ועדת המשנה של ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 6, 2010-12-14 12:30

זבולון אורלב: שלום לכולם.

זבולון אורלב: זימנו את הישיבה הזאת כיוון שאנחנו נערכים לתקציב 2011 בהיותה של ועדת המשנה שהיא ועדה חדשה שפועלת רק כמה חודשים.

זבולון אורלב: זו הפעם הראשונה  של הכנסת לפני 62 שנה כוננה ועדת משנה בתוך ועדת החינוך שמטפלת בסוגיות החינוך הדתי ותרבות התורנית.

זבולון אורלב: כמובן שבכל רגע נתון ניתן להעביר נושאים למליאת הוועדה כולה.

זבולון אורלב: חשבנו שיש דברים ספציפיים יותר שכדאי להקים עבורם את ועדת המשנה.

זבולון אורלב: ועדת המשנה היא גם זאת שתבקר ביום חמישי בכפר הנוער ימין אורט שתעמוד לימינם כדי יוסדרו כל הנושאים.

זבולון אורלב: יש ציבור גדול במדינת ישראל, קרוב ל- 20% שיש לו מערכת חינוך ותרבות תורנית שראוי שהכנסת תתייחס אליו באופן נפרד.

זבולון אורלב: אנחנו מייחדים את הדיון, בערך כשעה ורבע, כדי להיערך לתקציב.

זבולון אורלב: נאפשר לארגונים לעלות את בעיותיהם, ואיך הם רואים את ההערכות הדרושה לתקציב.

זבולון אורלב: צריך גם לזכור שניסן סלומינסקי שאני לימינו, אני חבר בוועדת הכספים זה היה חלק מהרוטציות שהיו כאן בכנסת מהמעבר שלי כיושב ראש הוועדה זכויות הילד יחד עם המעבר לוועדת הכספים, גיבשנו גם לובי של חברי ועדת החינוך שהם חברי ועדת הכספים, יש חמישה כאלה, כדי שאנחנו נגיע להדברות עם האוצר בנוגע לתגבורים כאלה ואחרים.

זבולון אורלב: נבקש שבמסגרת ההסדרים הקיימים בין ועדת הכספים לבין האוצר לקראת התקציב יוסדרו הדברים.

זבולון אורלב: זאת הסיבה שרצינו להקדים מאוד את הדיון הזה ואנחנו מקיימים אותו עכשיו כדי שנהיה ערוכים בהערכת הבעיות ולדעת את הצרכים.

זבולון אורלב: אני אומר מראש לצורך תאום ציפיות שלא כל מה שיעלה כאן נוכל להבטיח, צריכים להיות מאוד צנועים וזה לא בדיוק המקום לערוך את רשימת המכולת, אנחנו מבקשים לראות את  התמונה הכללית ולגעת בעיקרי הבעיות עליהן נוכל לתת את הדגש.

זבולון אורלב: נמצא איתנו כמובן גם שמריהו הרמן שהוא מנהל האגף לתרבות תורנית במשרד החינוך, לא בכל מקום אני גאה לומר שהכרתי הרבה מנהלי אגפים במשרד החינוך ולא על מרביתם אני יכול לומר את מה שאני אומר עליו - דברי שבח.

זבולון אורלב: בשלוש השנים שהוא מנהל בפועל את האגף לתרבות תורנית אני מרגיש פריחה בלתי רגילה והעצמה של פעולות תרבות תורנית.

זבולון אורלב: מן הגורן ומן היקב, בחלקם כמובן אני משתתף ורואה שינויים מאוד גדולים, אני מאחל לו הצלחה רבה.

זבולון אורלב: גם הוא בא עם הרשימות שלו.

זבולון אורלב: באופן כללי הבעיה שלנו היא בעיה ידועה.

זבולון אורלב: נמצאת איתנו גם שירה גרינברג שהיא רפרנטית חינוך באגף האוצר.

זבולון אורלב: הבעיה העיקרית שלנו היא שמרבית הכספים של תרבות תורנית לא נמצאים בבסיס התקציב.

זבולון אורלב: זו בעיה קשה מאוד.

זבולון אורלב: רואים בתרבות תורנית איזה קופת גמ"ח - גמילות חסדים, כשרוצים נותנים וכשלא רוצים לא נותנים.

זבולון אורלב: אנחנו סבורים שככל האפשר יש לעגן את התקציבים האלה בבסיס התקציב.

זבולון אורלב: מה עוד שאין חולק.

זבולון אורלב: אולי אני אתן את הדוגמה המובהקת של המרכזים להעמקת הזהות היהודית, אני לא יודע אם אתם מכירים את המושג איגום, היו ויכוחים בנוגע לאיגום בעקבות עתירה לבית הדין הגבוה לצדק, בזכות הוועדה הזאת משרד המשפטים בראשותו של מייק בלס, אני צריך לומר עליו מילה טובה, הסכים להפחית את האיגום ובמקום 100% הסכים להפחית אותו דרך קבע, אני מדגיש דרך קבע, ל- 15%.

זבולון אורלב: הוא אומר שאם הדבר הזה כל כך חשוב למשרד החינוך ששר החינוך בכבודו ובעצמו פונה בחתימתו האישית להפחית את האיגום, אז מדוע משרד החינוך משאיר את התקנה של מאות אלפי שקלים וסומך שהמפד"ל עם כל מה שהיא יכולה תוסיף את המיליונים שלה.

זבולון אורלב: זה לא ראוי, בבקשה תסדירו את זה כמה שיותר בבסיס התקציב.

זבולון אורלב: אני חושב שזה נכון לא רק לגבי ה"מרכזים" - - -

ניסן סלומינסקי: המדרשות הן השלב הבא שצריכים לעשות עליהן את האיגום.

ניסן סלומינסקי: הם היו על הכוונת.

זבולון אורלב: הואיל והתגבורים הקואליציוניים האלה הופכים להיות  קבועים כל שנה, אגב זה בין אם אנחנו באופוזיציה ובין אם אנחנו בקואליציה, כל אחד מבין שלא יסגרו את המפעלים האלה.

זבולון אורלב: זה כמו בשירות הלאומי שהצלחנו בלחץ אטומי להכניס את התקציב של שירות לאומי במשרד החינוך לבסיס התקציב, מדובר בעשרות מיליוני שקלים, התוספת של השירות הלאומי למשרד  היא של 36 מיליון שקלים לבסיס התקציב.

קריאה: זה 86 מיליון שקלים אבל מאיתנו לקחו 36.

שירה גרינברגר: כ- 86.

זבולון אורלב: בשעה שבשנת 2010 בסיס התקציב עמד על 33 מיליון שקלים.

זבולון אורלב: מ- 33 מיליון שקלים זה גדל ל- 86, כלומר זה גדל ב- 53 מיליון שקלים בבסיס התקציב.

זבולון אורלב: מי שמבין מבין שזה מהפך ראוי.

זבולון אורלב: כמובן שלהצלחות יש אבות רבים.

זבולון אורלב: לדעתנו זה מה שצריך לעשות גם ביתר התחומים.

זבולון אורלב: הפערים האלה שהם הפערים הקואליציוניים שמשלימים אבל מה שקרה פה זה היפוך של הפירמידה.

זבולון אורלב: בבסיס יש מאות אלפים ובתוספות הקואליציוניות יש מיליונים.

זבולון אורלב: לדעתו  מצב זה גורם לבזבוזים כי לפעמים התקציב מגיע בסוף השנה ואז יש בעיה איך להוציא אותו, יש בעיה של התקשרויות, יש בעיה של ראיה לטווח ארוך, הכשרות לטווח ארוך, אין שום דבר שהוא דבר יציב.

זבולון אורלב: לכן חשבנו לקיים את ההתייעצות הזאת.

זבולון אורלב: אני מציע שניתן לארגונים לפתוח ואז נוכל להגיב.

זבולון אורלב: ביקש את רשות הדיבור ראשון גבע ראפ.

זבולון אורלב: בבקשה.

גבע ראפ: תודה.

גבע ראפ: ראשית בשם "פנים מול פנים".

גבע ראפ: אני אישית רוצה להתחיל בברכה להצלחה רבה.

גבע ראפ: יישר כוח בשם כל ישראל.

גבע ראפ: זכינו בשנים האחרונות להגיע למגע עם בתי ספר תיכוניים הלא דתיים, בתי ספר גדולים מאוד ומובילים בציבור הלא דתי, מעירוני א' – ליידי דיוויס, גימנסיה הרצלייה בתל אביב, וגם למקומות ברעננה וכפר סבא שהוזהרנו מראש שחבל לבזבז את שיחת הטלפון לבירור אם הם רוצים.

גבע ראפ: אנחנו בפנים.

גבע ראפ: מלמדים מכיתות ז' עד י"ב ומגיעים למגע עם חדרי מורים ועם הורים.

גבע ראפ: מפגשי הורים וילדים ברוך ה'.

גבע ראפ: מדובר על אלפי שיעורים נכון להיום.

גבע ראפ: יש מדרשה שמכשירה רבנים ללמד, שום דבר לא בנוי באופן שטחי, מי שמלמד הם לא צעירים, הם תלמידי חכמים שהולכים ללמד.

גבע ראפ: רובם עם רקע צבאי קרבי, קצינים וכדומה.

גבע ראפ: זה נעשה בשיתוף פעולה מלא עם המורים והמנהלים.

גבע ראפ: הם רואים עין בעין את הצורך.

גבע ראפ: המימון המוסדי שאנחנו זוכים לו מגיע בערך ל- 10% ממה שצריך.

גבע ראפ: כשאנחנו צנועים ביותר - - -

זבולון אורלב: מי קובע את מה שצריך?

גבע ראפ: תגיד אתה כמה צריך לתת לאדם שרץ ונותן יום יומיים בתל אביב ועוד חצי יום הכשרה בשבוע.

גבע ראפ: מכל סכום שתגיד אנחנו נותנים בערך חצי.

גבע ראפ: 10% מזה הוא תקציב מוסדי ועל השאר אני מכתת רגליי לתורמים פרטיים.

זבולון אורלב: רוב התלמידים הם בממלכתי או ממלכתי דתי?

גבע ראפ: תיכוניים, ממלכתיים חילוניים.

גבע ראפ: רק בממלכתי חילוני, מכיתות ז' עד כיתות י"ב.

גבע ראפ: מתכנית הכנה לבר מצווה בכיתה ז' עד הכנה לצבא ההגנה לישראל בכיתה י"ב.

זבולון אורלב: בתי הספר משלמים על שבוע הפעילות הזה?

גבע ראפ: כן.

זבולון אורלב: כמה הם משלמים ועל מה?

גבע ראפ: הם משלמים יחסית לתקציב עוד 10%.

גבע ראפ: יש פרויקט נוסף שאיני יודע אם הוא מוחל בוועדה הזאת והוא עם החיילים.

גבע ראפ: גם בצבא יש הבנה  - - -

זבולון אורלב: היום להגיד אלוף משנה זה לא כבוד כל כך גדול.

גבע ראפ: אם יורשה לי להגיד שלא משנה איזו שטות יאמר מפקד גדוד, ראשית כבודו במקומו מונח, הוא מוסר את כל חייו לעם ישראל יום ולילה, יכול להיות שהוא גם מדבר שטויות אבל כבודו במקומו מונח.

