ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 316, 2011-01-12 09:00

דוד אזולאי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

דוד אזולאי: על סדר היום – נושא של מערך הכבאות, החלטת הממשלה לגבי מערך הכבאות במדינת ישראל, נמצא אתנו מנכ"ל המשרד לביטחון הפנים, מר יעקב גנות, ונדמה לי שזו אפילו ההופעה הראשונה שלו בתפקיד.

דוד אזולאי: אני רוצה לברך אותו ולאחל לו הצלחה בכלל ובעניין שי רותי כבאות בפרט.

דוד אזולאי: משימה גדולה, אדוני, מוטלת על כתפיך, ועם ישראל מצפה לשמוע, לראות ולדעת מה הולכים לעשות בשירותי הכבאות.

דוד אזולאי: אנחנו החלטנו לקיים את הישיבה הזו בעקבות החלטת הממשלה להעביר את מערך הכבאות ממשרד הפנים למשרד לביטחון הפנים.

דוד אזולאי: גם קיבלתי פניה מיושב ראש מרכז השלטון המקומי שבו הוא מבקש שנקיים דיון ואכן אנחנו פה מקיימים את הדיון הזה.

דוד אזולאי: אחד הדברים שאני רוצה להעלות כאן, ואני מבקש מהמנכ"ל להתייחס לזה – זה איך מתחילים להיערך.

דוד אזולאי: האם מדובר רק על העברה או שמעבר להעברה מדובר גם על נושאים אחרים במערך שירותי הכבאות?

דוד אזולאי: איפה מתכוונים לשלב את נציגות הכבאים בכל השינוי הזה?

דוד אזולאי: אדוני, המנכ"ל, כ-1,500 משפחות קמות בוקר עם עתיד לא ברור, כאשר השמועות רצות ואף אחד לא יודע.

דוד אזולאי: בשיחה שהיתה לי עם כבאים נאמר לי על ידי חלק מהמפקדים שהמשפחות – חלק מהכבאים מגיעים בבוקר לעבודה, עם הרבה מאד שאלות ומעט מאד תשובות, ואני מודה שאין לי ציפיות היום שאדוני יענה לי על כל השאלות, אבל מותר לנו, וחובתנו, כוועדת הפנים שתבקר את הנושא הזה ותלווה אותו – מחובתנו להגיד לך, להגיד לממונים עליך, להגיד לממשלת ישראל – רבותיי, מי שחושב לעשות רפורמה ללא שיתוף פעולה של הכבאים, ללא שיתוף פעולה  של השלטון המקומי, אני מודיע לכם – הנושא הזה נדון מראש לכישלון.

דוד אזולאי: אני מכיר אותך, אדוני המנכ"ל, מכיר את הניסיון העשיר והרב שצברת בעבר ובהווה, ולכן – מי שחושב ללכת בכוח על ראשם של הכבאים מבלי לשבת אתם, מבלי לדבר אתם, להתעלם מהם התעלמות מוחלטת, אדוני, אנחנו, כוועדת הפנים, לא ניתן את ידינו לכך.

דוד אזולאי: יחד עם זאת צריך לזכור – מערך שירותי הכבאות הוא אינו מזוודה שמעבירים אותה מבית לבית.

דוד אזולאי: מערך הכבאות, שירות חירום, שירות רציני, אנשים שבמשך שנים מסרו את נפשם באמצעים דלים למען הצלת נפשות ועשו את זה פעמים רבות במסירות, בנאמנות, עשו מלאכתם נאמנה.

דוד אזולאי: יחד עם זה אני חושב שהשלטון המקומי הוא גורם מאד מרכזי במערך הכבאות.

דוד אזולאי: לשלטון המקומי  יש נכסים שבמשך שנים נלקחו על חשבון אזרחים והועברו לשירותי הכבאות.

דוד אזולאי: אני לא יודע איך אתם מתכוונים לעבוד עם העניין הזה.

דוד אזולאי: אני רוצה שתדע: יש פה מכתב שהועבר, וקיבלתי ממנו העתק.

דוד אזולאי: אומר כאן מר בוחבוט ליו"ר האיגודים: "אני מבקש בזאת שלא לשתף פעולה עם סקר הנכסים שעורך משרד האוצר ולנתק כל מגע עם הגורמים שעורכים אותו.

דוד אזולאי: בכלל זאת יש למנוע את כניסת אנשי האוצר וגורמים נוספים הקשורים בסקר הנכסים לתחנות הכיבוי, זאת עד אשר תחליט הממשלה לשבת עם השלטון המקומי ולהוביל מהלכים משותפים עם כל הנוגעים בדבר".

דוד אזולאי: כלומר, אנחנו שומעים כל מיני חריקות.

דוד אזולאי: אסור לקבל החלטות בשליפות מן המותן, אסור לקבל החלטות בצורה פזיזה, תחת לחץ, לאור האירוע.

דוד אזולאי: אדוני, לסיום, אני חייב לומר לך – בשיחה שהיתה לי עם חלק ממפקדי השירות וחלק מוועד העובדים של הכבאים, שאלתי שאלה, וביקשתי תשובה כנה לאור האירוע והאסון הכבד שהיה בכרמל: האם אתם ערוכים מחר או היום לאירוע דמה, התשובה היתה חד משמעית: לא ערוכים.

דוד אזולאי: כלומר, מה שמתבקש ממך, אדוני, זה אתמול, לא מחר, לראות איך מחדשים את המלאי שהתכלה בשריפה האחרונה במערך שירותי הכבאות על מנת שיוכלו לתפקד כראוי ולתת מענה לכל אסון שלא יקרה, חס ושלום.

דוד אזולאי: אני חושב שפחות או יותר, אלה הדברים ומייד נשמע את נציגי הכבאים, את חברי הכנסת, את נציגות מפקדי הכבאים, ועד עובדי הכבאים, את כולם.

דוד אזולאי: בראש ובראשונה אתן ליו"ר אגודת המפקדים, בבקשה.

אמנון אמיר: בוקר טוב לכולם.

אמנון אמיר: לחלק מהוועדה ודאי זכור שישבנו כאן לפני 30 יום, 10 ימים אחרי השריפה.

אמנון אמיר: אנחנו היום עומדים 40 יום אחרי השריפה ולמעשה כמעט כלום לא התקדם בנושא היערכות שירותי הכבאות.

אמנון אמיר: במצב היום, אנחנו לא מדברים עוד מילה על הרפורמה, אנחנו חסרים ב-300 כבאים לתקן הישן,  ו-96 כלי רכב.

אמנון אמיר: אם נכמת את זה – 300 כבאים זה כ-30 מיליון לבסיס התקציב, בהנחה שעלות של כבאי היא בערך 100 אלף שקל בשנה.

אמנון אמיר: הרכבים, שבערך רכב בסיסי הוא מיליון וחצי ומנוף – 4.2 מיליון – הרכבים שחסרים מגיעים ל- 176 מיליון שקל לתקן הקיים, בלי לדבר מילה על הרפורמה.

אמנון אמיר: אם ניקח את הסכומים האלה ועוד מספר תחנות שצריך לבנות, הגענו לסביבות 250 מיליון שקל למצב הקיים.

אמנון אמיר: אז אני אומר לכם: אנחנו, אגודת המפקדים, בעד הרפורמה, ולעשות אותה מה שיותר מהר.

אמנון אמיר: אבל לך, אדון המנכ"ל החדש – קודם כל, אני מאחל לך הצלחה בתפקיד, נסייע לך ככל שניתן.

אמנון אמיר: לדעתי מכרו לך כלה בלי נדוניה.

אמנון אמיר: אם אנחנו מדברים על זה שהולכים לתת למערך הכבאות 250 מיליון שקל מתוך ה-800 שדיברו, כי 100 ילך לפתרון של כיבוי מהאוויר, שתנו  שנתנו את זה למשרד הביטחון שעושה את זה לבד, בלי התייעצות עם אף אחד.

אמנון אמיר: הם יודעים הכל, מבינים הכל בכבאות.

אמנון אמיר: אין שם אף נציג מהכבאות.

אמנון אמיר: אז הם מחליטים לנו מה טוב לנו.

אמנון אמיר: 250 המיליון הנותרים זה להשלים תקנים נוכחים למצב הקיים.

אמנון אמיר: קרי, לרפורמה לא נשאר כלום.

אמנון אמיר: אז אני בעד קיום הרפורמה, אגודת המפקדים – אני חושב שגם פה יש נציגים של ארגון הכבאות שהם גם בעד, אבל אומרים: תשתפו אותנו.

אמנון אמיר: התנאי שגם אמרנו: שבכל תנאי של ביצוע הרפורמה לא ייפגע מעמדם ושכרם של העובדים במערך הכבאות.

אמנון אמיר: אני לא רוצה להאריך.

אמנון אמיר: גם ב-100 מיליון שנתנו עכשיו להוציא במיידית, סוכם בלי התייעצות אתנו – שזה יילך עבור אמצעים, עבור כבאיות.

אמנון אמיר: בלי בכלל להזכיר גיוס של כבאי אחד.

דוד אזולאי: זה matching.

קריאות: זה בלי matching.

קריאות: ישירות.

אמנון אמיר: לא מוזכר שם כבאי אחד.

אמנון אמיר: לדעתי, אני מבין למה.

יעקב גנות: יש לי הרגשה שאתה לא מבין למה.

דוד אזולאי: אמנון, חבל על הוויכוח תמשיך לדבר, המנכ"ל ישיב לדברים.

אמנון אמיר: יכול להיות שאני טועה.

אמנון אמיר: אני צריך היום וביקשתי את זה בישיבה הלפני אחרונה – לגייס 300 כבאים ואני צריך 69 כלי רכב, על מנת שלקראת הקיץ אולי אני אהיה ערוך לתת מענה, כי לגייס 300 כבאים - -

דוד אזולאי: אני שואל שאלה ומבקש תשובה – היום, כדי שמערך הכבאות יעמוד במשימה, חלילה, מה אתם צריכים היום כדי שכל המערך שלכם יהיה שמיש וערוך לפעולה?

אריה ביבי: הוא יכול להגיד לך את זה בשליפה?

אמנון אמיר: כן.

אמנון אמיר: חד משמעית.

אמנון אמיר: אני יכול להגיד, בהחלט.

אמנון אמיר: אני צריך 300 כבאים שיתנו לי לגייס מחר, כי תהליך הגיוס שלהם ממכרז עד שהם יהיו מבצעיים זה 5 חודשים.

אמנון אמיר: אז נהיה ערוכים לקראת יוני.

אמנון אמיר: פעם שניה – את החוסר ב-96 כלי רכב שחסרים לתקן הנוכחי.

אמנון אמיר: לא דיברתי מילה על הרפורמה.

דוד אזולאי: אני לא מדבר על תקנים, אני מדבר על ציוד שהתכלה.

אמנון אמיר: נכון.

אמנון אמיר: אז 96 כבאיות ו-300 כבאים.

אריה ביבי: מה שהוא אומר עכשיו זה כדי לחזור למצב שלפני השריפה.

אריה ביבי: זה היה מצב גרוע.

אריה ביבי: אני חושב שזו טעות.

אריה ביבי: חייבת להיות ועדה או מי שמבין, שיקבע מפתחות לכוח אדם, מפתחות לציוד, מפתחות ליישובים – קח אנשים וקח כבאים מולם.

אריה ביבי: אחרת נעשה עוד פעם טלאי על טלאי.

אריה ביבי: השליפות האלה, עם כל הכבוד – לא, הפעם תעשו מסודר.

דוד אזולאי: רבותיי, אני אעשה פסק זמן, המנכ"ל ביקש להגיב.

יעקב גנות: בוקר טוב, תודה רבה.

יעקב גנות: האמת היא שמזה שנים לא הייתי בוועדת הפנים של הכנסת.

יעקב גנות: רבותיי, אני כבר שלושה ימים מנסה להבין את הפרובלמטיקה של הקמת מערך כבאות ארצי לפי המתכונת שהממשלה החליטה לפני כ-3 שנים.

