ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 566, 2010-12-07 09:15

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: יש לנו היום סדר יום ארוך.

משה גפני: הסעיף הראשון על סדר היום הוא תקציב משרד מבקר המדינה לשנת הכספים 2011-2012.

משה גפני: על פי החוק את תקציב משרד מבקר המדינה ועדת הכספים צריכה לאשר והוא הופך להיות חלק מתקציב המדינה.

משה גפני: אדוני המבקר, אני חושב שמשרד מבקר המדינה הוא אחד המשרדים הבודדים כמעט שאי אפשר לומר עליו מילה רעה.

משה גפני: העבודה שאתם עושים, שאתה עושה אדוני המבקר ושעושים אנשי משרדך, היא עבודה מאוד מאוד חשובה ומאוד רצינית.

משה גפני: אנחנו יכולים להתגאות במשרד מבקר המדינה.

משה גפני: אני רוצה לומר לך אדוני המבקר שלאחר הדיון הזה של תקציב המבקר מתקיים דיון על תקציב משרד הפנים והדיון נקבע עוד לפני שקרתה השרפה הנוראית ביערות הכרמל.

משה גפני: עולים דיונים על הקמת ועדת חקירה ממלכתית או פרלמנטרית או ממשלתית או משפטית.

משה גפני: אני לא תומך בעניין הזה, אני אדבר על כך בדיון הבא, אבל אני חושב שדוח מבקר המדינה הוא הכתובת.

משה גפני: בנושא הזה, מי שותיק בכנסת, יודע שהסיפור של מערך הכבאות במדינת ישראל לא התחיל היום אלא הוא מתמשך על פני שנים רבות.

משה גפני: אני חושב שצריך לקחת – אני עוד לא יודע מה יהיה בדוח המבקר – את דוח המבקר וליישם אותו.

משה גפני: זה מה שצריך לעשות וזה אני אומר עוד בלי שאדע מה כתוב בדוח הזה.

משה גפני: ועדת חקירה זה סיפור של ישבו עוד אנשים וידונו אבל לא צריך לדון, אין על מה לדון, אלא צריך לעשות ולעשות זה אומר לקחת את דוח המבקר וליישם אותו.

משה גפני: על כל פנים, אני מברך אותך אדוני המבקר על הצעת התקציב הנוכחית ועל הפעילות שלך ושל אנשי משרדך.

משה גפני: בבקשה, אדוני המבקר, הבמה לרשותך בהצגת התקציב.

מיכה לינדנשטראוס: אני אהיה קצר.

משה גפני: אתה לא חייב להיות קצר.

משה גפני: אתה יכול לדבר גם על מערך הכבאות.

מיכה לינדנשטראוס: על מערך הכבאות נדבר מחר.

מיכה לינדנשטראוס: מחר אנחנו נפרסם את הדוח שלנו על מערך הכבאות, על נושאים שונים אותם בדקנו במשך החודשים האחרונים.

מיכה לינדנשטראוס: אם שאלת, אני אומר לך שזה אחד הדוחות שמתייחס בצורה מפורטת ביותר לשאלה האם חלו התפתחויות מאז מלחמת לבנון השנייה ועד עתה בתחום של המלצות, של ביקורת המדינה, כפי שניתנו בדוחות הקודמים.

מיכה לינדנשטראוס: הכוונה שלי, בהשוואה למצב הנוכחי היום לעומת המצב שהיה במהלך מלחמת לבנון השנייה.

מיכה לינדנשטראוס: הדוח הוא דוח מקיף שעבדנו עליו במשרד המבקר תקופה ממושכת.

מיכה לינדנשטראוס: הדוח הוא דוח יסודי מאוד.

מיכה לינדנשטראוס: אני לא רוצה להקדים את המאוחר.

מיכה לינדנשטראוס: הדוח הזה יתפרסם מחר קרוב לוודאי בשעה 4:00 אחר הצהרים, מועד פרסום הדוח, ויהיו בו כמובן נתונים חשובים ביותר לאזרחי מדינת ישראל כפי שנערכו על ידינו.

משה גפני: אבל אדוני המבקר, איזה שיניים יש למבקר?

משה גפני: הרי בסופו של דבר אנחנו עוסקים באסון כבד שבעניין הזה מדינת ישראל כמעט לא ידעה כדוגמתו, בבת אחת ובאופן כזה.

משה גפני: מה קורה אם לא מיישמים את הדוח?

מיכה לינדנשטראוס: בעניין השיניים אני רוצה לומר לך שמצבנו כדלקמן.

מיכה לינדנשטראוס: מאחר שיש אמון של הציבור במבקר – אני מתכוון למשרד המבקר, לעובדיו, לאנשי המקצוע הרבים שלנו – האמון הוא ערך חשוב מאוד בביצוע של המלצות המבקר.