זבולון אורלב: אתה צודק, אף אחד לא ייקח את זכויותיו בהגנה ולחימה נועזת וכדומה.

זבולון אורלב: אבל מפה ועד להיות מפקד חטיבת צנחנים ולומר על חיילי ההסדר שהוא שונא ושהם לא ערכיים, אתה רואה שמישהו כזה יכול להמשיך להיות מפקד חטיבה ושמישהו יסתער אחריו.

זבולון אורלב: אם אני הייתי צריך להסתער אחריו הייתי מסתער?

זבולון אורלב: הוא שונא אותי, הוא רואה אותי כלא ערכי.

גבע ראפ: זה נכון שבצבא הגנה לישראל המפקד הולך ראשון.

גבע ראפ: אבל החיילים מסתערים על האויב.

גבע ראפ: איתו ובלעדיו.

זבולון אורלב: קראתי לזה אתמול "ירי על כוחותינו".

גבע ראפ: אם דיברנו על הצבא, לי יצא להיות בניהול הלחימה בעזה לפני שנתיים וראינו שם אלפי חיילים שכולם נכונים, שאפילו רוצים לחצות את הגדרות למקום המסוכן הזה עזה.

גבע ראפ: כולם גיבורים ונפלאים אבל, אם תעשה שיקוף מוח לחבורה הזאת אתה תגלה ריק עצום בסוגיות של עם ישראל, של מי אנחנו, מה עושים פה, למה להילחם, מאיפה באנו ולאן הולכים.

גבע ראפ: פשוט מערכת החינוך הרגילה בונה שם את מה שבונה.

גבע ראפ: אנחנו נמצאים בבתי הספר ותראה את לוח השעות, איך אמר לי בוגר ליד אוניברסיטה חשובה ומצוינת, אמר לי בכיתה י"ב שאם הוא מסכם, הוא קיבל הרבה בפיסיקה ובכל המקצועות, עם ישראל ויהדות הוא סיכם אפס.

גבע ראפ: אולי הוא שכח משהו שהוא כן קיבל.

גבע ראפ: המצב דורש טיפול וזכינו - - -

זבולון אורלב: מה שאתה עושה עם חיילים לא קשור אלינו.

זבולון אורלב: זה בוועדה אחרת.

גבע ראפ: אני אומר שאם נפעל בתיכוניים נקבל חיילים ואזרחים שיש להם תשתית אחרת לגמרי.

גבע ראפ: בתיכון אחד שהיינו בו המנהל הציג כמצג פתיחה ש- 20% מתלמידו, כולם זה מה שמכונה עשירונים גבוהים, 20% מתלמידיו לא מתגייסים ועוד 20% פורשים תוך שלושה ארבעה חודשים מכל מיני תירוצים, אחרי שנתיים של עבודה בבית ספר.

גבע ראפ: תלמידה פרסמה מכתב מחאה בעיתונות תל אביב נגד המנהל והיא אומרת "הבאת שיעורי יהדות תראה מה עשית לנוער, 94% גיוס".

גבע ראפ: היא מהצד של 6% שלא מתגייס.

גבע ראפ: היא ידעה לשייך את הגידול לשיעורים של תודעה יהודית ותורה בתוך בית הספר, פשוט שינו את הגישה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: מוטי יגר מ"נתיבים" בבקשה.

מוטי יגר: תודה.

מוטי יגר: אני אמשיך את הנושא שאסף וייס דיבר עליו.

מוטי יגר: זה הזמן להודות לכל התומכים.

מוטי יגר: "נתיבים" זו  מסגרת, המקום ממנו אני מגיע "נתיב טפחות" הוא הפורץ והיוזם של הנושא, הן מסגרות המשך לתלמידי בתי הספר המקיפים ולאו דווקא מהישיבות התיכוניות, נותנים להם המשך של ישיבות הסדר או מכינות.

מוטי יגר: היום יש כשבעה שמונה מקומות, חלקם ישיבות הסדר וחלקם מכינות ומסגרות אחרות של התכנית החדשה של שילובים.

מוטי יגר: מגיעים אלינו תלמידים מבתי הספר המקיפים.

מוטי יגר: העניין דורש בעצם עבודה בתוך בתי הספר המקיפים עצמם.

מוטי יגר: יש לנו כ- 30% עולים מאתיופיה, רובם המוחלט של בתי הספר המקיפים מאזור הפריפריה הגיאוגרפית.

מוטי יגר: 70% מהתלמידים הם בוגרי "מעגלים" שעברו את המסלול אצל אסף וייס.

מוטי יגר: מה המשמעות להיות תלמיד ב"נתיבים" בשונה מישיבות הסדר?

מוטי יגר: -  ניקח למשל את העניין הבסיסי של שכר לימוד, ההורים משלמים כ- 1,000 שקלים שכר לימוד, שכר הלימוד הנדרש במקומות האלה הוא בסביבות ה- 500 שקלים כי יודעים שאין אפשרות ליותר.

מוטי יגר: הגבייה היא פלוס מינוס של 200 שקלים לחודש.

מוטי יגר: הפעילויות הן הרבה יותר ומעבר למה שיש בישיבה רגילה כי זה מה שהם צריכים, במקום רב מדריך ל- 20 או 25 תלמידים כאן יהיה רב מדריך ל- 10 תלמידים כי הם צריכים יותר את היחס האישי.

מוטי יגר: מתקיימות הרבה יותר שיחות אישיות.

מוטי יגר: הדבר החשוב ביותר הם התוצרים, מה שהם מקבלים בסוף.

מוטי יגר: אנחנו פעילים כבר כעשר שנים ורואים את החבר'ה שהגיעו - - -

זבולון אורלב: אני רוצה להבין, תלמידים בתוך מסגרת "נתיבים" בשלב מסוים בוחרים איזה מסלול הם רוצים לעשות, האם זה במסגרת "נתיבים?

מוטי יגר: הם בוחרים לפני כן.

זבולון אורלב: הוא יכול לעשות במסגרת "נתיבים" את ההסדר?

מוטי יגר: כן.

ניסן סלומינסקי: נניח ב"טפחות" שהוא נמצא שם, הוא החליט שהוא יכנס לישיבות הסדר על המיוחדות שבה.

ניסן סלומינסקי: בקריית מלאכי החליטו שהם הולכים להיות במכינה, זאת אומרת שמי שהולך לקריית מלאכי יודע מראש שהוא יצא למכינה.

זבולון אורלב: נעבור לעניינים החומריים יותר.

מוטי יגר: כמו שאמרתי שאם עורכים השוואה, אם תלמיד ישיבת הסדר או תלמיד מכינה מקבל מעבר לתקציב הבסיסי שיש שכר לימוד שהוא מאוד מאוד גבוה, אצלנו הוא יותר נמוך, פלוס כל הפעילויות הנלוות שמגיעות לתלמידים שבלי שהם יקבלו אותן הם לא יישארו, כמו פעילויות נוספות של הסעות, תוספת של רבנים מדרכים, הדרכות ופעילויות שעולות הרבה מאוד כסף.

זבולון אורלב: מאיפה יש לכם את הכסף?

מוטי יגר: ראשית אלו הרבה תרומות ובעיקר אנחנו נעזרים בכם בין היתר - - -

זבולון אורלב: מתי מגיעה ההקצבה בדרך כלל, בסוף השנה?

מוטי יגר: זה לא באופן קבוע.

זבולון אורלב: תמיכה של משרד החינוך, של האגף לתרבות התורנית?

ניסן סלומינסקי: הם לא מקבלים שום תמיכה מאף גוף פרט לתקנה המרכזית של לימוד תורה.

ניסן סלומינסקי: רוב הכסף שלהם הוא רק מהמפד"ל.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: אמנון שפירא בבקשה.

אמנון שפירא: "מעלה" - מרכז לציונית דתית.

אמנון שפירא: לפני מספר חודשים יצא ספרו של יאיר שלג על רנסנס יהודי בו הוא טוען ואומר בהסתמך על נתונים ועל עובדות של מחקר את מה שאנחנו יודעים כל הזמן בלי מחקר, שקיים רנסנס יהודי במדינת ישראל במובן זה שהחברה נעשית פחות ישראלית ויותר יהודית מצד התקשורת והאמנות.

אמנון שפירא: הוא אומר שזו מהפכה ומהפכה אמיתית שיש לה שתי מגבלות.

אמנון שפירא: האחת – היא נשארה בתחומי האליטות שהן המדרשות, בתי המדרש, החילוניים שהן קבוצות קטנות יחסית ששם חלה מהפכה של ממש.

אמנון שפירא: הוא אומר שמי שממן את זה עד כה, זה עניין של חמש עשרה שנה, הם פילנתרופים ופרטיים כמו קרן אביחי , הפדרציות של ניו יורק, כלומר לא הממלכה טיפלה בזה.

אמנון שפירא: התרחש בחברה הישראלית התהליך, להבנתי, הכי חשוב ושמדינת ישראל נעשית יותר יהודית, לא דתית, אני לא מאיים על אף אחד בחזרה בתשובה כאן.

אמנון שפירא: היא נעשית יותר יהודית בהכרתה בדברים שהיו פעם בלתי אפשריים, היום הם מובנים מאליהם שכך זה יכול להיות.

אמנון שפירא: יהודי הוא קודם כל יהודי.

אמנון שפירא: באתי לשאול כמי שעומדים בגוף קטן, מי יכול לייעץ איך העניין הזה יעבור לחלקה של הממלכה.

אמנון שפירא: כלומר שהמדינה תהיה שותפה לתהליך הזה.

אמנון שפירא: זה דבר חדש שעד עכשיו לא נעשה.

אמנון שפירא: "מעלה" עם גופים נוספים דתיים ושאינם דתיים, רוצים להפוך את זה מתנועה של אליטות פריפריאלית לתנועת המונים.

אמנון שפירא: יאיר שלג אומר שזה מה שחסר לתנועה הקיימת שהיא לא תנועת המונים.

אמנון שפירא: הוא הזכיר את זה שצריכה להיות עזרה של הממלכה.

אמנון שפירא: אני מתייעץ כאן איך עושים את הדבר הזה.

אמנון שפירא: אני יודע, תן לי 20 מיליון שקלים ואני אדע איך להתחיל עם זה.

אמנון שפירא: לא זאת השאלה.

אמנון שפירא: השאלה איך בונים את זה כך שהמדינה – הממלכה תהיה שותפה לזה.

אמנון שפירא: לדוגמה כצעד ראשון, יש כנס שדרות, כנס קיסריה וכנס הרצלייה, כולם יודעים מה זה, זה מותג, זה טריגר, הוא מותג בפני עצמו והוא טריגר לדברים אחרים.

יהודית גידלי: אבל הגופים האלה אף אחד מהם הוא לא ממלכתי.

אמנון שפירא: לו היינו עושים כנס רחובות, כנס יבנה להתחדשות יהודית, שאחת לשנה יעורר מחדש את השאלה בחברה הישראלית.