יעקב גנות: אני מחזיק פה החלטות ממשלה שאני רוצה לקבוע שזה חמור מאד שאנחנו נמצאים כרגע בוועדת הפנים של הכנסת עם כתבי אישום, בעצם, עם החלטות ממשלה שלא מומשו.

יעקב גנות: אני חושב שזה הדבר החמור.

יעקב גנות: יש החלטות ממשלה.

יעקב גנות: החלטה ראשונה ב-2007, 2009 ודו"ח מבקר המדינה שאם היו מוציאים לפועל את ההחלטות של הממשלה אולי מצבנו היה יותר טוב.

יעקב גנות: אדוני, אני מתנצל שאני לא מכיר את המעמד.

יעקב גנות: קודם כל יש סעיף, סעיף 10, תת סעיף (ג) – "ועדה שתוקם תקיים דו שיח עם כל הגורמים".

יעקב גנות: אם מישהו חשב שתהיה ועדה שתשב על חוף הים בלילה ויום אחד יביאו החלטה ויגידו- זה מה שהחלטנו - - נשתף פעולה, נתאם, נדבר עם כל גורם שיש לו יד ורגל בתחום הזה.

יעקב גנות: זה, חד משמעית.

יעקב גנות: ממשלת ישראל, ואני עכשיו מדבר על פי מה שראש הממשלה סיכם בישיבה האחרונה – ממשלת ישראל תעשה הכל ותגבה את המשרד לביטחון פנים.

יעקב גנות: אני אומר פה בצורה חד משמעית וברורה: יוקם מערך כיבוי אש, ייקבעו תקנים לכוח אדם, רכב, צלם וכלך מה שצריך.

יעקב גנות: לא יהיו שליפות והחלטות באוויר.

יעקב גנות: אבל דבר אחד אני מודיע פה: אני אעשה את הכל, ואם לא אני אשים את התעודה – שהמערך יוקם בצורה מסודרת, מאורגנת, על פי נהלים והחלטות שיוצאו לפועל.

יעקב גנות: לגבי תקציבים –בהחלטת הממשלה יש התייחסות לנהלי שת"פ – עורף, מערך הכבאות האזרחית, האווירית.

יעקב גנות: יהיו נהלים שיחייבו את כל הגורמים בתיאום, אישור, סיכום מראש, כפי שכתוב.

יעקב גנות: אבל הנושא הזה יסוכם.

יעקב גנות: התקציב שהוקצה, אדוני, כתוב- בנוסף ל-100 מיליון שקל שהשר אלי ישי הקצה עד היום שהוא משמש כבסיס לקניית ציוד במיידי, שאני, כראש המנהלת, עד הקמת הרשות – אבדוק את הציוד אבל לא אעצור בשניה, אני אבדוק  כדי שתהיה סטנדרטיזציה בציוד.

יעקב גנות: יהיה ציוד אחיד.

יעקב גנות: ברור שמה שצריך בתל אביב שונה ממה שצריך בקרית שמונה, אבל מה שבקרית שמונה יהיה גם בדרום או באותם מקומות דומים כדי שהכבאי יוכל לתפעל את הציוד.

יעקב גנות: זה, לגבי ה- 100 מיליון הראשונים.

יעקב גנות: יש עוד 250 מיליון שקל לציוד להצטיידות בכל התחומים.

יעקב גנות: אני לא מתיימר להבין בכבאות עוד על פי המלצת המבינים – ציוד, מערך קשר וכך הלאה.

יעקב גנות: בנוסף, הרי לצערי הלוואי והייתי בגיל של נציגת משרד האוצר כאן –  אבל אני מדבר עכשיו מגילי המופלג, כי קצת ניסיון יש לי.

יעקב גנות: יש סעיף בהחלטת ממשלה ששם כתוב: התקציב של 250 מילין שקל בנוסף לתקציב של 250 מיליון שקל ממשלת ישראל תתקצב את הקמת הרשות.

יעקב גנות: אדוני קיבל את התשובה?

אמנון אמיר: אם אכן - -

יעקב גנות: סליחה, או שאנחנו עובדים ביחסי אמון או שלא.

יעקב גנות: כשאני אומר מילה, תבדוק אותי.

יעקב גנות: פעם ראשונה שאגיד משהו שהוא לא מדויק, תבוא לוועדת הפנים של הכנסת.

אמנון אמיר: אם תוכל להתייחס לכוח אדם – מתי זה אמור לקרות?

יעקב גנות: יהיה יומרני מדי מצידי לענות אחרי יום וחצי.

יעקב גנות: תאמין לי שקראתי את כתב האישום שכתוב כאן –  1,970 תקנים מוקצים, בפועל חסרים 250 ומשהו תקנים.

יעקב גנות: אני לא רוצה להגיד, שאלתי אתמול, ניסיתי אתמול לברור על קורס מזורז בכבאות – על סמך מה נציב הכבאות בחו"ל קבע שצריך אחד יותר או אחד פחות.

יעקב גנות: כתוב שם: "משרד האוצר יתקצב את הקמת המערך".

יעקב גנות: צריך לשבת, לראות כמה צריכים.

יעקב גנות: יכול להיות ש-1,900 זה מספיק, יכול להיות שצריכים להוסיף עוד  - יש הבדל בין מערך חירום למערך שגרה, יש הבדל בין מילואים כתוספת בעת חירום.

יעקב גנות: אני לא יכול להתייחס כרגע.

אמנון אמיר: אנחנו מדברים על התקן הקיים, לא על רפורמה.

יעקב גנות: סליחה.

יעקב גנות: אני אמרתי שאני צריך לשבת ואני משוכנע, כפי שאני מכיר את משרד האוצר, שמה שצריך אנחנו נקבל.

יעקב גנות: עד כאן.

אמנון אמיר: אנחנו 40 יום אחרי השריפה, העלינו את זה, ועד היום אנחנו לא מקבלים תשובה ברורה מה קורה עם כוח האדם.

אמנון אמיר: כוח האדם שאני מגייס מחר לא יהיה פעיל מיידית, אלא רק עוד 6 חודשים.

יעקב גנות: זה לא יכול להיות 6 חודשים - -

אמנון אמיר: כן – הכשרה, גיוס - -

שלי יחימוביץ': אדם הופך מייד להיות כבאי?

יעקב גנות: תנו לי קצת קרדיט.

יעקב גנות: אני יודע, פלוס מינוס כמה זה זמן הכשרה.

יעקב גנות: אני יכול להגיד כמה זמן זה הכשרה של שוטר, כמה זמן הכשרה של איש מג"ב,  כמה של חייל.

יעקב גנות: אני לא יודע אם זה 5 חודשים או 4 חודשים.

שלי יחימוביץ': הנה, הוא יגיד לך עכשיו, יש פה אנשי מקצוע.

יעקב גנות: עוד לא אמרתי כלום, תנו לי עוד שניה אחת.

יעקב גנות: בעוד שעתיים וחצי אני יושב עם נציגת משרד האוצר, ביום ראשון – שעתיים וחצי לבדוק את נושא התקצוב, התיקנון וכך הלאה.

יעקב גנות: אני לא יכול לתת לך עכשיו תשובה.

יעקב גנות: אני אומר- תנו, לא 100 ימי חסד - -

קריאה: אמנון, תן לבן אדם ללמוד את העבודה.

יעקב גנות: אנחנו נשב  - -

אמנון אמיר: אני אומר – שגם לרפורמה, אם תהיה רפורמה, ואנחנו בעד, אז 300 כבאים שנגייס הם בטח יהיו טובים לרפורמה.

אמנון אמיר: זה לא עניין שאם נגייס אולי גייסנו יותר.

יעקב גנות: זה ברור לי.

יעקב גנות: מה, הנושאים האלה לא ברורים?

יעקב גנות: אני כבר 40 שנה מתעסק במבנים ארגוניים.

דורון מני: יואב, נציג ועד עובדי הכבאים לא יכול להגיע.

דורון מני: אני מחליף אותו.

דורון מני: מספר דברים, על מנת שיהיה ברור, ואנחנו שומעים בכל מיני מקומות שארגון הכבאים מתנגד ולא רוצה.

דורון מני: חד וחלק: ארגון הכבאים תומך בשינוי של המבנה הארגוני.

דורון מני: כמובן – שלא ייפגע איש מלוחמי האש.

דורון מני: יחד עם זאת – כשאומר יושב ראש אגודת המפקדים שלא נקלט שום כבאי בשירותי הכבאות עד היום, זה אומר שבתקן הקיים משנת 1900 ומשהו – היו אמורים להיות בשירותי הכבאות מספר של לוחמי אש והם לא נמצאים היום במערך, שהוא המערך הישן.

דורון מני: זה אומר שבמערך הארצי שאמור להיות, אמורים להיות לפחות, בשלב הראשון, עוד אלף כבאים, וכן יש מפתח.

דורון מני: יש מפתח בינלאומי שארגון הכבאים עשה עבודה והביא מכל העולם - איך כל מערך כיבוי בנוי.

דורון מני: המפתח הוא כבאי לאלף איש.

דורון מני: קח את מספר האנשים במדינת ישראל, חלק אותם ב- 1,000.

יעקב גנות: 7,800 כבאים.

שלי יחימוביץ': כך זה בכל העולם, במדינות פחות מסוכנות, פחות בעייתיות בישראל.

שלי יחימוביץ': כמה יש היום?

קריאה: היום, בתקן,  אנחנו עומדים על כבאי אחד על כל 8,000 איש.

דורון מני: זה אומר שאם מדינת ישראל רוצה להבריא את מערך הכבאות, בואו נבדוק בעולם מה קורה, ובואו נפעל על פי זה.

דורון מני: לכן, מתראיין גם יושב ראש אגודת המפקדים ואומר שעד היום לא נקלט שום כבאי במדינת ישראל – יכול להיות שיש סיבות לכך.

דורון מני: הסיבות, שלא רוצים כאלה ואחרים, הכניסו אנשים שהם מקורבים.

דורון מני: גם על דעתנו – בואו תפתחו מרכז ארצי בנציבות כבאות והצלה, תנו לנציג כבאות והצלה שיקלוט את כל הכבאים.

דורון מני: שהוא יקלוט אותם.

דורון מני: שלא תהיה פה פוליטיקה.

דורון מני: אנחנו גם מסכימים.

דורון מני: אז הנה, בבקשה.

דורון מני: זה דבר ראשון.

דורון מני: דבר שני – לגבי הכשרה של כבאי.

דורון מני: ההכשרה הבסיסית לוקחת חצי שנה, ולכן אנחנו, אנשי המקצוע חוץ מזה שאנחנו בוועדה – אומרים שכדאי לקלוט אותם עכשיו.

דורון מני: יתרה מזה, הנושא שכולם מדברים עליו הוא הנושא של כיבוי ויערות.

דורון מני: מאז שראו את המטוס שמכבה את השריפה בכרמל, הקונספציה היא שצריך לגבות את המערך האווירי והשאר לא חשוב.

דורון מני: אז אני רוצה להגיד לכם משהו: במדינת ישראל צצים כמו פטריות מבנים של 45, 70 קומות.

דורון מני: במבנים האלה, אם תכפילו את מספר הדיירים כפול הקומות יכולים להיות גם 800 ואלף איש.

דורון מני: פעם אחת שתהיה דליקה בבניין מסוג כזה, במיוחד במבנים שהם מעל 40 שנה שאין בהם אמצעי כיבוי, ששירותי הכבאות אז עבדו לפני החוק של 1959, לא היו מערכות התראה, לא היו מערכות כיבוי - במבנה הזה יהיה אסון והוא יהיה גדול מהאסון בכרמל.

דורון מני: תזכרו.

דורון מני: אנחנו אמרנו, אנחנו מתריעים על זה כבר המון זמן.

דורון מני: משום מה רוצים לתגבר כל הזמן את המערך המוטס ושוכחים שאת הכבאות באזור האורבני – רק כבאים יכולים לכבות.

