברית המועצות לשעבר מונים 25% ובערך 10% מהאוכלוסייה הם בני מנשה.

אריה סוד: אוכלוסיית העולים הזאת עוד לא נזכרה כאן.

אריה סוד: דווקא בקדנציה הנוכחית של השרה סופה לנדבר והמנכ"ל דמיטרי ארפצ'ב קיבלנו התייחסות סוף סוף מצד משרד הקליטה לאוכלוסייה של בני מנשה.

אריה סוד: ודאי שזה היה ביוזמה של הרשות המקומית קריית ארבע לתגבר פעילות עם האוכלוסייה הספציפית הזאת, אוכלוסייה שמבחינה תרבותית היא שונה לחלוטין מאוכלוסיות עולים אחרות שאנחנו מכירים.

אריה סוד: ואני חושב שבעזרת השם בשנתיים הקרובות אנחנו נתגבר פעילות ונעמיק את ההתייחסות עם האוכלוסייה הזאת.

אריה סוד: ואחר כך נוכל גם לקלוט קבוצות חדשות שהממשלה תחליט להעביר לקריית ארבע.

אריה סוד: אף כי ולמרות ש-25% מאוכלוסיית העולים מגיעה מברית המועצות לשעבר.

דני דנון: תודה.

דני דנון: נחום זית שני משפטים על מועצה מקומית עמק יזרעאל.

נחום זית: המועצות האזוריות הן שונות מרשויות עירוניות בכך שהאוכלוסייה מפוזרת על פני שטח גדול וגם מבחינה יחסית האוכלוסייה היא קטנה.

נחום זית: לכן יש בעיות שהן אופייניות  למועצות האזוריות ואני קורא לזה חוק המספרים הקטנים.

נחום זית: לכן יש לגעת בכמה נקודות.

נחום זית: נקודה ראשונה, התקציבים שלנו ממשרד הקליטה הם קטנים יחסית ואני מצטרף לכל מה שנאמר כאן בדבר המאמץ הגדול שאנחנו משקיעים בעולים והיקף העבודה היומיומית הנדרשת כדי לתת מענים לעולים ולענות על כל הדרישות.

נחום זית: אני הייתי  מנהל אגף חינוך ולא נדרשתי בתפקידי הקודם לעבודה כל כך מרובה.

נחום זית: מה שאני רוצה לומר כמו בענייני מכרזים קורה שמנהל רכש מקבל 5000 שקלים לא צריך להוציא מכרז לגבי 500 אלף שקלים, אלא יש דרגות ובהתאם להן גם הדרישות המיוחדות, בעניין הזה גם צריך למצוא את הדירוג שלא יהיה צריך בשביל 2000 שקלים להשקיע את אותו מאמץ כמו במקרה שהזכרתי.

נחום זית: זו נקודה אחת.

נחום זית: נקודה שנייה, לגבי ילדים.

נחום זית: אני שמתי לב לזה.

נחום זית: מספר הילדים הוא לא כל כך גדול.

נחום זית: אני נוכחתי שקליטת השפה העברית שלהם, יש להם הרבה קשיים בגלל שהשעה בשנה הראשונה שמשרד החינוך נותן איננה מספיקה.

נחום זית: אני מעלה כאן את השאלה האם יש אפשרות שבאזורים שיש מספר ילדים קטן יינתנו שיעורי עברית לתלמידים כמו שיש במקומות אחרים.

דני דנון: הם לומדים עברית בבית הספר.

נחום זית: לא. רגע, אז אני אומר מכיוון שמדובר במספרים קטנים אתה לא יכול לקבץ את התלמידים בבית ספר אחד מספר תלמידים כזה כדי שיהיה מספר שעות מספיק וכן הלאה.

נחום זית: מה שיוצא שהילד אחרי שנה, שנה וחצי, רמת העברית שלו היא עדיין ראשונית לגמרי.

נחום זית: אני מבקש לבדוק אפשרות שבמקרים כאלה ובמיוחד איפה שיש אוכלוסיה מפוזרת שתהיה אפשרות לקיים אולפן אזורי עם הסעה במשך חודשיים או שלושה חודשים, כמה שזה יוגדר, כפי שזה מתקיים לגבי אנשים מבוגרים.

נחום זית: שתיים, שלוש נקודות אחרונות.

נחום זית: בעניין הפרויקטורים.

נחום זית: אני שמעתי כאן שגם במקומות שיש מספר עולים יותר קטן מאשר אצלנו יש להם פרויקטורים מסיבות כאלה ואחרות.

נחום זית: אני אומר לא חייב שיהיה פרויקטור במשרה  מלאה, זה יכול להיות משרה בהיקף יותר קטן אבל גם איפה שיש מספר עולים קטן צריך השתתפות של פרויקטור כדי לאפשר את הקליטה.

נחום זית: ונושא נוסף, סוגית הדיור.