אמנון שפירא: כטריגר לא בפני עצמו כי לנו חשוב המעשה שבעקבותיו ולא הכנס לעצמו.

אמנון שפירא: איך הממלכה יכולה להיות שותפה בזה?

זבולון אורלב: אני מניח ששמריהו הרמן יתייחס ואחריו אני אתייחס.

זבולון אורלב: הוא יצבור את השאלות שעולות כאן.

זבולון אורלב: חנה מצגר מהמדרשות בבקשה.

חנה מצגר: תודה.

חנה מצגר: אני מברכת על הכינוס כאן היום ועל הדיון שלדעתי הוא מאוד חשוב, וגם על התמיכה שאנחנו מקבלים.

חנה מצגר: זה מתקשר לפתיח שלך וגם אני חושבת שזאת הבעיה המרכזית שלנו.

חנה מצגר: בסיס התקנה שלנו הוא מאוד מאוד נמוך ואנחנו עובדים מאוד קשה כדי לגייס כספים - - -

זבולון אורלב: במאה האחוזים שאת מקבלת, כמה זה בבסיס התקציב וכמה זה מהתוספות הקואליציוניות?

חנה מצגר: בסיס התקציב שלנו היום עומד על 2.750 מיליון שקלים.

חנה מצגר: סיימנו ברוך ה' עם  12,600 מיליון שקלים.

חנה מצגר: אבל אנחנו יכולים גם בלי שום בעיה להישאר עם 2,750 מיליון שקלים או 6 מיליון שקלים.

חנה מצגר: אף אחד לא ערב לנו בשום דבר עד היום האחרון של חודש דצמבר שעוברים הכספים.

חנה מצגר: זה המשך לדבריך שהכספים וגובה התמיכה, גם אם יודעים שחבר הכנסת הזה הבטיח X וההוא הבטיח Y. כל זמן שהכסף לא עובר בפועל אנחנו לא יודעים להגיד מהו סל התמיכה ולהודיע למדרשות שהם יכולים לקחת בחשבון את הסכום הזה ועל פיו יש לפעול כל השנה.

חנה מצגר: אם השנה קיבלנו הודעה ב- 6 בדצמבר מה גובה התמיכה של כל מדרשה, זאת אומרת  - - -

זבולון אורלב: גובה התמיכה לכל מדרשה לשנת 2010.

חנה מצגר: כן.

חנה מצגר: רק ב- 6 בדצמבר 2010 קיבלו את התשובה כמה כסף יש להם, יש כאן באמת מערכת מעוותת ולא הגיונית משני היבטים.

חנה מצגר: ראשית – גם אם אתה מקבל אקסטרה של כספים אין לך מה לעשות איתם ברגע האחרון, יש לך הרבה חלומות ודברים יפים, אבל אתה חייב להוציא אותם כי אולי אחר כך ישאבו לך את הכסף הזה אם אתה לא עומד בקריטריונים מסוימים.

חנה מצגר: שנית – המצב הרבה הרבה יותר קשה כשחשבת שאתה תקבל תמיכה מסוימת.

חנה מצגר: היינו מורגלים במשך עשר שנים לקבל תמיכה מסוימת ופתאום התמיכה מאוד קטנה מכל מיני סיבות ואתה נשאר חייב לספקים ולעובדים ואין לך מאיפה לשלם להם.

חנה מצגר: זו בעיה מאוד מאוד קשה ושלא נדבר על התזרים שבכל השנה אתה עובד על ריק.

זבולון אורלב: לכאורה יאמרו לך שאת באותו מצב של "הבימה", גם "הבימה" מקבלת תמיכות.

חנה מצגר: אני מגיעה עכשיו מדיון שהתקיים במשרד האוצר, דיון מבורך מאוד גם עם משרד המשפטים, רצו לשמוע על התמיכות מהשטח.

חנה מצגר: העלינו גם את הנושא הזה.

זבולון אורלב: אצל מי היה הדיון?

חנה מצגר: ישב שם חנן ארליך, עידו בן שושן זימן את הדיון, השתתפה שולה נציגת החשב הכללי.

חנה מצגר: הוזמנו גם נציגים ממשרד החינוך, משרד התרבות ומהרווחה, היו שותפים מגופים שונים.

חנה מצגר: הצבענו על בעיות הקיימות היום במבחן התמיכות שמחייבות תיקון מידי.

חנה מצגר: צריך למצוא לנושא פתרון כי אי אפשר להשאיר אותנו באוויר.

חנה מצגר: עלו בדיון רעיונות לפתרון אבל צריך להעביר אותם לשלב המעשה, כי באמת מאוד קשה להתמודד עם הבעיה היום.

זבולון אורלב: לו מה שקיבלת השנה היה בבסיס התקציב לא היו לך יותר טענות?

חנה מצגר: נכון.

זבולון אורלב: לא היית מבקשת תוספות.

חנה מצגר: אם זה היה סכום סביר שעובר לכל מדרשה, הסכום שקיבלנו עכשיו לו היה בבסיס התקציב, אין שום בעיה שעם הגיוס הכסף שנגייס הוא יתקבל שנה אחר כך, כי זה סכום שהמדרשה יכולה כן לעבוד איתו.

חנה מצגר: בסכום של 2,750 מיליון שקלים אף מדרשה לא יכולה לחיות חוץ אולי ממדרשה גדולה מאוד שאחוז התמיכה הוא נמוך מהתקציב השנתי שלה.

חנה מצגר: לרוב המדרשות זה הלחם וגם הן מקבלות אותו רק בסוף השנה והן נאלצות להחזיר.

חנה מצגר: אני יכולה להציג גם את הצד השני, שמריהו הרמן יכול לספר את ההתפתלויות ועל כאבי הבטן שיש וכמה הם עובדים עד שעות מאוחרות שנגיש את הדוחות ברגע האחרון.

חנה מצגר: זו מערכת שעובדת בצורה לא הגיונית מכל ההיבטים.

חנה מצגר: אין כאן אף אחד שנהנה ומרוויח, אולי משרד האוצר שהכסף יושב אצלו וצובר ריביות אצלו בקופה.

חנה מצגר: אני לא רואה כאן שום רווח מאף היבט.

חנה מצגר: הנקודה השנייה –אני אתייחס לתרבות תורנית.

חנה מצגר: אני חושבת שכמו שציינת ששמה של תרבות תורנית עולה הרבה יותר.

חנה מצגר: זה מושג שלא הוכר עד ששמריהו הרמן הגיע ורואים הרבה יותר אותו, הוא מופיע בהרבה מאוד מקומות.

חנה מצגר: עדיין זה לא נכנס לתודעה של משרד החינוך.

חנה מצגר: אני אתן דוגמה.

חנה מצגר: אתמול קראתי את חוזר המנהל הכללי.

חנה מצגר: כעת יש הנחיה חדשה שדחו מ- 15 בדצמבר, בנוגע  לארגונים מהמגזר השלישי שרוצים להיכנס למוסדות החינוך להעביר פעילות, קרי, לדוגמה מדרשות, אנחנו נכנסים ומעבירים פעילות בבתי ספר, הם חייבים להעביר בקשה מראש של תכנית עבודה ולעבור נוהל בירוקראטי ארוך מאוד - - -

זבולון אורלב: גם אם הגופים האלה מוכרים ומתוקצבים על ידי אגף אחר במשרד?

חנה מצגר: יפה.

חנה מצגר: אז יש הסתייגות, יש ספר בעניין הזה ויש הסתייגות "מי שנתמך ממינהל וחברה ונוער לא צריך לעבור את כל התהליך".

זבולון אורלב: ומי שנתמך על ידי האגף לתרבות תורנית?

חנה מצגר: לא. ניסיתי לשאול את הגברת האחראית.

חנה מצגר: נחשפתי לזה רק אתמול אחר הצהריים ורציתי לשאול אם זו טעות או לא, ולנסות להתקדם הלאה מול שמריהו הרמן  כדי לראות איך עושים את זה.

חנה מצגר: אני חושבת שגם אם זה לא נעשה בכוונת תחילה זה צריך להדליק לנו נורה אדומה שיודעים מה זה מינהל חברה ונוער, וזה ברור שארגוני חינוך ופעילות נמצאים שם ואולי אנחנו לא מספיק קיימים כי אנחנו נמצאים תחת תרבות תורנית.

חנה מצגר: ארגון אכסניות הנוער לא צריכים לקבל 30 מיליון שקלים ומדרשות מקבלות 2.750 מיליון שקלים.

חנה מצגר: יש כאן איזה - - - -

זבולון אורלב: ראשית הם כן צריכים לקבל.

חנה מצגר: שיקבלו.

חנה מצגר: אתה צודק ואני חוזרת בי.

חנה מצגר: אני באמת שמחה, באופן אמיתי, בכל תקציב שמועבר לכל מפעל חשוב במדינה הזאת.

חנה מצגר: אבל גם שיתנו בצורה נכונה והוגנת למפעלים נוספים שקיימים ושלא מתוקצבים באותה רמה.

חנה מצגר: התשובות שקיבלתי ממשרד החינוך, מהדרג הגבוה "אילו הייתם יושבים במינהל חברה ונוער היה קל יותר להעביר לכם כספים".

חנה מצגר: זאת תשובה שלא צריכה להיות.

חנה מצגר: אנחנו צריכים לקבל, גם באגף תרבות תורנית יושבים ארגונים חשובים שחשוב לתמוך בהם.

חנה מצגר: זה צריך להיות יעד.

חנה מצגר: אני חושבת שזה יפתור לנו הרבה בעיות שאולי תעלנה כאן ויצופו.

זבולון אורלב: אם אני מבין הבעיה העיקרית היא סוגיית הפער בין הבסיס להקצבה בפועל.

ניסן סלומינסקי: והכסף עצמו לא בעיה?

ניסן סלומינסקי: תשכחו מהכספים שאנחנו נותנים.

ניסן סלומינסקי: 2.750 מיליון שקלים מספיק לכם?

זבולון אורלב: היא ענתה על זה.

זבולון אורלב: היא אמרה שעם הסכום הזה זה בלתי אפשרי.

זבולון אורלב: אבל היא אמרה שאילו כל ההקצבה בפועל הייתה בבסיס עם היה אפשר להתקיים ואפשר להתחיל לעשות.

יהודה גרמן: להשלים את דבריה של חנה מצגר, בהמשך למשפטים האחרונים שלה עם ההגבלה שלנו שלא כמו ארגון אכסניות הנוער והחברה להגנת הטבע, שגם מבחינת התקציב הראשוני שלהם בתחילת השנה, הוא הרבה יותר גדול, הוא גם הרבה יותר ברור, לאיפה הולכים ולאן הולכים.

יהודה גרמן: אנחנו גוף שהוא מקביל ודומה להם,  נדמה לי שאנחנו צריכים להיות באותה רמה - - -

זבולון אורלב: בדבר אחד הקדמתם אותם.

זבולון אורלב: אתם פטורים מארנונה והם עדיין לא.

ניסן סלומינסקי: זה שאמרו בתנאי שישווה גם את הצד השני של התקציב, זה הדבר היחיד.

זבולון אורלב: ניר אורבך אתה רוצה לדבר על מדרשות הבנות?