דורון מני: מעבר לזה שמעתי את הנושא של השת"פ עם הכבאים הכתומים.

דורון מני: עם כל הכבוד, אני לא חושב שבזמן תגובה של 5-7 דקות ניתן לערוך איזה שת"פ עם הכבאים הכתומים.

דורון מני: נכון שבאירוע בסדר גודל של הכרמל, היערות – כשצריך לדחוף תוך כדי כוח זה בסדר, אבל באזור האורבני זה לא יכול להתממש.

דורון מני: אני רוצה להתייחס במעט לנושא תזכיר החוק.

דורון מני: חד וחלק – תזכיר החוק מעקר את הזכות של ההתארגנות מלוחמי האש, ושולל אותה.

דוד אזולאי: אתה מדבר על התזכיר החדש?

דורון מני: כן.

דורון מני: וזה דבר שהוא בעייתי לכל מי ששומע.

דורון מני: מבחינתנו, כארגון הכבאים, אנחנו מייצגים את כל לוחמי האש בארץ.

דורון מני: זו זכות שאנחנו לא יכולים לוותר עליה,  אני לא מבין למה היא עולה, אני לא מבין למה בכל תזכירי החוק זה נמצא.

דורון מני: אני אומר לכם באחריות שארגון הכבאים הוא אחד האחראים, כמו שאתם ראיתם, להתריע לפני שנה וחצי, לא על בעיה של שכר, לא על בעיה של תנאים, אלא להתריע על אסון שעומד לבוא ולצערנו כך היה.

דורון מני: לכן אנחנו אומרים – אנחנו ארגון אחראי.

דורון מני: יחד עם זאת, על זכות ההתארגנות שלנו אנחנו לא נוותר.

דורון מני: בנוסף, אני רוצה לגעת בנושא שהוא חשוב לא פחות, ונמצא בשוליים של התזכיר- הנושא של מניעת דליקות.

דורון מני: בכמה מילים: מדורי מניעת דליקות בארץ מבצעים שתי משימות, השתיים הבסיסיות.

דורון מני: אחת זה - ביקורות במפעלים מדי שנה על מנת לבדוק את הכשירות או המוכנות של אותו מפעל על מנת שלא תקרה בו דליקה, חלילה.

דורון מני: הדבר השני שהוא יותר חשוב זו הבדיקה של כל המבנים החדשים, כולל מבנה המגורים רבי הקמות של המגדלים שצצים היום, וגם בודקים אותם בשלב ההיתר, נותנים את הדרישות ולאחר מכן נותנים את אישור האכלוס למבנה, על מנת שדיירים – גם אתם, בעצם, באים ושמים את הראש שלכם על המיטה וישנים בשקט.

דורון מני: אני אומר לכם שבתזכיר חוק מצוינת המילה "|מבקרים".

דורון מני: הכוונה היא להפריט את כל הנושא של מניעת דליקות.

דורון מני: אמנם זה מוסתר - להפריט, לקחת את זה מידינו ולתת את זה למכוני רישוי פרטיים על מנת שמישהו יעשה הון, ואני לא רוצה אפילו לחשוב איך אותם מכונים יתנו את האישורים האלה, אישורי הגמר והאכלוס, כאשר לנו תהיה אפשרות לבדוק מדגמית, את אותם מבנים, להעיר ולהאיר.

דורון מני: אני חושב אתם לא צריכים לישון בשקט כשזה יקרה, כי גם המכוניות שעוברות את מכוני הרישוי, אתם יודעים בדיוק מה קורה שם.

דורון מני: לטעמי, כמי שאמון על הנושא הזה בחולון, בת ים ואזור, אני לא רואה אדם שיבצע את העבודה נאמנה יותר מלוחמי האש, כי אנחנו גם בודקים את המבנים האלה מתוך זה שראינו את המקרים האלה, אנחנו יודעים איך האש מתנהלת.

דורון מני: אותו הנדסאי, עם כל הכבוד, למד מהספרות.

דורון מני: גם אנחנו למדנו מהספרות אבל גם חווינו את האש בפנים.

דורון מני: אנחנו מכירים את החום באזניים ובפנים, אנחנו יודעים איך אנשים נמלטים בזמן דליקה, אנחנו יודעים גם איך לוחמי האש נכנסים בזמן השריפה, ואנחנו גם עליהם מגינים.

דורון מני: זה לא יקרה כאשר יהיו מכוני רישוי.

דורון מני: לכן אני מבקש להיות טיפה אחראים גם בנושא של תזכירי החוק וכל השמועות האלה שמתרוצצות בתחנות הכיבוי.

דורון מני: סיר הלחץ בתחנות הכיבוי הוא כזה שלנו כבר קשה להרגיע אותם.

דורון מני: האוצר, לדעתי, שותל כל מיני דברים, להוריד 40%, זכות ההתארגנות, שותלים בכוונה.

דורון מני: זו פסיכולוגיה בגרוש שעלינו לא עובדת, אבל על הכבאים בשטח היא עובדת.

דורון מני: הם לא מסוגלים לעבוד.

דורון מני: אז אני מבקש שמפה גם תצא קריאה כזו.

נועם אילן: אני מארגון הכבאים.

נועם אילן: אני פונה למר גנות, המנכ"ל.

נועם אילן: התייחסתם קודם לצוות.

נועם אילן: יש פה צוות הקמה.

נועם אילן: הזכרת לנו שהצוות ידבר עם ארגון הכבאים.

נועם אילן: אני חושב שבצוות צריך להיות נציג של ארגון הכבאים, כדי לזרז את כל התכניות, כי אנחנו מייצגים את כל הכבאים במדינת ישראל.

שלי יחימוביץ': ההערה האחרונה היתה מאד במקומה, והיא בבסיס הדברים.

שלי יחימוביץ': אני מאחלת ליעקב גנות הצלחה בתפקיד החדש שלו.

שלי יחימוביץ': אני יודעת שהוא עתיר כישורים והוא יעשה אותו על הצד הטוב ביותר.

שלי יחימוביץ': אני לא מבינה את העניין הזה שהצוות ידבר עם הכבאים.

שלי יחימוביץ': איפה נמצאת תורת הלוחמה באש?

שלי יחימוביץ': איפה נמצא הידע?

שלי יחימוביץ': איפה נמצאת ההכרה של הציוד?

שלי יחימוביץ': איפה האנשים המקצועיים, היחידים בארץ שיודעים להתמודד עם הדליקות?

שלי יחימוביץ': – במערך הכיבוי.

שלי יחימוביץ': אתם ידברו?

שלי יחימוביץ': לא, הם צריכים להיות בצוות.

שלי יחימוביץ': הרי להם יש את הידע.

שלי יחימוביץ': אנחנו תמיד באים בטענות לאוצר שהם גם נעשים מומחים לענייני חינוך ומומחים לענייני רווחה ומומחים לכל עניין בשבתם כפקידי אוצר.

שלי יחימוביץ': אז כאן אני ממש מפצירה בך, גנות, שלא תיכנסו לפאזה המאד בעייתית הזו, שהיא בעיקר גוררת חוסר מקצועיות.

שלי יחימוביץ': יש בה מידה של ארוגנטיות אבל עיקר הסכנה שלה היא חוסר מקצועיות, כיוון שהמקצועיות נמצאת שם.

שלי יחימוביץ': לא יעזור כלום.

שלי יחימוביץ': תהפכו את הכל, הם יודעים, אתם לא.

שלי יחימוביץ': זו עובדה.

שלי יחימוביץ': לכן ההערה שהצוות צריך לכלול בתוכו אנשים מקצועיים מתוך מערך כיבוי האש היא הערה בסיסית שבכלל לא היתה צריכה להיאמר כי היא היתה צריכה להיות מובנת מאליה.

שלי יחימוביץ': אני מסתייגת מתזכיר החוק הזה.

שלי יחימוביץ': הורתו ולידתו בחטא.

שלי יחימוביץ': קודם כל, הוא לא היה כזה עד כמה ימים לפני ישיבת הממשלה שאישרה אותו.

שלי יחימוביץ': היה לי את התזכיר הקודם שעמד להיות מובא לפני הממשלה, ואז, בחופזה, מהירות ופאניקה – הוא הובא.

יעקב גנות: עוד לא אושר, אני לא יודע על מה מדברים.

שלי יחימוביץ': התזכיר ש - - היתה החלטת ממשלה, - - יובא אחר כך.

יעקב גנות: אגלה לך סוד – עוד לא קראתי אותו.

שלי יחימוביץ': אז אני קראתי אותו, כי חיכיתי לו.

שלי יחימוביץ': ובינתיים היה בידי התזכיר הקודם, שהוא עמד להיות מובא, ובו היה מדובר על הקמת יחידת סמך במשרד הפנים, ואז, בבהילות רבה ביותר התזכיר שונה, כך שזה יעבור למשרד לביטחון הפנים.

שלי יחימוביץ': אני לא בטוחה שזה נעשה במחשבה תחילה.

שלי יחימוביץ': יש לי שני  נוסחים של תזכיר חו.

שלי יחימוביץ': אחד – כשמדובר על מערך כיבוי כיחידת סמך במשרד הפנים.

יהודה זמרת: אין לנו - - אני הפצתי תזכיר אחד, לא שניים.

יהודה זמרת: לא נאמר בו - - נאמר שמיחידה במשרד הפנים אפילו לא יחידת סמך.

יהודה זמרת: בשלב מסוים הממשלה קיבלה החלטה.

יהודה זמרת: לפני 3 שבועות הופץ תזכיר, ולפני כשבוע קיבלה הממשלה - -

שלי יחימוביץ': טוב, לגופו של תזכיר החוק שמונח לפנינו - -

יהודה זמרת: התזכיר לא מונח פה.

שלי יחימוביץ': רגע, אתם לא רוצים שאתייחס לתזכיר?

קריאות: - --

יעקב גנות: הממשלה החליטה שני דברים עקרוניים:  אל"ף, להעביר את האחריות ממשרד הפנים למשרד לביטחון פנים, ודבר שני - להקים צוות הקמה בראשות מנכ"ל המשרד לביטחון הפנים, והיועץ המשפטי של המשרד לביטחון פנים בשיתוף פעולה עם כולם – להמשיך להוביל.

יעקב גנות: עוד לא דובר על כלום.

שלי יחימוביץ': אז הנה תזכיר החוק העדכני, לידיעתך, שיגיע גם אליך, להערות.

שלי יחימוביץ': אז תן לי להעיר את ההערות שלי.

שלי יחימוביץ': קודם כל, אתחיל בזה, וזה ליבת העניין, ויש לי תחושה שזה האינסנטיב של כל המהלך והוא היה כזה מהתחלה כשדיברו על רפורמה.

שלי יחימוביץ': בסוף, מה שבוער בעצמותיו של האוצר ובעצמותיו של ראש הממשלה זה לפרק את ארגון העובדים של הכבאים.

שלי יחימוביץ': שם יש את היצרים.

שלי יחימוביץ': עליהם הם שמו את הפוקוס.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שזה בלתי סביר בעליל.

שלי יחימוביץ': הרי אם אנחנו מחפשים אשמים, ואני לא רוצה לחפש אשמים, אבל בזה המדינה עוסקת מאז האסון, בחיפוש אשמים - יש הרבה אשמים, קשה לשים את הפוקוס על אחד, אבל יש גוף אחד שאנחנו יודעים שהם לא אשמים וזה שירותי הכיבוי, ואותם כבאים שעבדו במיומנות, במקצועיות, שהתריעו, שזעקו, שהיו מודעים כל הזמן למה שקורה, באו והתחננו – תנו לנו להציל חיי אדם.

שלי יחימוביץ': הם לא באו והתחננו לעוד שכר.

שלי יחימוביץ': עכשיו, מה עושים?

שלי יחימוביץ': מה הכוונה?

שלי יחימוביץ': – להלום בהם בעת המעבר, להלום בהם, לקצץ בזכויותיהם, לפרק את זכות ההתארגנות שלהם, להפוך אותם לעובדים בשכר כמו  זה ששמענו מפי השכר לביטחון פנים – שמשתכרים השוטרים.