נחום זית: בשנת 2009 אצלנו במועצה עמק יזרעאל פעילות הקליטה למעשה נעצרה בגלל מחסור בדיור.

נחום זית: מה שאני מבקש כאן לא להחזיק מרכזי קליטה אלא למצוא אפשרות לסיוע מסוים בדמי שכירות כדי להחזיק את הדירות במצב שיהיה אפשר להשכיר אותן.

נחום זית: אני לא מדבר על משכנתאות.

נחום זית: אני מדבר על שכירות.

נחום זית: לפעמים אני צריך בשביל עולה שיגיע עוד חודשיים אני צריך להחזיק דירה אבל אני לא יכול לעשות את זה.

נחום זית: אני לא יכול להשיג את הדירה חודש מראש כיוון שאין לי איך לממן את זה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: דמיטרי אפשטיין ממלא מקום ראש עיריית נהרייה בבקשה.

דמיטרי אפשטיין: מעלים כל מיני בקשות.

דמיטרי אפשטיין: סך הכול זה ועדה לעלייה וקליטה וברכות ליושב ראש החדש.

דמיטרי אפשטיין: מה שמשתמע מכל הנאמר כאן זה שהיחסים בין הרשויות המקומיות למשרד הקליטה הם יחסים טובים.

דמיטרי אפשטיין: אני מברך את משרד הקליטה.

דמיטרי אפשטיין: אריה פורת בטח זוכר כמה מפגשים באותה ועדה של עלייה לפני 5 שנים.

דמיטרי אפשטיין: היום המצב הוא שונה לגמרי.

דמיטרי אפשטיין: הוא השתפר.

דמיטרי אפשטיין: יש חשיבות גדולה לכינוס הוועדה כדי לשטוח את הדברים, לפתור את הבעיות עם הרשויות המקומיות.

דמיטרי אפשטיין: כאן בוועדה אף אחד לא יכול לעזור לכם כדי לפתור את הבעיה.

דמיטרי אפשטיין: אתם, מחזיקי תיקי קליטה ברשויות המקומיות, אתם צריכים לפתור את הבעיות בעצמכם בתוך הרשות שלכם, בארגונים שלכם.

דמיטרי אפשטיין: אני כנציג מחלקת הקליטה ברשות המקומית נהרייה, יוצאי דרום אמריקה, יוצאי רוסיה, יוצאי אוקראינה, יוצאי אתיופיה, זה אחריות שלכם לפעול.

דמיטרי אפשטיין: אתה בטח שמעת, אתה בסדר אבל באותה עיר, בכל עיר ועיר אנחנו צריכים לפעול.

דמיטרי אפשטיין: מה שכן, מה שראוי להעלות בוועדה, אנחנו חזרנו ממסע שיווק.

דמיטרי אפשטיין: היינו ברוסיה, היינו באוקראינה.

דמיטרי אפשטיין: ידידים ממגדל העמק.

דמיטרי אפשטיין: אנחנו רשויות שמשקיעות, רוצים את העולים, רוצים את העלייה, וברוך השם אנחנו מצליחים בכך.

דמיטרי אפשטיין: אני בא ואומר, היוזמה בידינו.

דמיטרי אפשטיין: דימה בטח שמע על זה.

דמיטרי אפשטיין: ופה כבוד היושב ראש נצטרך את הגיבוי שלך במעמדך.

דמיטרי אפשטיין: מדברים בסוכנות היהודית על הרצון לבטל את המחלקה לעידוד העלייה.

דמיטרי אפשטיין: אני דואג לכול העולים.

דמיטרי אפשטיין: אז אני פה, אני בא ומבקש.

דמיטרי אפשטיין: עכשיו פה צריך מאמץ משותף מצד כל מחזיקי תיק הקליטה ברשויות המקומיות השונות להעביר את רוע הגזירה.

דני דנון: דמיטרי, ביום רביעי הבא מגיע לפה יושב ראש הסוכנות היהודית.

דמיטרי אפשטיין: אני מעלה לפניך את הדברים.

דני דנון: בסדר, אני אומר  כולכם מוזמנים לישיבה שתתקיים בשבוע הבא ביום רביעי, בשעות הבוקר, פה בחדר הזה.

דני דנון: כולכם מוזמנים להגיע.

דני דנון: והשאלה הזאת תישאל באותה ישיבה.

דמיטרי אפשטיין: אז עוד פעם, אני פשוט מדגיש את זה, ולכולם שיהיה בהצלחה בפעילות שלהם.

דני דנון: משפט אחד.

דני דנון: כן.

סטניסלב טריטיגקוב: אני מחזיק תיק הקליטה בעיריית נתיבות.

סטניסלב טריטיגקוב: אנחנו עיר בפריפריה, בנגב, בעוטף עזה.