ניר אורבך: האמת היא שאנחנו לא קשורים באופן ישיר לנושא של תרבות תורנית.

ניר אורבך: אני חושב שאת זכות הדיבור שלי אני אקח בסוף כדי שהנושאים הרלוונטיים יעלו.

שי תובל: מהגרעינים התורניים.

שי תובל: לדעתי יש כאן שתי אוכלוסיות יעד.

שי תובל: אוכלוסיית היעד האחת היא בתוך המוסדות - המוסדות החינוכיים, המוסדות הדתיים, תלמידים בכלל, תלמידי תיכון, תלמידי גני ילדים ובבתי הספר היסודיים, מכל המגזרים שהרבה גופים נותנים להם שירות מצוין.

שי תובל: אני מבקש לייצג כאן את האוכלוסייה השנייה, המגזר של הגרעינים התורניים, למשל אדם שגר ברחוב בחולון ועל איך אנחנו מגיעים אליו, סתם אזרח במדינת ישראל.

שי תובל: קשה מאוד להגיע אליהם כיוון שהם לא מגיעים לכיתה, הם לא מגיעים למוסד מסוים ואנחנו הגרעינים התורניים כן מנסים להתחבר אליהם.

שי תובל: בניסיון זה כל גרעין וגרעין עושה את הפעילות שלו.

שי תובל: לדעתי יש כאן חיבור נכון עם "מרימים את הדגל", אביטל סלע הוא הנציג שלהם, הם לקחו על עצמם את העניין.

שי תובל: המגזר הזה של רשות הרבים להגיע לציבור הרחב הכללי הוא בבעיה כפולה.

שי תובל: ראשית כי קשה להגיע אליו וכשאתה מגיע התקציבים הם מאוד נמוכים.

שי תובל: כלומר יש תקציב אבל נמוך, אני כמובן מברך על העשייה הברוכה של שמריהו הרמן שכולנו עדים לה ובלי העזרה של ניסן סלומינסקי הגרעינים לא היו יכולים להתקיים.

שי תובל: צריך לחלק את הדיון לשתי האוכלוסיות האלה ולראות איך אנחנו כן מצליחים להגיע לציבור הרחב ולקרב אותו, לא במובן של חזרה בתשובה, אלא לערכים יהודיים ולערכים שאנחנו מאמינים בהם.

שי תובל: אני מסכים עם כל מילה שחנה מצגר אמרה שגם בגרעינים התקציב הוא מאוד מאוד נמוך.

שי תובל: בדקנו השנה איזה אחוז מהתמיכה הממשלתית מסך כל התקציב הגרעינים ומצאנו שמדובר בסך הכול ב-10%.

שי תובל: כלומר המדינה תומכת ב- 10%, שהם אחרי כל התוספות מכלל התקציב של הגרעינים.

שי תובל: לדעתנו זה נמוך מדי.

זבולון אורלב: היתר מאיפה מגיע?

שי תובל: או ממקורות פרטיים, או ממשרדי הממשלה האחרים.

שי תובל: יש מעט כסף "בנגב גליל", רוב הגרעינים עובדים מגיוס תרומות.

זבולון אורלב: גם מהכנסות עצמיות.

שי תובל: אני מעריך שכולם מבינים שהעשייה ברוכה, צריך לתת את הדעת לתקצוב יותר רציני.

אילן גאל דור: מ"גשר".

אילן גאל דור: יש לי שלוש הערות.

אילן גאל דור: האחת  - שלשום קיבלתי את חוזר המנהל הכללי, יש לי אותו פה, עם 3.7 קשה מאוד להיכנס לפעילות בבתי ספר.

אילן גאל דור: משהו שנראה מפחיד למי שעושה פעילות בתוך בית הספר ולא משנה איזו.

אילן גאל דור: שנית – דובר כאן על איך אנחנו יוצאים לעם.

אילן גאל דור: עד לפני כשבע שנים המדינה תמכה במפגשי דתיים-חילוניים.

אילן גאל דור: אנחנו שומעים כבר מהאגף הדתי וגם בכלל, וגם שר החינוך הצהיר על כך לאחרונה על החשיבות שמערכת החינוך הדתי תיפגש עם מערכת החינוך החילונית במפגשים כאלו ואחרים.

אילן גאל דור: אין תמיכה מסודרת של המשרד בפעילות הזאת.

אילן גאל דור: בעבר זה היה באמצעות מכרז, זה היה בצורה כזאת או אחרת והיום אין את זה.

אילן גאל דור: לדעתי זה צריך לחזור לסדר היום תקציבית, אני מדבר כעת על מספרים ולא רק על אידיאולוגיה כי לדעתי על האידיאולוגיה בעניין הזה אין מחלוקת.

אילן גאל דור: זו הערה שנייה בכובע של "גשר".

אילן גאל דור: שלישית – בנוגע למדרשות שיש להן אכסניות.

אילן גאל דור: כבר כמה וכמה פעמים דובר על תקציבי בינוי ושיפוצים למדרשות שלהן יש אכסניות.

אילן גאל דור: יש 17 כאלה בארץ.

אילן גאל דור: אם אנחנו משווים מה המדינה נותנת לאיגוד אכסניות הנוער לשיפוץ ובבנייה, והמדינה היא זאת שקובעת את המחירון.

אילן גאל דור: זאת אומרת שבגלל שהמדינה תומכת באיגוד אכסניות הנוער אז היא יכולה לקבוע מחירון נמוך מאוד.

אילן גאל דור: המדרשות לא יכולות לקחת מחיר גבוה יותר כי זה המחיר שעל פיו בתי הספר פועלים.

אילן גאל דור: המדרשות שיש להן אכסניות גובות את מחירון איגוד אכסניות הנוער שהוא המחירון היחיד שאפשר לעבוד איתו מול בתי הספר - - -

זבולון אורלב: זה אותו מחירון של בתי הספר שדה?

אילן גאל דור: כן.

אילן גאל דור: זה מחירון אחיד והוא קודש, זאת אומרת שלפיו כל שוק הנוער מתיישר, ואני לא מקבל את הכסף לשיפוצים בסכומים  שהם מקבלים     .

ניסן סלומינסקי: זה לא רק זה.

ניסן סלומינסקי: באיגוד אכסניות הנוער זה רק לינה, אתם נותנים גם יום שלם של פעילות ואוכל.

אילן גאל דור: אנחנו נותנים פעילות וחינוך - - -

זבולון אורלב: איגוד אכסניות הנוער זה לא רק לינה.

אילן גאל דור: יש להם אגף חינוך.

זבולון אורלב: זו עובדה לא נכונה, איגוד אכסניות הנוער לא רק נותן לינה.

ניסן סלומינסקי: אלו תקנות שונות, על מה שדובר זה לינה, כך אני יודע.

אילן גאל דור: המדד הוא לפי מספר ימי הלינה.

אילן גאל דור: זה המדד.

חנה מצגר: אני מבקשת לחדד משהו.

חנה מצגר: באיגוד אכסניות הנוער התקנות נפרדות.

חנה מצגר: יש תקנה להדרכה, יש תקנה לשיפוצים.

חנה מצגר: תיאורטית היום אנחנו ניגשים לשר הבינוי והשיכון הוא מוכן לתת לנו כסף לבנות אכסניות, הכסף ישפך לתקנה ויתחלק ברובו, 75% להדרכה ורק 25% לשיפוצים.

חנה מצגר: אנחנו לא יכולים לייעד אותו נטו רק לשיפוצים.

חנה מצגר: מה שצריך כאן זה שינוי התקנה , להפריד, לערוך תקנה נפרדת לשיפוצים ולדאוג לכספים - - -

זבולון אורלב: אבל האוצר מפחד שאם תהיה תקנה נפרדת לשיפוצים יבואו ניסן סלומינסקי וזבולון אורלב ויבקשו כסף היות ויש תקנה שצריכים לשים שם כסף.

ניסן סלומינסקי: אז צריך להרגיע את האוצר שנבקש את זה גם בלי תקנה.

שירה גרינברג: אם זכרוני לא מטעה אותי, ויכול להיות שהוא מטעה אותי כי אני לא בדקתי לפני שהגעתי לדיון, אני חושבת שלאיגוד אכסניות הנוער יש תקנה, זאת אומרת שהיא מפרידה בין התקציב השוטף לתקציב הפיתוח.

זבולון אורלב: זה מוכרח להיות.

אילן גאל דור: זה מצוין, אם היה גם אצלנו, אפשר להפריד או לעשות איזו השוואה.

אילן גאל דור: לא יכול להיות שכל האכסניות יחד, 17 אכסניות מקבלות תקציב לשיפוץ ולפיתוח.

אילן גאל דור: למשל אם מדרשה כמונו מקבלת 80,000 שקלים בשנה לשיפוץ ופיתוח, זה נגזר ממספר ימי הפעילות שאנחנו עושים.

אילן גאל דור: זה אפילו לא מתחיל להספיק, כולם יודעים מה זה לתחזק בניין.

אילן גאל דור: אני חושב שהנושא הזה, שמריהו הרמן מוביל בתחום - - -

ניסן סלומינסקי: מה איגוד אכסניות הנוער מקבלים במקביל לזה?

אילן גאל דור: אני לא יודע ביחס למקום אחד, אבל התקנה שלהם רק לבינוי, אם אני זוכר נכון את המספרים, מדובר על כ- 30 מיליון שקלים בשנה.

אילן גאל דור: אנחנו כולנו יחד מקבלים בסביבות 2 מיליון שקלים לכל 17 האכסניות, 25% - - -

ניסן סלומינסקי: מתוך הסכום הזה.

אילן גאל דור: 12 מיליון שקלים.

ניסן סלומינסקי: מאיפה הגעת ל- 12 מיליון שקלים, בתקנה 2.7, תראה את האבסורד – 25% מתוך 2.7 זה 650,000 מול 30 מיליון שקלים.

ניסן סלומינסקי: זה הפער ועל זה אנחנו מדברים.

חנה מצגר: להם יש להדרכה 3 מיליון שקלים ולשיפוצים 30 מיליון שקלים.

ניסן סלומינסקי: ולך יש 650,000 מול 30 מיליון שקלים רק בשיפוצים.

אילן גאל דור: אני רוצה לומר ששמריהו הרמן מוביל מהלך בעניין הזה.

אילן גאל דור: אנחנו מצטרפים לזה כי המספרים שעל השולחן מחייבים, אנחנו רוצים את אותו סטנדרט של אירוח.

אילן גאל דור: משרד החינוך דורש איזו רמה של אירוח, אנחנו צריכים ליישר קו בעניין הזה.

אביטל סלע: אבקש לצרף את המצגת לפרוטוקול כי היא נמצאת אצלכם כבר יומיים, אני אדבר בעל פה.

זבולון אורלב: אני לא יכול לצרף שום דבר לפרוטוקול שלא עבר כאן בדיון.

אביטל סלע: זה יעלה לדיון בעל פה.

אביטל סלע: בגדול אנחנו עושים פעילות של תרבות יהודית לציבור הרחב.

אביטל סלע: הפעילות ששי תובל ציין, לאותו בחור בחולון.