שלי יחימוביץ': אגב, הוא ישב כאן ודיבר שלא ייתכן ששוטר ישתכר 4,500 שקלים לחודש.

שלי יחימוביץ': הוא סיפר על שכר השוטרים שהוא מזעזע.

שלי יחימוביץ': והוא דיבר על כוח אדם פחות טוב שמגיע בגלל השכר הנמוך הזה.

שלי יחימוביץ': אז אתם רוצים לקחת ארגון שיש לו אתוס, יש לו תורת לחימה, יש לו עובדים משובחים ביותר שעוברים הכשרה רצינית ביותר, ואתם רוצים לפרק אותם ולהפוך אותם לאבק אדם.

שלי יחימוביץ': כשאני קוראת שעובד הרשות וארגון העובדים המייצג עובדים של הרשות לא ינקטו שביתה מלאה או חלקית וצעדים ארגוניים כלשהו – לא יטלו בהם חלק, בכל הקשור לפעילות מבצעית של הרשות, פעולות אימון, תרגילים והכשרה -  למה צריך את זה?

שלי יחימוביץ': הם אי פעם, אי פעם בהיסטוריה של מדינת ישראל חיבלו בפעילות מבצעית?

שלי יחימוביץ': אי פעם נרשם בהיסטוריה שכבאי לא הלך לכבות דליקה בגלל עיצומים?

שלי יחימוביץ': לא היה דבר כזה.

שלי יחימוביץ': הרי תזכיר החוק בא לשנות מציאות קלוקלת.

שלי יחימוביץ': שם המציאות הקלוקלת?

שלי יחימוביץ': למה מתנפלים עליהם?

שלי יחימוביץ': הם אי פעם לא הלכו לכבות שריפה?

שלי יחימוביץ': למה זה צריך להיכתב, בכלל?

שלי יחימוביץ': הרי ברור שהאנשים האלה  - האתוס שלהם, האידיאולוגיה שלהם היא לרוץ ולכבות שריפה ומייד.

שלי יחימוביץ': מעבר לזה, יש המון פגיעה במעמד שלהם.

שלי יחימוביץ': אתן רק כמה דוגמאות.

שלי יחימוביץ': קודם כל, כל העניין של העסקה במשמרות – יורד מהפרק.

שלי יחימוביץ': הרכיב של ה-40% בגין העסקה במשמרות.

שלי יחימוביץ': שנית, בעת ההעברה מהמבנה שלהם היום למשרד לביטחון הפנים הם חווים פגיעה מאד קשה בתנאי השכר, בזכות ההתארגנות, ובעוד זכויות, אבל הם לא רשאים אפילו להגיד – אז תנו לנו פיצויי פיטורין ונלך.

שלי יחימוביץ': אם הם לא יגיעו להסכמה, הם יועסקו בתנאים שיקבע הגוף החדש שיוקדם.

שלי יחימוביץ': כלומר, יש כאן אקט של לקחת 1,600 איש טובים מאד, ופשוט להפוך אותם לבובות משחק, לפגוע בזכויות שלהם בצורה מאד בסיסית.

שלי יחימוביץ': מעבר לזה, מערך מניעת הבדיקות עובר לבודקים חיצוניים.

שלי יחימוביץ': היום, מפקחים הם חלק ממערך הכיבוי.

שלי יחימוביץ': מה זה אומר?

שלי יחימוביץ': נתרגם את זה לשפת ההפרטה – בודק חיצוני זה שירות שאתה יכול לעשות ב- outsourcing, ואז אתה מפריט חלק משירותי הכיבוי, שזה דבר שחששנו ממנו מלכתחילה.

שלי יחימוביץ': בהקשר הזה, מר גנות, אולי זה נשמע לך שולי – בכל העולם המערבי, בארצות הכי קפיטליסטיות, ארגוני העובדים של הכבאים הם ארגונים חזקים, ובצדק.

שלי יחימוביץ': זה צריך להיות ארגון אזרחי, לא צבאי, לא משטרתי, חזק, שיודע לעמוד על זכויותיו, שהעובדים שם ניהנים מהכשרה טובה, שהעובדים שלו מקבלים שכר טוב, שלא משליכים אותו לעת זקנה, שאנשים יכולים גם להתבגר בתוך הארגון אחרי שהם נפצעו ונשמו עשן ונתנו בעצם את חייהם למקום הזה.

שלי יחימוביץ': יש לי תחושה שבתוך הסיפור הזה, זה העניין.

שלי יחימוביץ': ועוד אני אומר דבר אחד: ההמתנה, עד שתהיה סטנדרטיזציה, ועד שיגיעו להסכמים, זה סוג של הפקרה חוזרת של חיי אדם.

שלי יחימוביץ': כשיושב כאן אמנון ואומר שהוא צריך 300 כבאים עכשיו, הוא לא צריך אותם כדי שהם יעשו לו קייטרינג לבית או יגזמו לו את הדשא בבית, זה כדי להציל חיי אדם.

שלי יחימוביץ': וככל שנמתין למשאים ומתנים הרי זה דבר שאנחנו יודעים שצריך.

שלי יחימוביץ': אנחנו יודעים שצריך כבאים, יודעים שצריך ציוד.

שלי יחימוביץ': הם יודעים איזה ציוד צריך.

שלי יחימוביץ': למען השם, תזמינו כבר את הציוד, ותוסיפו 300 כבאים במיידי, מה צריך עוד אסון אחד שיקרה עד שיתקבלו כל ההחלטות?

שלי יחימוביץ': הרי זה דבר שלא משנה איזו ועדה תשב ולאיזה מסקנות היא תגיע, ואיזה מבנה היא תייצר – זה יהיה שם.

שלי יחימוביץ': אתה קונה עכשיו, במיידי, כבאית, או מנוף מיוחד שמגיע לקומות גבוהות, מה שאין כמעט היום בארץ, הרי אתה לא תזרוק את המנוף הזה לפח.

שלי יחימוביץ': בכל מבנה שהם לא יהיו – אתה תשתמש בו בכל מערך שהוא.

שלי יחימוביץ': אז זה  עניין של חירום, של הצלת חיי אדם, של פיקוח נפש כאן ועכשיו, בלי קשר לסטנדרטיזיציה, בלי קשר לתזכירי חוק, בלי קשר להחלטות ממשלה.

שלי יחימוביץ': עכשיו, דחוף, כאן ועכשיו – 300 כבאים וציוד שצריך להיות מוזמן עכשיו.

שלי יחימוביץ': אני יודעת שחלק כבר הוזמן, אבל שים לב – גם מה-100 מיליון, מה שהם כבר הזמינו – מתי יגיע?

אמנון אמיר: בין שנה לשנה וחצי.

שלי יחימוביץ': אתה מבין?

שלי יחימוביץ': אין לנו זמן, אין לנו זמן וגם אין לנו את הפריבילגיה להתכונן למלחמה שהיתה, כי נאמר כאן נכון – המלחמה שהיתה, כולם זוכרים את המטוסים שמכבים יער בוער.

שלי יחימוביץ': מי אמר לך שהמלחמה הבאה לא תהיה במגדלי עזריאלי, חס וחלילה?

שלי יחימוביץ': או באיזה שהוא מקום אחר?

שלי יחימוביץ': בואו ניערך למלחמה הבאה באש, ובואו נדאג שכאן ועכשיו יהיו כלי הנשק המינימליים כדי להתמודד אתם.

יעקב גנות: אדוני - -

דוד אזולאי: אני מציע, היות שידברו עוד חברי כנסת ועוד אנשים – אני לא רוצה ליצור פה דו שיח.

דוד אזולאי: תרשום את הדברים ואני אאפשר לך להגיב על הכל.

משה אבוטבול: אני ראש העיר בית שמש וממלא מקום של יושב ראש מרכז השלטון המקומי.

משה אבוטבול: אכן ועדת הביטחון של המרכז לשלטון מקומי התכנסה בראשותו של אבי נעים, ראש המועצה המקומית בית אריה עופרים, ודנו בכל הנושא של מערך הכבאות לקראת ההליכה לשינוי בנושא.

משה אבוטבול: אני רוצה לברך את יעקב גנות לרגל היכנסו לתפקיד.

משה אבוטבול: מרזי העשייה הישראלית – לפני חודש נפגשנו פה, בכנסת, מנכ"ל משרד התחבורה, לגבי כביש ראשי 38 וכביש 10 והיום אנחנו נפגשים לגבי נושא אחר, אז ככה אנחנו נעשה השקה לכל הדברים, בסופו של דבר.

משה אבוטבול: יהיה קל לכבאיות להגיע מהר יותר אם הכבישים יהיו מסודרים.

משה אבוטבול: אז קודם כל – ברכות לתפקיד החדש שלך.

משה אבוטבול: אני רוצה לומר שיש לנו כמה דברים שחשוב לנו שהיושב ראש ידע והחברים ידעו, לגבי העמדות שלנו.

משה אבוטבול: אנחנו גם הצגנו פה נייר עמדה שחילקנו, והבאנו לידי ביטוי איך מקובל בהרבה ארצות בעולם לגבי הנושא הזה של הכבאות.

משה אבוטבול: למשל – באוסטרליה יש ארגון של כבאים מתנדבים, יש למשל בברזיל – ארגון כבאים שהוא צבאי, בכלל, ולא נקשר בכלל לרשויות.

משה אבוטבול: אם ניקח למשל את קנדה – זה כבר משרד ההגנה מטפל בחלק מהמפעלים שמטפלים בזה.

משה אבוטבול: בצרפת יש ארגון של 190 אלף מתנדבים, ובפריז – זה חלק אנשי צבא.

משה אבוטבול: בגרמניה יש גם בריגדות של מתנדבים, של 24 אלף.

משה אבוטבול: אנחנו לא נכנסים עכשיו למהות אבל זה בא ומוכיח שזה נמצא בתוך משרד הפנים, זה לא דבר טבעי.

משה אבוטבול: יותר טבעי שזה יופיע במקומות אחרים, לכן, ראשית כל, אנחנו באים לומר שאנחנו מעדיפים וחושבים שעדיף שזה ייכנס למשרד לביטחון הפנים או לחילופין – למשרד הביטחון עצמו.

משה אבוטבול: אין לנו עניין שזה יישאר במשרד הפנים

אריה ביבי: יש כבר החלטה.

משה אבוטבול: אנחנו שלמים עם ההחלטה ושמחים שאתם עושים דברים נבונים.

משה אבוטבול: דבר נוסף, הייתי רק רוצה לומר שאנחנו, למרות ההחלטה הזו, חייבים לבצע סקר נכסים על מנת לבדוק את כל העלויות שהשקיעו הרשויות.

משה אבוטבול: יש מקרים שזה נמצא בכלל במבנים ששייכים לרשות, אז לא יכול להיות שזה יעבור מהרשות למקום אחר בלי שתשופה הרשות.

משה אבוטבול: הרשויות השקיעו במשך שנים רבות כספים רבים, גם בנושא של כבאיות או דברים מהסוג הזה - ולא ייתכן שהן לא ישופו.

אריה ביבי: אתם צריכים להגיד תודה רבה - -אתם תפסיקו לשלם עוד מעט.

קריאות: - -

דוד אזולאי: הם כבר עכשיו יפסיקו לשלם, עד למעבר, ואז הבעיה היא יותר קשה.

משה אבוטבול: כאשר הממשלה החליטה על חוק תאגידי המים, אז שיפו אותנו, הרשויות, בנושא של הקמת מכוני הטיהור, לגבי כל מיני דברים שהרשויות השקיעו.

משה אבוטבול: אז אנחנו גם מצפים שגם אם עושים מעבר מסוים ייערך סקר נכנסים ושכל מי שהשקיע - מי שמקבל את זה צריך להשיב חזרה דברים שאנחנו השקענו.

משה אבוטבול: דבר אחרון, יש מקומות שבהם המצב מצוין.