סטניסלב טריטיגקוב: אני פשוט רוצה לברך את יושב ראש הוועדה הנכנס ואת יושבת ראש הוועדה היוצאת וגם לברך את מה שעושה משרד הקליטה למען העולים.

סטניסלב טריטיגקוב: אבל אני רוצה להדגיש נושא אחד.

סטניסלב טריטיגקוב: קודם כל יש פעילות תחת דגל גדול של פיתוח קליטה וקהילה.

סטניסלב טריטיגקוב: כל שנה אנחנו מקבלים תקציבים פחות ופחות.

סטניסלב טריטיגקוב: יש תקציבים ייחודיים.

סטניסלב טריטיגקוב: יש תקציב ליוצאי ברית המועצות על קיום אירוע לניצחון בנאצים  של מלחמת העולם השנייה.

סטניסלב טריטיגקוב: יש עידוד קהילות עולים.

סטניסלב טריטיגקוב: יוזמה טובה ומצוינת.

סטניסלב טריטיגקוב: אבל התקציב הוא לא רבע ממה שהייתי מקבל כאשר התחלתי לעבוד בקידום עלייה וקליטה בשנת 98.

סטניסלב טריטיגקוב: פשוט כל שנה אני סוגר פרויקט אחר וזה פוגע באנשים.

סטניסלב טריטיגקוב: גם חשוב לי להדגיש, אני ממלא את תפקידי כמחזיק תיק הקליטה כבר 14 שנה ואני לא זוכר שנה כל כך מסובכת וכל כך קשה בעירייה של נתיבות כמו השנה הזאת.

סטניסלב טריטיגקוב: חשוב לי לציין שאין מתחרה אצלנו במשרד הקליטה בכל מה שנוגע לחינוך בלתי פורמאלי, בכל מה שנוגע לרווחה, ומיצוי הפוטנציאל של צעירים, וכמו כן של ילדים בטיפול לימודי ובהוראת השפה העברית.

סטניסלב טריטיגקוב: אין מתחרה למשרד הקליטה בנושאים הללו.

סטניסלב טריטיגקוב: אני רוצה להודות לאריה פורת על כל השנים שהוא עזר ותמך וכמובן אני מודה לדמיטרי אפרצ'ב המנכ"ל הנוכחי במשרד.

סטניסלב טריטיגקוב: אבל הנושא הזה מאוד חשוב.

סטניסלב טריטיגקוב: ויש עוד שאלה מאוד חשובה.

סטניסלב טריטיגקוב: צריכים להשקיע גם באלה שזה מקרוב באו וגם בעולים הוותיקים שכבר נמצאים בארץ מספר שנים.

סטניסלב טריטיגקוב: אנחנו מדברים על עידוד עלייה והבאת עולים חדשים.

סטניסלב טריטיגקוב: זה טוב ויפה.

סטניסלב טריטיגקוב: אבל אלה שבאים, אני מקבל פניה בקשר למגורים בנתיבות.

סטניסלב טריטיגקוב: שכר דירה ממוצע לדירה של שלושה חדרים זה 2500 שקלים לחודש ואותו עולה מקבל שכר שכירות 1100 שקלים.

סטניסלב טריטיגקוב: תגידו לי מה צריך לעשות זוג קשישים עולים  שגר בנתיבות?

סטניסלב טריטיגקוב: אז קודם כל צריכים באמת לחשוב אם אנחנו צריכים את העלייה בכלל, אם אנחנו צריכים את עידוד העלייה, ואיך אפשר לפתור את הבעיה, משימה כלכלית פשוטה.

סטניסלב טריטיגקוב: כי היום לצערי אין אפשרות.

דני דנון: תודה.

דני דנון: חברת הכנסת ליה שמטוב בבקשה.

ליה שמטוב: כן, ולסיכום.

ליה שמטוב: אנחנו השנה חגגנו לציין מספר שנים של היותנו בארץ.

ליה שמטוב: וגם ציינו את התרומה הגדולה של העלייה למדינת ישראל.

ליה שמטוב: הרשויות המקומיות ומחזיקי תיק הקליטה ברשויות עושים עבודה טובה.

ליה שמטוב: גם ראשי הרשויות.

ליה שמטוב: רוב העולים שעלו בשנות התשעים נקלטו היטב.

ליה שמטוב: אנחנו עם היד על הדופק בכל הנושא של העלייה.

ליה שמטוב: מגיע לכם כפיים.

דני דנון: אני הייתי מעוניין בישיבה הזאת את הדברים מפיכם, את הבעיות של העולים בכל עיר ברמה הפרטנית של השטח.

דני דנון: הדברים הקטנים גם הם מאוד חשובים.

דני דנון: אנחנו רואים בכם נציגים שלנו  והוועדה תסייע לכם ותעמוד לרשותכם.

דני דנון: אנחנו נעשה את הדרך לטוב ולרע.

קריאה: שיהיה לטוב, שלא יהיה לרע.