אביטל סלע: בגלל שאנחנו עושים את זה בשטח אני יכול לחלוק על מה שהבאת קודם, על ההוא שכתב את הספר, שייסע לאופקים בחנוכה כשמגיעים 700 אנשים לפעילות של זהות יהודית ויראה מה קורה בשטח  וגם בפריפריה וגם ברעננה ובכל המקומות.

אביטל סלע: אולי כשהוא כתב את הספר כשזה היה לפני עשר שנים וזה עדיין היה נכון.

אביטל סלע: כיום יש מהפכה והיא רחבה.

אביטל סלע: אני אביא דוגמה את חנוכה את ערים שעשו פעילות לציבור הרחב, פעילות תרבותית, ויש הרבה, 56 ערים שאנחנו עבדנו איתן כשמאות אנשים הגיעו לכל אירוע, מדובר על כ- 25,000 איש שהיו בפעילות חנוכה בשבוע שעבר.

אביטל סלע: הפעילויות האלה מוחזקות בעזרתך ובעזרתו של ניסן סלומינסקי ובעזרתו של שמריהו הרמן וכל המערכת הענפה שלו, ועל כך תודה רבה.

אביטל סלע: אבל צריך לראות איך הפעילות הזאת תתבצע דרך תקציבים מסודרים.

אביטל סלע: ראשית מבחינת תקציב שאיננו, שלחתי תקציב של פעילות ראשונית שניתן לייצר, במינימום של 5.5 מיליון שקלים.

אביטל סלע: שנית לייצר לכך תקנה.

אביטל סלע: תקנות יש כרגע או למוסדות חינוך ולתלמידים ולפעילות במוסדות חינוך החרדיים, או דרך שמריהו הרמן שזה לא מתאים לתרבות לציבור הרחב שזה בזבנג וגמרנו והם יחליטו אם הם יבואו לפעילות הבאה שלנו.

זבולון אורלב: ישאל השואל או ישאל האוצר, לכאורה זה תפקידה של תרבות תורנית ברשות המקומית שהיא מתוקצבת על ידי שמריהו הרמן באמצעות הרשות המקומית, מה תהיה התשובה?

אביטל סלע: ישבנו על כל התקנות עם ציון, ולפני כשבועיים עם שמריהו הרמן בקצרה, ועם האנשים של ציון מהתקציבים של המחלקה.

אביטל סלע: ימי עיון שנערכים לא מתאימים לציבור הרחב, כמו מי שעושה סדרת שיעורים בכל שבוע.

אביטל סלע: עברנו ארוכות על כל התקנות אחת לאחת, הרבה זמן והרבה פעמים, הן לא מתאימות לתרבות תורנית לציבור הרחב.

אביטל סלע: יש כן סעיפים לדברים חד פעמיים אבל עיר שרוצה לעשות משהו, למשל אני עכשיו רוצה לקיים שנים עשר אירועים לציבור הרחב במהלך שנה בתרבות תורנית, שבעה אירועים  - - - - -

זבולון אורלב: אז פונים למחלקה לתרבות תורנית באותה רשות מקומית.

זבולון אורלב: יש לה לכאורה על הנייר תקציבים לבצע את זה.

זבולון אורלב: מה הייעוד של המחלקה לתרבות תורנית ברשות המקומית?

זבולון אורלב: סליחה שאני מקשה עליך אבל אם רוצים לברר את הדבר ולהגיע לפתרון אז צריך לשאול את השאלה הזאת.

זבולון אורלב: איפה מקומה של המחלקה לתרבות תורנית ברשות?

זבולון אורלב: לא הם אלה שצריכים לשאת באחריות הבסיסית, לארגן, להפעיל ולקיים את הפעילות של תרבות תורנית לציבור הרחב?

אוריאל דרופמן: השאלה אם זה קורה בשטח?

אוריאל דרופמן: זו שאלת המיליון דולר.

זבולון אורלב: זו יכולה להיות תשובה.

ניסן סלומינסקי: שלוש סיבות.

ניסן סלומינסקי: ראשית אין להם מספיק כסף, שנית – האירועים שלהם בהרבה מקרים מקיפים כמה דברים, כל הרעיון שלהם הוא לאחד דברים.

ניסן סלומינסקי: למחלקה לתרבות תורנית יש את הדברים שלה והלוואי שיהיה לה מספיק תקציב לעשות את הדברים המסורתיים.

זבולון אורלב: אני אתן לך את התשובה.

אביטל סלע: סליחה עוד דבר אחד.

אביטל סלע: מנהל תרבות תורנית בעיר לא יכול לייצר תכנים של זהות יהודית.

אביטל סלע: אם אני רוצה להגיע לציבור הרחב אני צריך לבנות סרט שמתאים לו, לבנות אירוע שמתאים לו, אין לו ברמה המקומית- עירונית יכולת כזאת.

ניסן סלומינסקי: לשתף את כל הגופים - - -

זבולון אורלב: התשובה, קודם דיברת על שדרות, יכולת לשאול את אותה שאלה, מדוע עיריית שדרות צריכה להביא את רשת עמית לשדרות, הרי יש לה מחלקה לחינוך.

זבולון אורלב: פה בעיריית ירושלים שמפעילה בית ספר שהיא תפעיל בית ספר.

זבולון אורלב: אלא שיש רשויות ויש תחומים שבהם אין לרשות המקומית את הידע המספיק ואת המטריה המתאימה, את הקשרים המספיקים ולכן תמיד טוב שיש גם רשתות ארציות שצוברות ידע, צוברות זיכרון ארגוני, צוברות קשרים וצוברות ניסיון איך מפעילים נושא מסוים.

זבולון אורלב: השאלה שלי היא שאלה שאומרת שכן יש מקום גם לארגונים ארציים כדי להוסיף, הם לא באים במקומם אלא באים להוסיף.

זבולון אורלב: אני מניח שבאותו מקום שהייתם לא התעלמתם מהמחלקה לתרבות תורנית.

אביטל סלע: הם שותפים מלאים בכל האירועים.

זבולון אורלב: הרב אורי גנזל מארגון רבני צוהר.

זבולון אורלב: בבקשה.

אוריאל גנזל: ראשית אני רוצה להודות גם על הכינוס וגם על השותפות לאורך כל הדרך, בלי זה באמת לא היינו מגיעים למה שהגענו.

אוריאל גנזל: אני מבקש לחדד את הנקודה שנאמרה קודם, אנחנו מדברים על תרבות תורנית.

אוריאל גנזל: הוזכר כאן על ידי כמה דוברים העניין של הציבור החילוני בהקשר של התרבות התורנית.

אוריאל גנזל: אנחנו נתקלים בעניין בכל מקום אליו אנחנו מגיעים, זה הייעוד שלנו ובזה אנחנו עוסקים.

אוריאל גנזל: בכל מקום בו מציעים ופותחים איזה פתח אנחנו מקבלים מבול של פניות.

אוריאל גנזל: בין אם זה ברמה של קהילות, בין אם זה ברמת אירועים ומכל מסגרת בה נפתח הפתח.

אוריאל גנזל: מאותו רגע אנחנו לא מסוגלים לעמוד בזה.

אוריאל גנזל: נאמר קודם על הצורך בתקנה לאותם גופים שפונים שהם לא מערכת החינוך, אותם המערכות שהאוצר או המדינה התרגלו להתייחס לאליהן.

אוריאל גנזל: ראשית צריך להתחיל להכיר בצורך של השטח ושנית ביכולת של הגופים האלה שהוזכרו קודם, לתת את המענה הזה.

אוריאל גנזל: ברגע שנותנים את המענה הזה שבא תחת הכותרות של למצוא משהו מאיפה שהוא, קשה מאוד לתת תכנית שנתית מסודרת מול המחלקה לתרבות תורנית שבמקרה הטוב שמה חצי.

אוריאל גנזל: לעבוד מול רשויות ומול כל מיני מסגרות כאשר אתה בכלל לא יודע כמה יהיה לך.

אוריאל גנזל: הכול תלוי בשאלה כמה תרומות אתה תגייס במהלך השנה.

אוריאל גנזל: לכן אני מצטרף לבקשה לייצור איזו מסגרת של תקנה שנותנת מענה לאותו סוג תרבות תורנית המיועדת לציבור הכללי עם דגש על הציבור החילוני שאינו מאוגד בשום מסגרת שהכרנו עד עכשיו.

הרב גבאי: אני רוצה להודות כאן לוועדה על הדיון שהיה כאן לפני כחודש וחצי בנושא איגום בנות השירות הלאומי.

הרב גבאי: התשלום ש"המרכזים" היו אמורים לשלם, ובזכות ובעקבות הדיון שהתקיים כאן "המרכזים" ישלמו רק 15% בגין בנות השירות הלאומי ולא 50% וגם לא 100% שתכננו בהתחלה.

הרב גבאי: יישר כוח ליושב ראש הוועדה ולחברי הוועדה, לניסן סלומינסקי ושמריהו הרמן ולכל הצוות של האגף לתרבות תורנית.

הרב גבאי: אצלי ב"מרכזים" להעמקת הזהות היהודית אנחנו מתחילים את השנה עם 568,000 שקלים ומסיימים את השנה בעזרת ה' עם 7,712 מיליון שקלים.

הרב גבאי: זאת אומרת שהתקציב שלנו בתחילת שנה הוא 7% ובסוף שנה 100%.

הרב גבאי: כלומר מה שנמצא בבסיס התקציב הוא 7%, זה לא נורמאלי כי אי אפשר להתנהל באופן הזה.

הרב גבאי: התקציב מגיע בסוף שנה ובעצם אנחנו מופסדים פעמיים מהעניין.

הרב גבאי: פעם אחת זה גורם שהמוסדות והגופים לא עומדים בתשלומים לעובדים, יש כאן הלנת שכר, יש עיכוב  בתשלומי הביטוח הלאומי ומס הכנסה, ביטוח פנסיוני ובקיצור מפקירים את העובדים.

הרב גבאי: לשאלתך האם התקציב מספיק, התקציב לא מספיק וזה בגלל שאנחנו רוצים עוד, אלא בגלל שהמנחות והמנהלים, המנחות בעיקר עובדות על שכר מינימום שגורם לתחלופה בכוח אדם, אם אנחנו רוצים לשפר את כוח האדם אנחנו צריכים שהתקציב יהיה כמו בשנים שעברו כשהיו שעות תקן למנחות.

הרב גבאי: לפני עשר ושתיים עשרה שנה המנחות קיבלו שעות.

הרב גבאי: הרב צבי רוזנר המפקח על המרכזים היה מקצה מספר שעות ובכך תקציבה של המנחה היה מסודר.

הרב גבאי: בנוסף לתקציב השוטף לפעילות והנחיה צריך גם להסדיר את הנושא הזה.

הרב גבאי: בנוסף מי שמרוויח מכל העניין הזה הם הבנקים.

הרב גבאי: אתה צריך לקחת כסף, אתה לא יכול לקחת הלוואה כי הבנק לא מעמיד לך הלוואה, הבנק אומר לך שאם אתה רוצה מסגרת אשראי "תשלם עליה, תביא ערבות, אתם חברי העמותה תחתמו על הערבות האישית".