משה אבוטבול: בערים מסוימות זה מחלקות טובות שפעילות.

משה אבוטבול: היינו מצפים שלא ישנו שם את הסטאטוס.

משה אבוטבול: במקומות שזה מצוין ועובד יפה בתור מחלקות עירוניות, לא היה כדאי.

משה אבוטבול: אנחנו בעד זה לבחון את זה, להשאיר את זה, כדי שלא יהיו סתם ערבובים.

דוד אזולאי: אז מה אתה מציע, שחלק משירותי הכבאות יהיו מחלקות עיריה - -

משה אבוטבול: במקומו שזה פועל מצוין, והכל בסדר – לשקול את זה.

משה אבוטבול: תראו, בתאגידי המים עשו את זה גורף והיום אנחנו מבכים מרה.

משה אבוטבול: אז – לבדוק, להתעניין, וכמובן שהדבר החמישי שביקשנו, שמרכז השלטון המקומי יהיה שותף בכל הדיונים, בכל הדברים, כדי שלא נמצא את עצמנו סתם עומדים וצועקים.

משה אבוטבול: כל נושא כוח האדם שגם דנו בנושא הזה, אנחנו לא חותכים עמדה בנושא הזה.

משה אבוטבול: אנחנו טוענים שצריך דיון מעמיק בנושא הזה, על דברים שהם לא פשוטים חייבים דיון מעמיק.

משה אבוטבול: לסיום – אני רוצה לגבות את הכבאים היקרים שנמצאים בארץ, שעושים עבודה נאמנה.

משה אבוטבול: אני יודע בדיוק כמה אתם נאבקים על כל נפש בישראל.

משה אבוטבול: מגיעה לכם תודה והוקרה  על כך.

משה אבוטבול: אני, ביוזמה אישית – את אחת הכיכרות בבית שמש אקרא על שם לוחמי האש, לעילוי נשמת הנספים.

משה אבוטבול: זו כיכר חדשה, וזה אקט של הזדהות.

משה אבוטבול: דבר אחרון – אני מנצל את הבמה הזו כדי לבקש: חברים יקרים, פה אני מתחבר לדברים של חברת הכנסת יחימוביץ: להפסיק לחפש אשמים.

משה אבוטבול: להתחיל לעבוד עבודה קשה כדי לפתור את הנושא הזה, ואם כבר מדברים על לא לחפש אשמים, אז לדעתי אנחנו עושים עוול נורא וגדול כשאנחנו מנסים למקד ולהעביר את כל הזובור לפתחו של סגן ראש הממשלה ושר הפנים אלי ישי.

משה אבוטבול: אני עצמי החתמתי באופן אישי 100 ראשי רשויות שמגבים את שר הפנים ולא מוכנים לכל העליהום הזה שעושים עליו.

משה אבוטבול: עצם העובדה שבמשך שנים הוא התריע וביקש עוד ועוד תקציבים למען הנושא הזה, זה אומר הכל.

משה אבוטבול: בואו נתחיל להפשיל שרוולים, לעבוד יחד בשיתופי פעולה.

משה אבוטבול: זה המסר שצריך לצאת לעם ישראל וכל מתקפה, לדעתי, היא מתקפה פוליטית.

אריה ביבי: אדוני, הישוב ראש, חברים – קודם כל אני רוצה לברך שני אנשים.

אריה ביבי: את השר לביטחון פנים שמינה את מר גנות.

אריה ביבי: אני חושב שזה מנוי ראוי.

אריה ביבי: אני מכיר אותו מעל ל-40 שנה.

אריה ביבי: עשינו דרך ארוכה ביחד- קורס קצינים ביחד, מ"פ ביחד, פו"ם, ביחד, רצנו דרך ארוכה ביחד ואני מאמין שהוא האדם הנכון במקום הנכון.

אריה ביבי: מעבר לכך, אני רוצה שנזכור שרק שלשום קראנו לחבורה הזו – גיבורים, לא מזמן.

אריה ביבי: ישבנו פה ואמרנו להם – אתם גיבורים, אתם הצלתם את המדינה.

אריה ביבי: נכנסתם לתוך האש.

אריה ביבי: לכן, החבורה הזו, גם, צעדה פה בכנסת לפני השריפה הגדולה, והיא לא ביקשה כוח אדם.

אריה ביבי: לא ביקשה משכורת.

קריאה: ביקשנו כוח אדם.

קריאה: ציוד וכוח אדם.

קריאה: משכורת לא ביקשנו.

אריה ביבי: ועכשיו אנחנו פוגשים את החבורה הזו שיושבת כאן.

אריה ביבי: לחבורה הזו, קודם כל – החלטת ממשלה צריך לקיים.

אריה ביבי: ואם לא קיימו מזה שנים החלטת ממשלה, צריך לעבור סעיף סעיף ולעבור על כל  - -איפה לא קוים, צריך לבדוק, לרכז את כל הסעיפים האלה, ולהתחיל לממש.

אריה ביבי: זה, אחד.

אריה ביבי: דבר שני -  גם ניתוק המגע של הרשויות – הייתי מעדיף שמר בוחבוט שאני מעריך מאד – יש גם מדינה לנהל.

אריה ביבי: ניתוק מגע זה לא לנהל - -

דוד אזולאי: אבל מה אתה מצפה, ברגע שמישהו נוהג בחד צדדיות ואף אחד לא שאל  - -

קריאות: - -

דוד אזולאי: מדובר על נכסים במליארדים.

דוד אזולאי: שמישהו ידבר אתם.

דוד אזולאי: קיבלו החלטה בלי לדבר אתם.

אריה ביבי: לכן זה הסעיף הבא שלי – חייבים לקיים הידברות עם כל הגורמים.

אריה ביבי: ואני מאמין שיעשו את זה.

אריה ביבי: אני מאמין שיעשו את זה.

אריה ביבי: ושום החלטה, ברור.

אריה ביבי: כל נושא הפריסה לא יתקבל בלי שיהיה איש כיבוי, מומחה לכיבוי, שהוא, בעצם, האיש המקצועי.

אריה ביבי: וזה גם ברור.

אריה ביבי: נושא של זכות השביתה – אני חושב שזה נושא שאסור להוציא מהידיים שלהם.

אריה ביבי: מקום המדינה ועד היום לא השתמשו בזה.

אריה ביבי: לאש הם תמיד הלכו ותמיד ביצעו.

אריה ביבי: כלומר, אפשר לעשות להם זכות שביתה פרט לאש.

אריה ביבי: זאת אומרת, אם יש משהו מבצעי – אין מה לדבר, צריך לעשות את זה.

קריאה: גם כשלא קיבלנו שכר- תמיד כיבינו שריפות.

דוד אזולאי: נכון.

דוד אזולאי: מי שמכיר את מערך הכבאות – אני לא זוכר שהכבאים עשו שביתה.

דוד אזולאי: גם אם היו עיצוצים, הם תמיד יצאו לפעולות כיבוי.

אריה ביבי: אני מאמין ברפורמה, ואני אמרתי לך- הייתי בישיבה הזו עוד לפני השריפה, ואז דיברנו, ואם אתה זוכר אני אמרתי שכל כוחות ההצלה חייבים להיות בידי גוף אחד.

אריה ביבי: עדיין אנחנו עושים עוד טלאי, ותזכרו את זה.

אריה ביבי: חייבים להכניס את כיבוי אש, את מד"א, את זק"א,  וגם פיקוד העורף חייב להיות בביטחון הפנים.

אריה ביבי: כי עכשיו אנחנו עושים טלאי – רק מביאים את כיבוי האש.

אריה ביבי: לדעתי כל כוחות ההצלה צריכים להיות ביחד.

אריה ביבי: ואתמול הייתי מאד מוטרד כאשר שמעתי את השר בגין ואת מה שהקצו לרעידות האדמה.

אריה ביבי: זה כלום, זה רק להקים מטה.

אריה ביבי: אז אם ניקח גם את זה בחשבון, ואני אומר לכם: כל פעם מדברים על השבר הסורי אפריקאי ועל רעידת האדמה שצריכה לקרות – גם את זה צריך לקחת בחשבון.

אריה ביבי: חייב להיות מפתח מסודר לציוד, לכוח אדם, לסולמות, מסודר אבל ארצי.

אריה ביבי: ולא ייתכן שאנחנו נעמוד עם 8,000 נפש לכבאי כי זה איום, מול אלף איש לכבאי בכל העולם.

אריה ביבי: בואו נמתן את זה אפילו.

אריה ביבי: נתחיל עם חצי.

אריה ביבי: כעת, בנושא ששמעתי היום – הנושא של רישומים, לתת אישורים.

אריה ביבי: אנחנו כבר למדנו על ההפטרות – לא כל דבר הוא הפרטה ולא כל דבר הוא כסף.

דוד אזולאי: אתם מתכוונים לאישור - -

דורון מני: חוות דעת למבני מגורים על גבי ההיתר, מגורים מפעלים וכדומה- רוצים להפריט למכוני רישוי.

אריה ביבי: אנחנו יודעים מה זה הפרטות.

אריה ביבי: לא כל דבר זה כסף.

אריה ביבי: יש מדינה, אתם שוכחים.

אריה ביבי: יש דברים שלא מפריטים.

אריה ביבי: כמו שרצו להפריט את שירות בתי הסוהר, ואז אנחנו התקוממנו.

אריה ביבי: אני חושב שיש דברים שלא מפריטים.

אריה ביבי: אי אפשר להפריט את חיל האוויר, אי אפשר להפריט את סיירת מטכ"ל.

אריה ביבי: אנחנו כבר מאבדים את הראש עם ההפרטות האלה.

אריה ביבי: אסור לנו לתת יד לנושא הזה.

אריה ביבי: אני אומר לך שאני, כחבר כנסת פה, וחברי כנסת אחרים, לא ניתן שיגעו בכבאים כהוא זה.

אריה ביבי: אם צריך רה-דרוג, אם צריך לסדר להם את המשכורות – לחדשים אפשר לעשות סידור אחר.

אסי לוי: אחרי שדיבר משה אבוטבול, אין לי מה להוסיף.

שוקי אמרני: שני דברים.

שוקי אמרני: דבר ראשון – ישנה החלטת ממשלה ואנחנו, כמשרד הפנים, נסייע ככל שניתן למשרד לביטחון הפנים בכל הפעילות, בעבודות המנהלת.

שוקי אמרני: שוחחתי עם מר גנות, המנכ"ל ונגיש את כל הסיוע.

שוקי אמרני: אנחנו בהחלט סבורים שיש כאן נושאים שקשורים לשלטון המקומי – צריך לתת את הדעת, ואנחנו, כחלק מאותה מנהלת נפעל כדי שהנושאים האלה של השלטון המקומי, והנושאים שקשורים לעובדים, לכבאים – הנושאים האלה יובטחו.

שוקי אמרני: אני רוצה לומר עוד דבר בקשר למתן מענה הביניים.

שוקי אמרני: אני חושב שנאמרו פה דברים מאד נכונים.

שוקי אמרני: צריך לתת את הדעת לגבי מענה בתקופת הביניים הזו שקיימת, בהקשר הזה לאותו סכום שהצליחו להשיג אותו אחרי הרבה מאד זמן, אותם 100 מיליון מפורסמים, שמהווים כמעט 18% גידול בתקציב מערך הכבאות.

שוקי אמרני: תהליכי הרכש התחילו עם נציגי כבאות והצלה ובהקשר הזה רק להוסיף ולומר ששר הפנים מצא לנכון לשלוח מכתב אישי לכל האיגודים בתוך מערך הכבאות, בבקשה שיירתמו כדי שתהליך הרכש ייעשה במהירות המקסימאלית.

חמד עמאר: קודם כל אני רוצה לברך את המנכ"ל החדש ולאחל לו הצלחה.

חמד עמאר: אני חושב שהפסידו אותך במשרד התחבורה.

חמד עמאר: אני פגשתי אותך בוועדת הכלכלה וראיתי את העבודה הטובה שאתה עושה שם.

חמד עמאר: אני יודע שאתה תעשה את העבודה גם במשרד לביטחון הפנים.

חמד עמאר: אני חושב שהצעד של העברת הכבאות למשרד לביטחון הפנים, הכל תחת קורת גג אחת -  הוא צעד מאד חכם.

חמד עמאר: אני הכרתי את מר גנות מוועדת הכלכלה, מהעבודה שלו.

חמד עמאר: כל מה שהוא דיבר שם – ראינו תזוזה, דברים בוצעו, ותאריכים שהוא נתן לפתיחת כביש, למשל – תמיד היו בזמן.

חמד עמאר: כל הדברים שהוא הבטיח – הוא קיים.

חמד עמאר: אני חושב שהעברת הכבאות למשרד לביטחון הפנים הוא צעד מאד חכם, אבל, אדוני המנכ"ל, צריך לקחת את הנושא של הכבאות כנושא לאומי.

חמד עמאר: נושא של עבודה שנוגעת לכל נקודה ונקודה בארץ.

חמד עמאר: לא יהיה מצב שנבוא ונעבה מקום ובמקום אחר לא נעבה.

חמד עמאר: לקחת את הנושא – גם  של כבאות וגם של כוח אדם בכל הארץ.

חמד עמאר: שלא יקרה מצב שבקרית שמונה תהיה שריפה, ייקח רבע שעה להגיע, אום תהיה שריפה באבו גוש ייקח שעה להגיע.

חמד עמאר: צריך להיות שווה בשווה.

חמד עמאר: אני ביקרתי בתחנת כיבוי בטבריה לפני השריפה בכרמל.

חמד עמאר: ישבתי שם עם יושב הראש וגם עם המפקד.

חמד עמאר: אמרו לי שהם אחראים על מע'ר.

חמד עמאר: אמרו לי שלוקח להם להגיע למע'ר, אם תהיה שריפה בבית – יותר מחצי שעה.

חמד עמאר: ולוקח זמן שבית יישרף – תקנו אותי הכבאים – 7 דקות.

חמד עמאר: זה אומר שמהתחלת שריפה של בית במע'ר עד גמר השריפה זה 0-7 דקות.

חמד עמאר: עד הגעת הכבאית, אם אין פקקים,  זה חצי שעה.

חמד עמאר: אז לבד תחשב את זה, על זה אנחנו צריכים לעבוד ולהסתכל היום.

חמד עמאר: אנחנו מדינה מאוימת.

חמד עמאר: היום רק קראתי בעיתון "הארץ" שתל אביב תהיה המוקד של הטילים בעתיד.

חמד עמאר: ואני שומע כאן והזכיר את זה  - -

אריה ביבי: אז אתה צריך להיות רגוע.

חמד עמאר: אני גר בצפון ואנחנו רגילים.

חמד עמאר: על פקיעין ירו 120 קטיושות ואף אחד לא עזב את הבית שלו.

חמד עמאר: אין לנו מה לדאוג, אנחנו מאמינים בגורל.

חמד עמאר: אין לנו הרבה מה לחשוש ולחשוב.

חמד עמאר: אמר דבר חשוב נציג הוועד – היום כולם מתרכזים בכיבוי מהאוויר.

חמד עמאר: משקיעים את הכסף ושוכחים את הבניינים.

חמד עמאר: מסתכלים על הכל מזווית אחת של השריפה שהיתה בכרמל, שהיתה מאד קשה וזעזעה את כל המדינה.

חמד עמאר: אנחנו צריכים לחשוב על הדברים האחרים, אדוני המנכ"ל.

חמד עמאר: לחשוב שגם סולם ומנוף לא מגיעים לכל בניין ובניין.

קריאה: אנחנו יכולים לתת תשובה היום רק ל-13 קומות.

חמד עמאר: זה הדברים המדאיגים.

חמד עמאר: על הדברים האלה אנחנו צריכים להסתכל ולפתור.

חמד עמאר: היום, אחרי שהעברנו את זה למשרד לביטחון הפנים, אני יודע שההסתכלות שלך, המנכ"ל, היא הסתכלות כללית ו שתדע למוא את הפתרון לנושאים האלה, וגם לרכש הזה.

חמד עמאר: נושא שלישי שאני רוצה לדבר עליו- נושא הרשויות.

חמד עמאר: חייב להיות שיתוף פעולה עם הרשויות.

חמד עמאר: הרי התחנות נמצאות ברשויות.

חמד עמאר: התחנות יושבות על הבניינים שהרשויות בנו.

חמד עמאר: אין דבר כזה, אין מצב שלא יהיה שיתוף פעולה בין הרשויות למשרד לביטחון הפנים, לגוף המארגן החדש.

חמד עמאר: הם חייבים להיות שם, להיות חלק, והדבר החשוב –הכבאים.

חמד עמאר: האנשים.

חמד עמאר: אנחנו יכולים לבוא בטענות לכולם, אבל בשריפה בכרמל, הגוף היחידי שאנחנו לא יכולים לבוא בטענות זה לכבאים.

חמד עמאר: אני ביקרתי שם והייתי שם יותר מפעם וראיתי את העבודה שלהם.

חמד עמאר: הם עשו את העבודה נאמנה, נכנסו לתוך האש, לא פחדו, לא הססו, הדבר הראשון שעמד מולם זה הצלת חיי אדם, למצוא פתרון ולכבות את השריפה.

חמד עמאר: לכן אסור להתעלם מהכבאים, ואני חושב שלקחת אותם תחת המשרד לביטחון הפנים זה בשביל לשדרג אותם, לא בשביל לחפש איך לקרקע אותם.

חמד עמאר: צריך להיות להם מקום חשוב בכל גוף שיקום ובכל החלטה שתהיה.

איתן כבל: בוקר טוב לכולם.

איתן כבל: אני רוצה להתמקד בתפקיד שלנו כוועדה.

איתן כבל: לרגע פתאום נראה גם לי שהאסון וכל השריפה הוא סיפור רחוק שקרה מזמן.

איתן כבל: ככל שהימים עוברים הדברים ברורים וכל הדוחות שנכתבו על מערך הכבאות – אני זוכר את זה כמעט מהיום הראשון שלי בכנסת.

איתן כבל: יושב ראש הוועדה עסק בזה כל כך הרבה – אולי יותר מכל אחד אחר בבית הזה.

איתן כבל: ואני אומר לך, אדוני: התפקיד הכי חשוב שלנו זה לבדוק שהדברים אכן הולכים לקרות, כי נכון  לרגע זה לא הולך לקרות.

דוד אזולאי: למה?

דוד אזולאי: היו גם הצהרות בעיתונות.

דוד אזולאי: יש לי כותרות, אם אתה רוצה.

שלי יחימוביץ': גם יש כבר  שם לטייסת.

איתן כבל: הכל יש.

חמד עמאר: אני אומר שאם יש את המנכ"ל – זה איש שיכול להרים דברים ולהזיז.

איתן כבל: אומרים על יעקב גנות שהוא עוקר הרים וטוחנם זה בזה – אבל צריך שיהיו הרים שהוא יטחן.

איתן כבל: בסופו של עניין, עם כל המחמאות שאנחנו נותנים ליעקוב, אני אומר לכם –זה כמו כביש 38.

איתן כבל: לא היה מנכ"ל משרד תחבורה שלא הבטיח שהכביש הנורא הזה לא יטופל בתקופת כהונתו.

איתן כבל: הרבה מים עברו ושום דבר לא קורה בכביש 38.

יעקב גנות: זה קורה.

יעקב גנות: זה תוקצב ויוצא לדרך.

איתן כבל: כזו תשובה גם שמעתי בקדנציה הקודמת, בשאילתה.

איתן כבל: אבל נעזוב את זה, זה לא העניין.

איתן כבל: לגופו של עניין, אני אומר לכם: לרגע נדמה שהאויב הכי גדול אלה העובדים של מערך הכבאות.

איתן כבל: חברת הכנסת יחימוביץ הציגה את זה, ולא בפעם הראשונה, שכל מה שמחפשים זה להכניע אותם.

איתן כבל: ואחרי שהעובדים יוכנעו – הכל ייראה טוב.

איתן כבל: הבעיות יבואו על פתרונן.

איתן כבל: לכן אני אומר את זה לכם, כאן.

איתן כבל: אני גם מבקש שלא נתחיל להיערך לשלג באילת.

איתן כבל: בסופו של עניין, כל מה שאנחנו מבקשים ממערך הכבאות זה בראש ובראשונה את הדברים הכל כך דחופים, הכל כך ברורים, שנשפכו עליהם כבר אלפי ומיליוני מילים: תוספת כוח אדם, שבשביל זה לא צריך עוד ועדה ולא צריך עוד ישיבות ודיונים.

איתן כבל: הדברים ברורים מאליהם.

איתן כבל: את אותם כלים, מנופים שנדרשים לטיפול באירועים מיוחדים – אלה דברים שלא צריך עוד ועדות, למען השם.

איתן כבל: הוועדות וכל הפעולות האחרות אמורות לעסוק באיך ייראה מערך הכבאות בעוד זמן, אבל יש דברים שהם דחופים לעכשיו, וואי אפשר כל הזמן לסמוך על הנס.

איתן כבל: בכרמל זה לא עזר.

איתן כבל: לכן אני אומר לך אדוני, אני מבקש שנקבע כאן שכל חודשיים יתקיים כאן דיון עם לוחות זמנים ולוחות עבודה.

איתן כבל: שאנחנו לא רק נתכנס לומר את מה שאמרנו בפעם הקודמת ובקדנציה הקודמת – הקשבתי לך וזה כאילו דז'ה וו.

איתן כבל: כל אשר אנחנו אומרים ברגע זה כבר נאמר, על ידך, אדוני היושב ראש.

איתן כבל: ואין אדם נאמן יותר לעניין הזה ממך.

איתן כבל: לכן אני אומר – תפקידנו הוא לא לכסת"ח.

איתן כבל: אנחנו רוצים לראות ולהיווכח שאכן הדברים קורים.

איתן כבל: ולך, יעקב, אני מציע – תן את התשובות שלך.

איתן כבל: זה מסוג הדברים שכבר מילים לא תסייענה.

איתן כבל: אנחנו מצפים שבפעם הזו הדברים אכן יקרו, והרשימה היא ארוכה.

דני גולדשטיין: אפשר להוסיף כמה מילים?

דני גולדשטיין: אני חבר מועצת העיר רמת גן ומחזיק בתיק הכבאות של העיר, שזו מחלקה עירונית.

דני גולדשטיין: אתם מדברם כל הזמן על נושא הטייסת.

דני גולדשטיין: מה שאני למדתי בשנים שאני בכבאות – שאת השריפה הכי גדולה אפשר לכבות עם דלי מים, אם מגיעים אליה בזמן.

דני גולדשטיין: אם אנחנו מדברים על עוספיא, דלית אל כרמל - כל המקומות האלה – אין כבאית אחת, ואתם מדברים על טייסת, שמחירה כ-700 מיליון שקל – 200 מיליון דולר.

דני גולדשטיין: השאלה כמה כבאיות אפשר לקנות עם זה ועד כמה הטייסת הזו תיתן מענה.

דני גולדשטיין: יש היום שני סוגי יערות – היערות כמו בכרמל, ויש את יערות הבניינים שנמצאים במרכז הארץ, בגוש דן בעיקר, ובפירוש אין היום מענה לנושא הזה.

דני גולדשטיין: כמובן שאני מברך את המנכ"ל החדש ומציע לו, אם אפשר, שייצא עם הודעה מרגיעה לכבאים.

דני גולדשטיין: אנחנו פוגשים אותם יום יום והם בלחץ נוראי כי הם לא יודעים מה יקרה אתם.

דני גולדשטיין: זו הצעתי, ואני מודה לך.

דוד אזולאי: תודה, אדוני, אני בהחלט מצטרף לסיפה של הדברים ואתייחס לכך בדברי הסיכום.