הרב גבאי: אתה חותם ואתה נכנס לסיכון, הריביות הן גובהות מאוד והן לא ריביות כמו בהלוואות.

הרב גבאי: מדובר בהלוואות בגובה של 10%, 12% וגם 15% ואם אתה חורג מהאשראי אתה בכלל משלם.

הרב גבאי: מי שחוגג מהעניין הזה, מהכסף של מדינת ישראל שצריך להגיע למטרות מאוד מאוד חשובות ונעלות הם הבנקים כנגד האשראי.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: יקי מנדלסון מ"בראשית" "מסע ישראלי".

יקי מנדלסון: "מסע ישראלי" זה פרויקט ששייך למיזם משותף עם המשרד והוא נמצא במחלקה אחרת.

יקי מנדלסון: ראשית אני רוצה לומר תודה על הדיון הזה.

יקי מנדלסון: , אישית אני לומד כאן הרבה מאוד דברים וזה חשוב.

יקי מנדלסון: תודה ליושב ראש, לניסן סלומינסקי לשמריהו הרמן על כל הליווי לאורך כל הדרך.

יקי מנדלסון: אני מזהה כאן נקודה שמתחדדת אצלי חזק מאוד, בעצם כל מי שיושב כאן בחדר הזה פועל באופן אינטנסיבי עם הציבור הכללי.

יקי מנדלסון: מביא יהדות, תרבות יהודית וציונות לציבור הכללי והרחב.

יקי מנדלסון: לא רק זאת, כולנו יודעים וחווים ביום יום את הצורך העצום ואת הביקוש המדהים שקיים בשטח.

יקי מנדלסון: נדמה לי שמה שעולה כאן ומסתבר שהכלים הקיימים היום להכיל את הצורך שעולה מהשטח, מהציבור הרחב, הם כלים קטנים מדי, הם הולכים ונשברים או אולי כבר התנפצו.

יקי מנדלסון: אני משוכנע שהכלי הממלכתי שצריך איתו להגיע לציבור הרחב הוא תרבות תורנית.

יקי מנדלסון: זו הכתובת ושם זה נוסד מלכתחילה וזה האגף שצריך לתת את המענה לביקוש העצום הזה.

יקי מנדלסון: צריך להגדיל את הכלים כי יש כאן אתגר גדול.

יקי מנדלסון: אני חושב שאפשר לומר שזה אתגר היסטורי כי כולנו יודעים באמת מה קורה בשטח.

יקי מנדלסון: לא צריך להיכנס לדוגמאות וסיפורים, שמענו קצת וכל אחד מאיתנו יכול להביא סיפורים מהשטח, סיפורים מדהימים שקורים בתחום התרבות היהודית.

יקי מנדלסון: הבעיה הכי גדולה בשטח, חנה מצגר אמרה את זה קודם באופן ברור ביותר, שתרבות תורנית היום לא מוכרת דייה כגוף ממלכתי וכגורם ממלכתי.

יקי מנדלסון: אני יכול לומר שאנחנו "בראשית" מגיעים כל שנה וזוכים להגיע לעשרות אלפי ילדים, 90,000 ילדים, בכל בתי הספר עם חומרים,  ול- 100,000 הורים וילדים בפעילויות באירועי ילדים הורים.

יקי מנדלסון: אירועים מרגשים ביותר שמתקיימים במעגל השנה.

יקי מנדלסון: אנחנו יכולים גם להיתקל בבתי ספר שאומרים לנו "אין לכם אישור להיכנס מטעם משרד החינוך".

יקי מנדלסון: כששואלים אותם אם תרבות תורנית זה לא משרד החינוך הם לא יודעים לענות על השאלה הזאת.

יקי מנדלסון: לדעתי זה חלק מבניית כלים או הרחבת הכלים הקיימים שנדרשת מאוד מאוד.

יקי מנדלסון: תודה.

גלעד אלפסי: ראשית אני מצטרף לתודות כי העזרה היא גדולה.

גלעד אלפסי: אני נציג "תאיר".

גלעד אלפסי: "תאיר" נמצאת תחת כמה כובעים.

גלעד אלפסי: תחת הכובע שלנו כמרכז תרבות יהודית או פעילות תרבותית תורנית שאנחנו עושים אנחנו נתמכים לאורך כל השנה על ידי האגף באופן רחב ועל כך תודתי.

גלעד אלפסי: אני רוצה לציין נקודה אחת שעליה כדאי לתת את הדעת, נקודה שעלתה כבר קודם.

גלעד אלפסי: האגף לתרבות תורנית תומך היום יותר בפעילות תורנית חינוכית של ימי עיון, לא מדובר על אירועים שהאגף עושה דרך ה"מרכזים" וכדומה.

גלעד אלפסי: אני מדבר למעשה שרוב הפעילות השוטפת ליצירת תרבות יהודית, אני כתיאטרון "תאיר" אומר שיצירת תרבות יהודית, בין אם מדובר בהצגות במקרה שלי, אבל אני יודע גם מדברים אחרים, זה בעיקר באירועים קצרים ממה שמוגדר בתקנה.

גלעד אלפסי: התקנה היא ארוכה יותר ולכן אנחנו יכולים להיתמך רק עבור פעולות ארוכות מאוד שלוקחות כארבע חמש שעות שהן בעצם פעולות שיא כמו בחנוכה או בזמנים אחרים.

גלעד אלפסי: הייתי שמח מאוד אם תחת האגף לתרבות תורנית היה ניתן להכניס תקנה נוספת שמדברת על יצירה של תרבות יהודית.

גלעד אלפסי: היום זה לא קיים.

גלעד אלפסי: בשנה האחרונה זה קצת נכנס - - -

ניסן סלומינסקי: אם תהיה הצלבה משני מקורות לא תוכל לקבל.

גלעד אלפסי: למה?

ניסן סלומינסקי: אתה לא מקבל מהמנהל?

גלעד אלפסי: ממנהל התרבות אני מקבל על יצירת הפקה אבל עבור כל אירוע שאני עושה, למשל באירועים שאני עושה כעת כשאני צריך לשכור אולמות אין לי שום עזרה והעלויות הן גבוהות מאוד.

גלעד אלפסי: אין לזה מענה בתקנות הנוכחיות.

גלעד אלפסי: נניח שאני רוצה לעלות כעת הצגה באיזה אולם, עכשיו אני מעלה ברובע ההרודיאני כל ערב, אני לא יכול לכסות את העלויות ואני לא יכול להגיש כתקנה כי זה לא עומד ברף השעות הנדרש.

גלעד אלפסי: בשנה האחרונה נכנס נושא התיעוד מוסיקלי.

גלעד אלפסי: אני יודע שהתחילו עם זה ושתיעוד מוסיקלי היה סעיף בתקנה, אבל עדיין אני חושב שיש מקום לפתח את הנושא.

גלעד אלפסי: לדעתי זה חסר מאוד מאוד לגופים היוצרים.

אוריאל דרופמן: גם אני מצטרף לברכות על הפורום והמפגש הזה.

אוריאל דרופמן: אנחנו "המקום" בתל אביב, אני לא חושב שיש דוגמה קלאסית לתרבות תורנית שהייתה אמורה להיות מטעם המדינה שתעזור לגוף כזה במרכז תל אביב שפועל עם הציבור הכללי, גם מייצר תרבות וגם מפעיל פעילות קבועה במשך כל השנה, גם שוכר מבנה מצד עצמו.

אוריאל דרופמן: מעבר לעזרה שניסן סלומינסקי מנסה לעזור לנו במשך שלוש השנים האחרונות לא קיבלנו שום עזרה מסודרת מהמדינה.

אוריאל דרופמן: אני שמח על המפגש.

אוריאל דרופמן: אם יש לכם דרכים נשמח לשמוע ואני חושב שכמונו יש אחרים.

אוריאל דרופמן: אני אומר שניסן סלומינסקי עצמו כנציג הסיעה בוודאי משתדל לעזור, אבל כואב לי שדווקא הציבור שלנו שמשפיע כל הרבה על המדינה צריך תמיד להיעזר בטובות כאלה ואין דרכים מסודרות למקום מסודר.

אוריאל דרופמן: אני מברך שהדברים מכאן ייצאו קדימה.

אוריאל דרופמן: אני עדיין לא הצלחתי להבין את היחס בין תרבות תורנית הארצית ששמריהו הרמן מנהל לבין התרבות התורנית העירונית.

אוריאל דרופמן: אני מבין ששם זה נציג לא של תרבות תורנית אלא של הרשות שלה בעצמה יש את התכניות ואז בעצם אין יכולת להשפיע על התקציב.

זבולון אורלב: יש יכולות מסוימות.

אוריאל דרופמן: למשל אצלנו בתל אביב יש לו את התכניות שלו ויש המון גרעינים שעושים המון פעילויות בין היתר "מרימים את הדגל" ואחרים.

אוריאל דרופמן: יש אולי את העזרה הלוגיסטית של "מרימים את הדגל" אבל עזרה כלכלית לאירועים האלה אין לאף אחד מהגרעינים.

אוריאל דרופמן: זה לא מגיע לשטח.

שלמה אלבויים: אני מייצג את "אספקלריא" אני מייצג את חגי לובר.

שלמה אלבויים: כמו "תאיר" ו"המקום" היינו שמחים להשתתפות של תרבות תורנית.

זבולון אורלב: אני מתנצל שלא באתי במוצאי שבת להצגה.

ניסן סלומינסקי: אני מילאתי את התפקיד.

משה סלומון: מנכ"ל "הנני" קריית גת.

משה סלומון: אני לא אריך אבל בגדול העמותה שלי מפעילה גרעינים קהילתיים בקרב יוצאי אתיופיה.

משה סלומון: רובם כולם של הגרעינים האלה הם תורניים דתיים.

משה סלומון: ראשית אני רוצה להודות לניסן סלומינסקי שחיבר אותנו לעולם הזה, אני מכיר את זה כי גדלתי בה אבל לא מכיר את כל הדברים ששמעתי כאן.

משה סלומון: זכיתי להיפגש עם ניסן סלומינסקי ללמוד ולקבל תמיכה בשנה האחרונה.

משה סלומון: בחמש שנות העבודה של העמותה הקמנו אחד עשר גרעינים קהילתיים שכולם מכוונים לקהילה האתיופית שמופעלים על ידי זוגות, משפחות צעירות שגדלו וצמחו בתוך הציונות הדתית, באמצעות בתי מדרש ומדרשות וכדומה.

משה סלומון: הרעיון הוא לחזק ולהעצים את הזהות של הקהילה האתיופית בשכונות הקיימות, אני לא ארחיב אבל בעיקרון הם פועלים במתכונת הגרעינים התורנים.

ניסן סלומינסקי: בני העדה שחוזרים לקהילה.

משה סלומון: בני הקהילה האתיופית שחוזרים מהישובים או מיהודה ושומרון או מישובים חזקים ממרכז הארץ, חוזרים לשכונות של הוריהם ומנסים לחולל שינוי ולתת תמיכה לקהילה.

משה סלומון: בחמש השנים האלה אנחנו נתמכים על ידי פילנתרופיה ובשנתיים האחרונות על ידי "גליל והנגב".