דוד אזולאי: אדוני המנכ"ל, חבר הכנסת איתן כבל ביקש שהוועדה תעקוב בצורה יסודית אחרי המהלכים, אבל אנחנו כבר בבעיה כרגע.

דוד אזולאי: יש הצעה פרטית שאני הגשתי והיא עברה קריאה טרומית והתחלנו לקיים כאן דיון בוועדה.

דוד אזולאי: להפתעתנו הרבה, בדיון הראשון שהתקיים כאן, למעשה, כל נציגי הממשלה לא הופיעו, פרט לנציג משרד ראש הממשלה שהופיע ודיבר, ולאחר מכן הצטרף נציג את היועץ המשפטי של משרד הפנים.

דוד אזולאי: קיבלנו גם החלטה שהממשלה אומרת בעצם – תקדמו את החקיקה הפרטית הזו, אבל מצד שני אני שומע עכשיו על תזכיר חוק אחר.

דוד אזולאי: היועץ המשפטי של הכנסת הפנה מכתב למזכיר הממשלה בתאריך 23 לדצמבר, ובו ביקשנו  לדעת מה עלינו לעשות, איך עלינו לנהוג – האם עלינו לקדם את החקיקה הפרטית?

דוד אזולאי: האם להמתין לחקיקה הממשלתית?

דוד אזולאי: מצד אחד מאיצים בנו ואומרים:  תקדמו את החקיקה הפרטית.

דוד אזולאי: מצד שני אני שומע על חקיקה אחרת.

דוד אזולאי: אני באמת אומר: כוונתי היא אכן לקדם את החקיקה, ואנחנו רוצים לעשות סדר בנושא הזה, אבל אי אפשר כל הזמן לעבוד בשליפות מהמותן.

דוד אזולאי: מה יעשו פה חברי הוועדה, יישבו כאן וישחיתו את זמנם?

יואל הדר: ועדת שרים לחקיקה החליטה שהיא מבקשת מאדוני להשהות את הצעת החוק הפרטית עד שנקדם את הממשלתית.

דוד אזולאי: אז זה לא מה שמצוי בידי.

דוד אזולאי: אני מציע לך שתתעדכן.

דוד אזולאי: יש החלטה שאומרת שאפשר לקדם חקיקה בקריאה ראשונה, בתיאום עם 7 משרדי ממשלה.

דוד אזולאי: אז אני מציע לך שתתעדכן.

דוד אזולאי: אין לי טענות נגדך, זה בסדר.

דוד אזולאי: כולם כרגע נמצאים בהיסטריה- צריך לעשות משהו, לא חשוב מה.

דוד אזולאי: אבל 40 יום מאז השריפה עד לרגע זה לא נעשה דבר.

דוד אזולאי: הכל זה דיבורים בעלמא, שום דבר לא היה.

דוד אזולאי: יושבים פה הכבאים - שיקום מישהו ויגיד לי מהכבאים מה נעשה בארגון שלו, דבר אחד שנעשה אחרי השריפה הגדולה.

ויקטור חזיז: מה שנעשה זה מסע הפחדה בכל הארץ.

דוד אזולאי: לכן אני מבקש –אם אנחנו באמת מבקשים לקדם את נושא הכבאים, ולא חשוב כרגע מה ההחלטה, אבל כל החלטה שתתקבל - אנחנו פה בוועדה שמחים ונרצה לקדם אותה, אבל אנא מכם, תסללו דרך, תקבלו החלטות, תגידו ותנחו בצורה ראויה מה צריך לעשות, אחרת אני מודיע לכם: אנחנו כוועדה יודעים מה לעשות ולא נשב בחיבוק ידיים, מדובר פה בפיקוח נפש, שהוא מעל לכל.

יעקב גנות: הקשבתי בקשב רב רבותיי להערות של חברי הכנסת ושל כל הנוספים.

יעקב גנות: הערה אחת – אני מאד מודה לחבר הכנסת איתן כבל.

יעקב גנות: אני חושב, אני משוכנע - שדיוני המעקב שישמשו לי כמנופי לחץ לכל הגורמים רק יעזרו לי לקדם את הנושא.

יעקב גנות: אני אומר את זה בצורה ברורה.

יעקב גנות: בתפיסת העולם שלי דיוני סטאטוס ומעקב רק עוזרים להוביל מהלך.

יעקב גנות: אני משוכנע שכך צריך לעשות את זה, כדי שכל אלה שלא סתם בהחלטת ממשלה, לפי בקשתי, הכניסו סעיף נוסף שאומר שתוך 45 יום ראש המנהלת יביא את סטאטוס ההתקדמות של הקמת הרשות בפני הממשלה.

יעקב גנות: זה, מניסיוני ארוך השנים.

יעקב גנות: דבר שני – התכוונתי לסטנדרטיזציה לא כדי לעכב אלא כדי למנוע את המצב שכל גוף קונה ציוד מסוג אחר.

יעקב גנות: רק תיאום, כדי שאותו כבאי ממקום א' שמגיע למקום ב', יוכל להשתמש באותו סוג של ציוד.

יעקב גנות: זה לא מעבר לזה, זו לא התערבות.

יעקב גנות: דבר שלישי – מישהו בכלל מעלה על דעתו להוביל מהלך ללא שיתוף פעולה של הכבאים, של בעלי המקצוע?

יעקב גנות: מה, אני מבין בזה?

יעקב גנות: אני בקושי יודע להדליק מצת.

יעקב גנות: זה לא יעלה על הדעת.

יעקב גנות: וזו החלטה, ונציבות הכיבוי הם חלק אינטגראלי בתוך הצוות.

יעקב גנות: רבותיי, תפסתם אותנו בתוך ההעברה.

יעקב גנות: אם הוא היה מתקיים בעוד שבועיים הייתי יכול לדווח משהו.

יעקב גנות: עשיתי את הכל שמאתמול ועד היום – להעביר את הכל למשרד לביטחון הפנים.

יעקב גנות: אני מסתכל על השעון כל עשר דקות.

יעקב גנות: אני מקווה שפורמאלית, מאתמול עד היום כבר הכל עבר למשרד לביטחון הפנים, ואני אעשה את הכל ואני משוכנע שהרב גפני, את הנושא הפורמאלי של אישור התקנות – יבצע, כדי שנוכל לקדם את נושא הזמנת הציוד.

יעקב גנות: ציוד הוזמן אבל אני צריך לבדוק איפה זה נמצא.

שלי יחימוביץ': למה זה קשור לחבר הכנסת גפני, בגלל ההעברות?

יעקב גנות: כן.

שלי יחימוביץ': מה שאתה אומר זה שאנחנו צריכים להצביע בעד קיצוץ של מיליארד וחצי - -

יעקב גנות: לא דיברתי על זה, דיברתי על העברת הסעיפים התקציביים הפורמאליים.

שלי יחימוביץ': אבל כדי להעביר את התקציבים אנחנו צריכים לתמוך קודם במעבר למשרד לביטחון פנים.

שלי יחימוביץ': היו"ר דוד אזולאי:     	זה במסגרת העברת הסמכויות במליאה.

שלי יחימוביץ': זו הודעה שצריכה לבוא למליאה.

יעקב גנות: אגף התקציבים זה אגף שאם הוא מסכים, ואני יודע לעבוד אתם 15 שנה – אפשר לפתור כל בעיה.

יעקב גנות: הכל פונקציה של לחץ ורצון טוב.

שלי יחימוביץ': אין לי בעיה עם אגף התקציבים.

שלי יחימוביץ': יש לי בעיה עם עצם העיקרון של העברת 1,600 איש כמו חבילה, ממשרד למשרד, בלי לדבר אתם, תוך פגיעה בזכויותיהם.

יעקב גנות: לא התכוונתי לזה.

יעקב גנות: דיברתי על המטה, ממשרד אחד לשני, ודיברתי על הכבאים.

יעקב גנות: אני בטוח שנשתף פעולה עם הכבאים.

יעקב גנות: אני בא ממשרד אחר, עם ועדים, ושיתפנו פעולה.

יעקב גנות: אני חוזר ואומר ואני גאה בעובדה שישבנו וקידמנו שינויים גדולים מאד בנמלים, בתיאום ובהסכמה.

שלי יחימוביץ': מה לגבי הוספה שלהם לצוות עצמו, של הכבאים?

יעקב גנות: למה לי להגיד דברים?

יעקב גנות: נציבות הכבאות היא בתוך הצוות.

קריאה: היא לא מייצגת אותנו.

קריאה: אדוני צריך לעשות הפרדה בין כבאים ובין נציבות כבאות והצלה.

דוד אזולאי: אני מבקש – המנכ"ל לא הפריע לאף אחד, אפשר לכולם, שמע את הדברים למרות שהיא לו קשה, הוא רצה להגיב.

דוד אזולאי: אני ביקשתי ממנו לא להגיב, אז אנא מכם, תאפשרו לו להגיב.

דוד אזולאי: אני מכיר את זה ואני אגיד לך, אדוני המנכ"ל.

דוד אזולאי: אני רוצה שתדע: יש שלושה גופים בשירותי הכבאות.

דוד אזולאי: האחד זה נציבות שירותי הכבאות, מפקדי האיגודים שהם עובדים בשיתוף הפעולה עם ארגון ועד העובדים של הכבאים.

דוד אזולאי: מה שקורה פה, בעצם, וזה קרה לאורך כל השנים – כל הזמן שדיברו עם כבאים דיברו אתם באמצעות הנציבות.

דוד אזולאי: באים הכבאים ואומרים: הגיע הזמן שתדברו אתנו.

דוד אזולאי: אנחנו הכבאים, והנציבות זו המנהלה.

דוד אזולאי: את זה הם מבקשים כרגע להשמיע.

איתן כבל: אני יכול לבקש שהוועדה תפנה בבקשה למנהלת שזה יהיה חלק מההחלטות שלה?

דוד אזולאי: כתבתי את זה בסיכום.

יעקב גנות: רבותיי, תנו חסד של כמה ימים.

יעקב גנות: תנו לי רק קצת זמן כדי שאוכל לבוא לשר לביטחון הפנים.

יעקב גנות: לא בטוח שהוא מכיר את כל המערכת ההיררכית או הארגונית של מערך הכבאות.

יעקב גנות: מחר אני רק יושב אתו - -

דורון מני: אנחנו מוכנים להעביר לך, אם אתה רוצה את זה, מפורט.

יעקב גנות: תן לי קצת קרדיט.

שלי יחימוביץ': אתה מוכן להיפגש אתם?

יעקב גנות: מישהו אמר לא?

שלי יחימוביץ': לא כאיזה עוד גוף שנפגשים אתו, אלא כדי שיתנו לך את התשתית.

שלי יחימוביץ': התשתית היא בידיהם, היא לא בידי אף אחד אחר.

יעקב גנות: אני בא ממקום של ועדת רשות עובדי שדות התעופה, נמל אילת, נמל אשדוד.

יעקב גנות: אתה רוצה עוד?

יעקב גנות: יש לי תואר שמיני.

יעקב גנות: יכולים לצטט אותי.

יעקב גנות: אלון חסן, מאיר תורג'מן, רשת וכולם - אני חושב שעשינו במשך השנתיים – אני הייתי המקשר בתוך המשרד עם כולם.

שלי יחימוביץ': אם עברת את אלון חסן יש לך V גדול.

קריאה: נשאר עוד מבחן גדסי.

יעקב גנות: יהיה בסדר.

יעקב גנות: בעוד חודשיים ניפגש כאן, ונדווח לוועדה הזו על סטאטוס התקדמות הקמת הרשות.

יעקב גנות: אני מקווה להפתיע.

שלי יחימוביץ': ומה לגבי רכש הציוד וכוח האדם בינתיים?

יעקב גנות: תאמיני לי שיש לי מה לחדש.

יעקב גנות: הבנתי,  אני יודע, מבין את האחריות שיותר מעל כולם היא עלי כרגע.

יעקב גנות: יש אחריות כוללת של השר לביטחון פנים אבל כתוב בהחלטה שראש המנהלת יתאם, יבדוק, יעשה – אני לא אעמוד פה.

יעקב גנות: אני עוד הייתי בוועדת חורב כשחלק מהאנשים פה לא נולדו.

יעקב גנות: אני הייתי בוועדת חורב כאשר נכנסו המחבלים במעלות.

יעקב גנות: אז אני יודע מה המשמעות של אחריות.

יעקב גנות: בשביל זה אמרתי – אני יודע מה המשמעות של הזמנה מיידית של ציוד.

יעקב גנות: אני לא רוצה לדבר פה – בדקתי איפה כל קבלה נמצאת ואיפה כל הזמנה מחודש יוני.

יעקב גנות: אל תגררו אותי.

יעקב גנות: אני רוצה להתחיל מאפס.

שלי יחימוביץ': לא הבנתי מה אמרת עכשיו.

יעקב גנות: הבנתי שלא הבנת.

יעקב גנות: אני כרגע מתחיל לעבוד.

יעקב גנות: תנו לי.

יעקב גנות: לא אעצור כלום, רק אדחוף, רק אזרז.

יעקב גנות: ציוד, ארגון, הצטיידות, תיאומים – וכל יתר הדברים, יבוצעו בצורה הכי טובה שאני מסוגל לעשות, יחד עם אנשים שיושבים כאן.

יעקב גנות: אני לא אעצור כלום.

יעקב גנות: אני יודע מה את רוצה - -

שלי יחימוביץ': אני רוצה מה שאתה רוצה.

שלי יחימוביץ': כולנו רוצים אותו הדבר וכולנו רוצים לעשות את זה בלי לפגוע ב- 1,600 איש.

יעקב גנות: לא. סליחה.

יעקב גנות: גם פה אני אצטט את עצמי מול אלון חסן: אמרתי שלא אתן לפגוע באיתנות הפיננסית של הנמלים, ודבר שני – הכל יהיה על השולחן, ונעשה את הכל, לא נפגע בעובדים.

יעקב גנות: גברתי, את יכולה להרים טלפון - -

שלי יחימוביץ': ואתה אומר את זה גם לגביהם?

יעקב גנות: תשאלי אותו אם עמדתי במה שהתחייבתי.

יעקב גנות: לא ישבתי פעם אחת, לא למדתי כלום - על מה אני יכול להתחייב, על דברים שלא למדתי?

יעקב גנות: למדתי דבר אחד – את דוח מבקר המדינה.

יעקב גנות: בשורה שמינית כתוב - -

דוד אזולאי: אני מאד מודה לאדוני, תודה רבה.

דוד אזולאי: אנחנו לא רק נברך אותך, נחזק אותך ונתמוך בך בכל מהלך שתעשה למען הכבאים.

דוד אזולאי: אנחנו גם נעקוב אחרי הדברים בצורה מסודרת, לא נרפה מהעניין הזה כי בנפשנו הדבר הזה.

דוד אזולאי: לא קיבלתי תשובה לגבי המשך חקיקה  וכאן  אני מבקש גם מנציג משרד ראש הממשלה  - -

יעקב גנות: אדוני, משרד ראש הממשלה שמרו את הסיכום של משרד ראש הממשלה עד עכשיו, ומאתמול אני משגע אותם - -

דוד אזולאי: אני אבקש לדעת מה עלינו לעשות, האם להמשיך את החקיקה הפרטית, או שכרגע נידרש להפסיק, בעניין הזה.

דוד אזולאי: זה מאד חשוב לדעת.

איתן כבל: זה לא דבר חדש.

איתן כבל: חברי כנסת לא פעם העבירו חקיקה.

איתן כבל: הממשלה הביאה בשלב כזה או אחר חקיקה ושני החוקים חברו לחוק אחד.

איתן כבל: זה קורה חדשות לבקרים.

דוד אזולאי: היות ויש שינוי מהותי בין שתי ההצעות – זה החשש הגדול.

דוד אזולאי: אם לא היה השינוי המהותי, אתה צודק, לא הייתי מחכה לממשלה ומתקדם בחקיקה.

דוד אזולאי: היות ויש שינויים מהותיים אני נוקט זהירות כי לא יעלה על הדעת שנשב ונשקיע פה זמן, ובסופו של דבר יגידו לנו – סטופ, יש הצעה אחרת, ויגידו – התחייבת לעשות את זה בתיאום.

דוד אזולאי: אז מה תעשה אחר כך?

אבנר סעדון: אני אסביר.

אבנר סעדון: יש תזכיר חוק שמשרד הפנים הפיץ ב-21 בדצמבר, אם אינני טועה, ויש את הצעת החוק של יו"ר הוועדה.

אבנר סעדון: כמו שהיה בוועדת השרים לחקיקה ב- 18.7 - קבענו שזה יעבור לקריאה ראשונה.

אבנר סעדון: לאור ההחלטה הזו מה שכתבנו בה ש- "בהמשך לתזכיר חוק שירותי הכבאות שהופץ על ידי משרד הפנים ב-22.12.2010 לאור החלטת הממשלה 1904...."

אבנר סעדון: – שזו החלטת הממשלה מיולי, עם ה- 100 מיליון עם ההוראה לתזכיר החוק – "...

אבנר סעדון: ובהמשך להחלטת הממשלה מס' 2101 ...."

אבנר סעדון: – שזו החלטת ועדת השרים לחקיקה בנוגע להצעת החוק הפרטית – "...

אבנר סעדון: בנושא הצעת חוק שירותי הכבאות והחילוץ, התשס"ט-2009, להקים צוות  ממשלתי בראשות המשרד לביטחון פנים..."

אבנר סעדון: – כמו שהמנכ"ל הסביר  - "...

אבנר סעדון: לליווי תהליך החקיקה, לביצוע התאמות בתזכיר החוק".

אבנר סעדון: פעם אחת בין היתר לאור הוראות ההחלטה הזו, כי באמת – יש פה עכשיו שינויים, זה עובר למשרד לביטחון הפנים.

אבנר סעדון: תזכיר החוק וגם הצעת החוק הפרטית מדברות על משרד הפנים ולא על המשרד לביטחון הפנים –"...

אבנר סעדון: ובשים לב למודל הפעלת המערך הארצי ולהיררכיה בו".

אבנר סעדון: עכשיו, כמו שמשרד הפנים אמר – ההיררכיה שצריכה להיות, תחשבו על הסטנדרטים, וזה כמובן ייעשה בהידברות ובתיאום עם משרד האוצר לגבי הצרכים הנוספים.

אבנר סעדון: כלומר, פה ברור לגמרי שיהיו גם צרכים עתידיים וגם להם צריך  לתת מענה.

דוד אזולאי: ולכן?

אבנר סעדון: אחר כך גם כתוב שהצוות הוא בראשות מנכ"ל המשרד לביטחון הפנים.

אבנר סעדון: יהיו ארגוני עזר נוספים, וסעיף ג' אומר –"הצוות יפעל להידברות עם איגודי הכבאות ונציגי הכבאים וייתן את הדעת להערותיהם".

קריאה: זאת אומרת שישמעו, ולא בטוח שיפעלו בהתאם -- -

אבנר סעדון: אז אני אחדד – פעם אחת : יש שתי הצעות חקיקה.

אבנר סעדון: המשרד לביטחון הפנים, כמו שהמנכ"ל הסביר, יישב וילמד את הנושאים האלה, ויגיע עם הצעה אחת משותפת.

אבנר סעדון: זה דבר אחד.

אבנר סעדון: הם לא עושים את זה לבד, הם עושים את זה בתיאום עם משרדי הממשלה הנוספים, וכמו שהוא אמר – גם הכבאים, גם הרשויות - -

דוד אזולאי: לא ענית לשאלה האם לקדם את החקיקה הפרטית או שכרגע אנחנו עוצרים וממתינים לחקיקה הממשלתית.

דוד אזולאי: זו השאלה.

אבנר סעדון: זה יקודם בתיאום.

דוד אזולאי: אני הצבתי את הנושא הזה ואני ממתין לתשובה ברורה.

דוד אזולאי: יש גם מכתב בעניין הזה.

דוד אזולאי: אם ירצה, אדוני – יש פה מכתב שהיועץ המשפטי לכנסת הפנה למזכיר הממשלה.

דוד אזולאי: אני אשמח מאד לקבל תשובה.

דוד אזולאי: אני רוצה להודות למשתתפים בדיון, להודות למנכ"ל הנכנס, מר גנות, שהיה קשה להביא אותו לפה, ובצדק, הוא רק נכנס לתפקיד ואין לו תשובות, ובשל חשיבות הנושא החלטנו אפילו לא לתת לך אפילו את אותם ימי חסד מינימאליים שנהוגים במקומותינו, כי החלטנו שתשמע ותחוש את האווירה הקיימת, ואני חושב שאת זה עשינו היום.

דוד אזולאי: הוועדה מברכת ומחזקת את ידי המנכ"ל, יעקב גנות, ומאחלים לו הצלחה בכלל ובשירותי הכבאות בפרט.

דוד אזולאי: הוועדה מחזקת ומעריכה את עבודת הכבאים העושים מלאכת קודש בהצלת חיי אדם.

דוד אזולאי: הוועדה פונה למנהלת ההקמה לעשות הכל כדי שלא לפגוע בלוחמי הכבאות וליצור הידברות על מנת למנוע ספיקות ולהסיר חששות,  ולהעביר מר מרגיע לכלל הכבאים במדינת ישראל.

דוד אזולאי: הוועדה קיבלה את הודעת המנכ"ל לשתף את הכבאים בקבלת החלטות להקמת מערך הכבאות.

דוד אזולאי: הוועדה פונה למנכ"ל לפעול להקמת מרכז גיוס לאלתר לצורך קליטת 300 כבאים.

דוד אזולאי: הוועדה דורשת לשלב את נציגי הכבאים בצוות ההקמה, ולפעול בשיתוף פעולה עם השלטון המקומי.

דוד אזולאי: הוועדה פונה למנהלת ההקמה לגלות אחריות ולמלא את החלל בתקופת הביניים, ולהסיר ספקות.

דוד אזולאי: הוועדה תמשיך ותעקוב אחר כל המהלכים להקמת מערך הכבאות הארצית, לקבלת דיווחים שוטפים.

דוד אזולאי: הוועדה שמעה בדאגה את הרצון להפריט את הבודקים בשירותי הכבאות לגורם חיצוני.

דוד אזולאי: אנחנו מבקשים שהנושא הזה ייבדק ותיעשה מחשבה שניה.

משה אבוטבול: ובנושא של הבקשות שלנו - -

דוד אזולאי: תראה, ברגע שאני כותב "שיתוף פעולה עם השלטון המקומי" אמרתי הכל.

דוד אזולאי: אני לא אכנס כרגע לפרטים, כנ"ל עם הכבאים.

שלי יחימוביץ': לא יוכלו לעשות את זה בלעדיכם.

דוד אזולאי: עצם העובדה שאני מבקש שבמנהלת הזו יישב נציגות של הכבאים, נציגות של השלטון המקומי  - -

חמד עמאר: כל הבעלים של התחנות זה השלטון המקומי.

דוד אזולאי: לכן אמרתי – אני לא אכנס לפירוט, זה סיכום דברים שנאמרו פה.

דוד אזולאי: מי שירצה פרטים יוכל לקבל מהפרוטוקול אבל הסיכום הוא שהדרישה של הוועדה היא  לשתף את נציגי השלטון המקומי ואת נציגי הכבאים.

דוד אזולאי: הדברים נאמרו פה בצורה ברורה ביותר.

יעקב גנות: זו דרישה.

דוד אזולאי: כן.

דוד אזולאי: זו לא בקשה, זו דרישה.

דוד אזולאי: הבנתי את הרמז, אדוני, אנחנו לא מבקשים, אנחנו דורשים.

דוד אזולאי: איך אומרים?

דוד אזולאי: לא תרצו לכבד את הדרישה שלנו?

דוד אזולאי: אז אנחנו ניפגש באיזשהו מקום.

דוד אזולאי: אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.