משה סלומון: הפילנתרופיה היא בערך בשנתיים שלוש ולצערנו היא הולכת ומצטמצמת.

משה סלומון: אנחנו נשמח שנהיה חלק ונמצא את הדרך להיכנס לתקנה הקיימת של גרעינים תורניים.

משה סלומון: אין לגרעין שלנו כולל בהגדרה.

משה סלומון: מדובר על חבר'ה שעובדים בשוק הפתוח.

משה סלומון: יש גם את כל הבעיה של הרבנים בקהילה האתיופית - - -

זבולון אורלב: אין להם בעיה עם ההכרה והערכה.

משה סולומון: אני באמת מוקיר תודה על מה שיש היום, אבל אולי תמצא הדרך להעביר כספים לארגון.

משה סולומון: נשמח למצוא את הדרך להיות חלק מהתקנה או בדרך אחרת כדי לקבל כסף יציב לאורך שנים.

משה סולומון: בכל שנה אנחנו גדלים בין גרעין אחד לשנים והשאיפה היא שתוך עשר שנים נגיע ל- 25 קהילות בריכוזים הגדולים של הקהילה האתיופית.

משה סולומון: אני מניח שזה יהיה בסיס מצוין שלחבר'ה הרציניים בוגרי הציונות הדתית שמגיעים מהשכונות האלה תהיה יכולת השפעה להגיע לעולם עליו אנחנו מדברים.

משה סולומון: זו השפעה אמיתית כנגד מה שעושים אחרים.

שמריהו הרמן: שלום לכולם.

שמריהו הרמן: אם קודם ניסן סלומינסקי וזבולון אורלב הגדירו זה לימינו וזה לשמאלו אני חייב לומר ששניהם נמצאים לימין האגף לתרבות תורנית, בסיוע לאורך שנים.

שמריהו הרמן: הגעתי לפני כעשר שנים למחוז תל אביב והמרכז, כדי לשבר את האוזן התקציב שלי כמפקח מחוז תל אביב-מרכז היה 10 מיליון שקלים.

שמריהו הרמן: היום כל התקציב של האגף לתרבות תורנית בבסיס הוא פחות מ- 10 מיליון שקלים.

ניסן סלומינסקי: אז התקציב שלכם היה 53 מיליון שקלים.

שמריהו הרמן: אז התקציב היה 53 מיליון  שקלים בבסיס.

קריאה: זה יוסי שריד אז.

שמריהו הרמן: אבל לא אלמן ישראל.

שמריהו הרמן: אני פה זוקף לזכות החברים שהשנה אנחנו מסיימים כמעט עם 48 מיליון שקלים.

שמריהו הרמן: בשנה שעברה סיימנו עם 40 מיליון שקלים וב- 2008 סיימנו עם 48 מיליון שקלים.

שמריהו הרמן: הבסיס נשאר פחות או יותר בסביבות ה- 8, 9 מיליון שקלים.

שמריהו הרמן: הכול תוספות קואליציוניות.

שמריהו הרמן: אנחנו חיים בצורה מאוד קשה וזו האמת.

שמריהו הרמן: קיבלנו רק בשבוע שעבר 15 מיליון שקלים, אנחנו עובדים יום ולילה להקים ועדות כדי לחלק את הכספים שיגיעו בזמן ושהכספים לא ילכו לאיבוד.

שמריהו הרמן: שירה גרינברג מצד האוצר גם עוזרת לנו.

שמריהו הרמן: לא הכרתי אותה אבל דיברנו בטלפון מספר פעמים, יש מי שמתווך בינינו והוא צבי בל וניסן סלומינסקי, וזה לטובת התקציבים.

חנה מצגר: שמריהו הרמן לצורך ההבנה, כל התקציב עליו דיברת הכול הוסדר בתקנות, אין תקציב לאגף?

זבולון אורלב: כל תקנות האגף עולות בסך פחות מ- 10 מיליון שקלים בבסיס.

שמריהו הרמן: שמענו כאן דברים שונים.

שמריהו הרמן: אני מסתייג כי אני עובד מדינה ואני לא רוצה להשמיע כאן ביקורת.

שמריהו הרמן: אנחנו נמצאים בתוך משרד החינוך שעיקר העבודה היא מול תלמידים, הישגים, בגרות, מבחני מיצב ותרבות תורנית שהיא משהו בצד ובשוליים.

שמריהו הרמן: אתן לכם דוגמה מוחשית.

שמריהו הרמן: כשמינו את לימור לבנת להיות שרת חינוך בא אליה אופיר פינס פז שהיה אז שר התרבות ואמר לה "מה איכפת לך, תני לי את האגף לתרבות תורנית" היא לא ידעה מה זה והסכימה בערב.

שמריהו הרמן: שמענו את זה בערב והתחלנו לדבר עם מנחם כהן, עם זבולון אורלב ודיברו עם לימור לבנת ואז היא תפסה מה זה האגף לתרבות תורנית ולא ויתרה.

שמריהו הרמן: אותו סיפור חזר לפני כשנתיים שגדעון סער מונה להיות שר החינוך.

שמריהו הרמן: לימור לבנת ביקשה את האגף לתרבות תורנית.

שמריהו הרמן: זבולון אורלב שהיה אז יושב ראש ועדת החינוך דיבר עם גדעון סער שר החינוך, ונשארנו.

שמריהו הרמן: אבל העבודה ממשיכה וקיימת.

שמריהו הרמן: יש הרבה בעיות והתקציב לא מספיק.

שמריהו הרמן: יש לי גם בעיות בתוך האגף בנוגע לתקנים.

שמריהו הרמן: בעשר השנים האחרונות כל מפקח שיצא לפנסיה התקן שלו הלך.

שמריהו הרמן: אני יושב על תקן של מנהל אגף וגם מפקח מחוז תל אביב והמרכז במקביל במשכורת אחת.

שמריהו הרמן: במשך שלוש שנים, אני מסיים בסוף החודש את השנה השלישית כמנהל אגף.

שמריהו הרמן: שמענו כאן וברור שהכספים לא מספיקים.

שמריהו הרמן: בנוגע למדרשות אני הסתובבתי במדרשות ואני רואה את המדרשות של איגוד אכסניות הנוער, ואת בתי הספר שדה שהם פאר, שיש, בונים עכשיו מעל טבריה מדרשה חדשה שכולה שיש.

שמריהו הרמן: היינו לפני כשבועיים במדבר יהודה האכסניה במצדה שיש, באים למדרשות שלנו – קרוואנים.

שמריהו הרמן: מזל שיש במדינת ישראל קרוואנים שהגיעו עם העלייה הגדולה מברית המועצות לשעבר, ומהעלייה האתיופית ונשארו קרוואנים שמלינים בהם את התלמידים.

שמריהו הרמן: כשמנהל בית הספר שבא ורואה מדרשה עם קרוואנים ורואה מדרשה כמו במצדה אז לאן הוא יוציא את התלמידים שלו?

שמריהו הרמן: זה באותו מחיר, אותו סכום.

שמריהו הרמן: אני חושב שכאן ועדת המשנה צריכה לטפל בנושא.

שמריהו הרמן: אני התחלתי לטפל בנושא הזה בתכנית חומש של שלוש ארבע מדרשות שתהיינה לנו כמו המדרשה בחיספין.

שמריהו הרמן: לא מבקש מדרשה כמו במצדה אלא כמו בחיספין.

זבולון אורלב: אין הבדל גדול בין המדרשה במצדה למדרשה בחספין.

זבולון אורלב: אם יש הבדל הוא לטובת חיספין.

שמריהו הרמן: אני מדבר על השיש.

שמריהו הרמן: לגבי ה"מרכזים" להעמקת הזהות היהודית – גם כאן היו לנו קשיים.

שמריהו הרמן: אני זוקף כאן לזכות הוועדה.

שמריהו הרמן: ניהלתי מאבק במשך שנתיים על נושא האיגום עם חנן ארליך, עד שלא הייתה בנושא התערבות של הוועדה לפני כחודש של זבולון אורלב אישית, הנושא לא נפתר ומ- 100% מיסים, כך אני קורא לזה, ירדנו ל- 15%, ברור שהשר הצטרף.

זבולון אורלב: השר חתם אתמול על התקנות.

זבולון אורלב: היום זה יצא לפרסום.

זבולון אורלב: רואים שבמדינה לא צריכים פרוטקציה אלא קשרים אישיים, חוק הכלים השלובים.

זבולון אורלב: הוא ויוחנן בן יעקב, ניסן סלומינסקי ואני.

זבולון אורלב: אמנון שפירא תראה איזה חניכים יש לך.

שמריהו הרמן: לפני כשלוש שנים כשהגעתי לניהול האגף לתרבות תורנית ראיתי את ההבדלים, שכל התורה, כל הדברים הטובים האירועים מתבצעים במחוז תל אביב והמרכז, בפריפריה לצערי לא.

שמריהו הרמן: יחד עם ניסן סלומינסקי הגינו תקנה חדשה שהתחילה לפני כשלוש שנים במיליון שקלים, בשנה שעברה 2009 היו אירועים בפריפריה וגם ביהודה ושומרון ובמרכז ב- 4 מיליון שקלים.

שמריהו הרמן: ביום חמישי אנחנו מביאים לאישור הוועדה בפריפריה במרכז אירועים ב-  7.7 מיליון שקלים.

שמריהו הרמן: כך שאנחנו זריקת עידוד.

שמריהו הרמן: מי שלא היה בשנה שעברה באירוע הגדול בבית שאן, להביא את אברהם פריד לבית שאן, להביא את אברהם פריד לניצן, להביא אותו פעמיים שלוש לבריכת הסולטן, לטבריה.

שמריהו הרמן: השנה יש בתכנון להביא אותו לעפולה, לחיפה, את כל האירועים הגדולים האלה אנחנו עושים במסגרת של הפרויקטים הייחודים.

שמריהו הרמן: זרק כאן אמנון שפירא את הרעיון לעשות כנס, אני בודק את הרעיון.

שמריהו הרמן: צריך למצוא יישוב שיהיה מוכן לארח, אנחנו יכולים להעביר בתקנת הפרויקטים סכום מסוים, יש גם רף כמה אנחנו יכולים להעביר, לעשות כנס כדוגמת כנס קיסריה, כנס שדרות, לעשות כנס בנושא הספציפי.

קריאה: הרשות צריכה להשתתף ב- 25%.

קריאה: את המקום וכדומה.

שמריהו הרמן: אני חייב לזקוף עוד דבר אחד, יולי תמיר השאירה לנו כמה תקנות בעיתיות, אנחנו מגייסים בנות להיות מורות בתרבות תורנית.

שמריהו הרמן: פעם בתקופת כהונתו של זבולון אורלב כמנהל הכללי של המשרד האגף לתרבות תורנית גייס 100, 200 בנות לשנה.

שמריהו הרמן: יולי תמיר לצערי לפני כשלוש שנים כשהייתה שרה הורידה אותנו ל- 35 תקנים לשנה לגיוס בנות.

שמריהו הרמן: להגיד את האמת גם לא היו הרבה בנות אחרי מה שהיה בגוש קטיף.

שמריהו הרמן: בשנה שעברה היה לנו שיא של 80 בנות שרצו להתגייס להיות מורות חיילות.

שמריהו הרמן: פניתי ללשכת השר וקיבלנו תקנים מהיום להיום וגייסנו אותן.

שמריהו הרמן: אנחנו עוברים את המספר של יותר מ- 100 מורות חיילות שמשרתות אצלנו.

ניסן סלומינסקי: זה יישר כוח לשמריהו הרמן, זה הבייבי האישי שלו, הוא במסירות נפש מדהימה, כמעט לבד עובד על זה ומצליח.

ניסן סלומינסקי: יישר כוח.

זבולון אורלב: הפגישה היא חשובה ומעניינית אבל אנחנו במגבלות הזמן.

זבולון אורלב: אלה שמשתתפים בשדולה של ניצולי השואה יודעים לבד שהם אנשים רגישים ומבוגרים מכם.

זבולון אורלב: אני שותף עם זאב בילסקי שחולה היום ואני צריך להיות בזמן ולמלא את מקומו.

זבולון אורלב: אני רוצה לסכם את הישיבה.

זבולון אורלב: אני רוצה לומר ראשית שזו לא הישיבה האחרונה.

זבולון אורלב: לאור הסוגיות שהועלו כאן זה מחייב אותנו לקחת סוגיה סוגיה ולהתחיל לטפל בה יותר לעמוק.

זבולון אורלב: מהדיון הזה עולה שהבעיה המרכזית של הארגונים שעוסקים בתרבות תורנית ובפיקוח של האגף לתרבות התורנית משרד החינוך, היא הפער הבלתי סביר בין בסיס התקציב ובין הביצוע בפועל.

זבולון אורלב: פער באמצעות תקציבים קואליציוניים שהם בדרך הטבע ניתנים באיחור וגם באופן שקשה לבסס עליהם התחייבויות והעסקה לאורך זמן.

זבולון אורלב: זו בעיה מספר אחת שצריך לתת עליה מענה ולמצוא פתרון.

זבולון אורלב: זה לא הגיוני שהבסיס הוא החלק המזערי והתוספות הקואליציוניות הן החלק העיקרי.

זבולון אורלב: צריכים לפתור את הבעיה הזאת גם אנחנו כוועדה וגם אנחנו כסיעה ניקח על עצמנו להתחיל לטפל ביתר אגרסיביות בסוגיה הזאת, אני מאמין שגם אגף התקציבים למרות העניינים הפוליטיים, אבל בסוף יש גם עניינים מקצועיים ומקצועית זה בלתי אפשרי.

זבולון אורלב: אני לא חושב שיש עוד מגזר במדינה שפועל באופן זה.

זבולון אורלב: אפשר להתווכח לגופם של הפעילויות, יכול להיות שיבוא השר או שר האוצר שיגידו שהדברים הם לא חשובים.

זבולון אורלב: אבל אם אין ויכוח על הפעילויות התקציב צריך להיות מוסדר אחרת.

זבולון אורלב: יכול להיות שבעבר אנשים אהבו את השיטה הזאת כי כל עוד הם אוכלים מהיד שלך אולי הם צריכים אותך.

זבולון אורלב: אני לא מאמין בשיטות האלה, לדעתי גם ניסן סלומינסקי אינו מאמין בהן.

זבולון אורלב: תמיד האמנו שכל דבר צריך להיות בבסיס בצורה מתוקנת, שקופה, מבוקרת, תחת כל כללי המנהל התקין והמסודר.

זבולון אורלב: דבר נוסף שעולה מהדיון זה גם פער מאוד משמעותי בין התקצוב בפועל, לא רק בבסיס, שניתן לארגונים השונים לבין מקביליהם במינהלים אחרים במשרד.

זבולון אורלב: גם זה פער שאינו מתקבל על הדעת.

זבולון אורלב: אני לא מאמין שרק בגלל שמישהו הולך עם כיפה הכיס שלו צריך להיות יותר קטן.

זבולון אורלב: אני חושב שהנוסחה הזאת לא מתקבלת על הדעת, לפחות בדור שאני שייך אליו.

זבולון אורלב: אני שייך לדור שלא מוכן לקבל את הדברים האלה.

זבולון אורלב: גם כאן נפעל בצורה מסודרת מול משרדי הממשלה.

זבולון אורלב: הכנסת גם מפקחת על התנהלות הרשות המבצעת.

זבולון אורלב: אנחנו רואים בדבר הזה לקוי יסודי.

זבולון אורלב: שלא תהיינה אשליות, שתי הבעיות היסודיות האלה אינן ניתנות לפתרון מהיום למחר.

זבולון אורלב: זה תהליך שאנחנו ניכנס אליו ונציף את השאלות האלה על השולחן.

זבולון אורלב: אני חושב שזו הפעם הראשונה שהן עולות על שולחן רשמי מסודר, ובצורה מאורגנת.

זבולון אורלב: אנחנו לא רוצים ללכת רק באופן פוליטי אלא רוצים ללכת ככנסת בצורה מסודרת במסגרת הוועדה הזאת וגם במסגרת ועדת הכספים כדי שהבעיות האלה תיפתרנה גם אם בתהליך ארוך, יש איזה תהליך הגיוני.

זבולון אורלב: לדעתי חייבים להתחיל להסדיר את הבעיות האלה.

זבולון אורלב: אני  שמח שהייתה פריצת דרך עם השירות הלאומי כבר בתקציב 2011.

זבולון אורלב: ברור לחלוטין שבתקציב 2011-2012 שום דבר נוסף לא יכנס לבסיס.

זבולון אורלב: מבחינה טכנית זה לא אפשרי.

זבולון אורלב: אבל אפשר לנצל את השנתיים האלה כדי שתקציבי התמיכות יהיו פחות או יותר מוסדרים מראש.

זבולון אורלב: גם להתחיל את התהליך כדי שבתקציב הבא נתחיל בו גם בסגירת הפער בין הבסיס לבין התקציבים הקואליציוניים.

זבולון אורלב: גם בכל הסוגיה של סגירת הפערים של הפעילויות שנעשות על ידי ארגוני תרבות תורנית בהשוואה למקבילים להם.

זבולון אורלב: אני רוצה להודות לארגונים.

זבולון אורלב: אני כמו ניסן סלומינסקי מודע היטב לפעילויות, אצל רובכם הגדול גם ביקרנו, ניסן סלומינסקי יותר ממני.

זבולון אורלב: אבל אני חושב שכמעט אין ארגון שלא הייתי בתוכו, לוויתי וביקרתי.

זבולון אורלב: כאן גם כמובן המקום להודות, כפי שאמרתי בדברי הפתיחה, שמריהו הרמן אני חושב שתחת ניהולך יש גם סיכוי טוב לבוא באופן מקצועי גם לאוצר וגם למשרד החינוך ולומר להם שלא מדובר בקופת גמילות חסדים קטנה, זה מפעל לאומי ממלכתי שמתנהל בצורה ראויה.

זבולון אורלב: על סמך זה אולי גם אפשר להגיע להישגים בלוח זמנים קצר יותר.

זבולון אורלב: אני רוצה גם להודות לניסן סלומינסקי שלקח על עצמו ועושה כאן עבודה בלתי רגילה כדי להחזיק את העניין הזה ונהל אותו.

זבולון אורלב: מטבע הדברים עכשיו כשאני גם חבר ועדת הכספים אנחנו נעבוד בצורה קרובה וצמודה.

זבולון אורלב: אמרתי גם לאנשי משרד האוצר, לשירה גרינברג, שאני מתכוון להשקיע הרבה זמן בוועדת הכספים.

זבולון אורלב: השתחררתי מתפקיד יושב ראש הוועדה  הזאת ומתפקיד יושב ראש הסיעה, לכן אני מסוגל היום להקדיש הרבה זמן בוועדת הכספים.

זבולון אורלב: אני משתתף שם בין היתר לקדם דברים לאומיים וממלכתיים, בין היתר אני רואה את קידום הדבר הזה כדבר שהוא בגדר קידום לאומי וקידום ממלכתי.

זבולון אורלב: כמו שנאמר כאן על ידי יקי מנדלסון מרבית הפעילויות כאן הן פעילויות ממלכתיות ולאומיות.

זבולון אורלב: הן לא סקטוריאליות ולא מגזריות, הן באות לחזק ולעצב את הזהות היהודית של מדינת ישראל.

זבולון אורלב: להודות לשירה גרינברג אסור כאן אלא רק באופן אישי, משכת אותי בלשון ואני נזהר בתודות על סמך אותו מקרה שהיה בראשית שנות השמונים כשקריית שמונה הייתה מופגזת.

זבולון אורלב: הייתי אז ראש לשכתו של השר זבולון המר זכרונו לברכה, בכ"ט בטבת הוא הגיע לקריית שמונה והמנהלים התלוננו על צפיפות במקלטים, על מחסור בהצטיידות.

זבולון אורלב: הוא בא עם המנהל הכללי ועם מנהל המחוז, ישבנו באחד המקלטים ושאל את המנהלים, כשמונה עשרה מנהלים של יסודי ותיכון, מהן הבעיות ומה חסר.

זבולון אורלב: מדברים ואני רושם, המנהל הכללי מנסה להתערב וגם מנהל המחוז דוקטור יוסי לוי משתיק אותם.

זבולון אורלב: בסוף הוא אומר "אני לא שואל את ראשי המשרד אני אבוא בעוד חודש ימים וכל מה שזבולון אורלב רשם ברשימה אני מבטיח לכם שיהיה".

זבולון אורלב: אכן חזרנו למשרד וזבולון המר כינס מיד את כולם ואמר לאליעזר שמואלי, "אתה הפעם לא אומר לי, הפעם אני אומר לך, כל הרשימה הזאת תהיה, אני בעוד חודש ימים אהיה שם".

זבולון אורלב: כך זה היה והגענו אחרי חודש.

זבולון אורלב: מנהל אחרי מנהל אמרו לשר "לא היה כדבר הזה ותודה".

זבולון אורלב: עד שהגיעו למנהל אחד של ממלכתי דתי, הוא אומר "הכול מולא אבל אני באופן עקרוני לא אומר תודה".

זבולון אורלב: שאלו אותו "איפה הכרת הטוב".

זבולון אורלב: הוא אמר "את זה למדתי בהפרשה בה אנחנו נמצאים " זאת הייתה פרשת ויצא.

זבולון אורלב: הוא אומר "נולד ראובן, אחר כך שמע ה' ונולד שמעון, אחר לוי  הפעם ילווה, אחר כך נולד יהודה, 'ותאמר הפעם אודה לה' ותעמוד מלדת'".

זבולון אורלב: הפעם אמרה תודה והעסק נעצר.

זבולון אורלב: "אני לא רוצה שהעסק ייעצר.

זבולון אורלב: אני פוחד שאם אני אגיד תודה העסק ייעצר".

זבולון אורלב: אני אומר גם תודה לשירה גרינברג על ההשתתפות, וגם על ההסכמות או על חילוקי הדעות שהכול תמיד זה באופן תרבותי.

זבולון אורלב: תודה רבה.