מיכה לינדנשטראוס: מאידך, זה לא סוד שאני כבר חמש וחצי שנים בתפקיד ואומר שוב ושוב שחסרות לנו הוראות חוקיות.

מיכה לינדנשטראוס: במסגרת חוק מבקר המדינה ובמסגרת חוק יסוד: מבקר המדינה, הוראות חוקיות שייתנו לנו את השיניים הדרושות לביצוע דוחות המבקר.

מיכה לינדנשטראוס: בעצם מה שקורה, הלכה למעשה, יש לנו סעיף אחד בחוק שהוא דן בנושא הביצוע והוא אומר שאחרי שיש דוח ביקורת, ראש הממשלה מעביר את הדוח לשר הממונה על העניין, השר פונה למנכ"ל שלו, ממנים ועדה והוועדה הזאת צריכה לשבת ולקבוע איך מתקנים ומה מתקנים.

מיכה לינדנשטראוס: מסתבר שזה הסעיף היחיד שקיים היום בנושא הזה.

מיכה לינדנשטראוס: הדבר הזה, אם הוא הסעיף היחיד, ברור שהדברים מבחינת ביצוע תלויים הרבה מאוד, כפי שאמרתי קודם, באמון של הציבור.

מיכה לינדנשטראוס: אני חושב שצריכה להיות מילה בחוק, אמירה בחוק, סעיף בחוק, שייתן את מה שאתם או שאנחנו קוראים שיניים למבקר.

מיכה לינדנשטראוס: אני אתן שתי דוגמאות.

מיכה לינדנשטראוס: אנחנו הגשנו בזמנו הצעה לוועדת הכנסת לענייני ביקורת המדינה ומשם זה גם הגיע לוועדת השרים לענייני חקיקה בנושא שנראה לי חשוב מאוד והוא שאם מישהו שהיה לגביו דוח ביקורת, שנה אחרי שנה, ממשיך ועושה את מה שאנחנו פסלנו, שללנו וביקרנו בדוחות שלנו, הרי שהיועץ המשפטי לממשלה יתבקש לבדוק אם יש כאן מקום לדין משמעתי.

מיכה לינדנשטראוס: זה דבר שמקובל גם בארצות אחרות.

מיכה לינדנשטראוס: אני ראיתי את זה.

מיכה לינדנשטראוס: אני מסתובב הרבה מאוד בעולם.

שלי יחימוביץ': אני מניחה שזה לגבי הדרג הפקידותי.

שלי יחימוביץ': מה אתה עושה אם שר לא ממלא אחר הביקורת?

מיכה לינדנשטראוס: זה נושא אחר לגמרי.

מיכה לינדנשטראוס: בעניין הזה אנחנו צריכים לטפל בצורה אחרת.

יעקב אדרי: האם  יש הצעה קונקרטית לגבי השינויים?

מיכה לינדנשטראוס: כן, יש.

מיכה לינדנשטראוס: בעניין הזה יש הצעת חוק שהוצעה.

מיכה לינדנשטראוס: היו שלושה דיונים בוועדת הכנסת לענייני ביקורת המדינה וכרגע זה נמצא בוועדת שרים לענייני חקיקה ובוועדת שרים לענייני חקיקה הדבר נמצא במחלוקת.

שלי יחימוביץ': בכנסת הזאת?

מיכה לינדנשטראוס: מחלוקת בין משרד המבקר, אנשי המבקר, לבין בעיקר הפרקליטות והיועץ המשפטי לממשלה.

מיכה לינדנשטראוס: ניסיתי בכל דרך אפשרית להציל את ההצעה הזאת מפני קפיאתה או מפני הרחקתה אבל לצערי הרב ללא הצלחה, עד לרגע זה שאני פונה אליכם.

מיכה לינדנשטראוס: הדיון הוא הרי על התקציב ואני רק נותן לכם דוגמה.

משה גפני: התקציב בסך הכל הוא משעמם.

משה גפני: הדברים שאתה אומר יותר מעניינים.

מיכה לינדנשטראוס: מבחינתי התקציב בכלל לא משעמם.

מיכה לינדנשטראוס: מה שאני רוצה לומר עוד בעניין הזה הוא שיש משרדי ממשלה שאנחנו עושים לגביהם ביקורת והביקורת היא על השר ועל המשרד עצמו.

מיכה לינדנשטראוס: אנחנו אומרים שם את דברינו והאמירה שלנו בדברים האלה היא ברורה לחלוטין.

מיכה לינדנשטראוס: אנחנו אומרים שבמשך איקס שנים אתה מקבל דוח ביקורת אחד אחרי השני ולא עושה, וכאן צריכה להיות אפשרות שוועדת הכספים של הכנסת למשל, שהיא תצטרך לאשר את תקציב המדינה לקראת הבאתו למליאת הכנסת, תשאל מה קורה כאן, איך זה יתכן שהוא לא מקיים.

מיכה לינדנשטראוס: ההוראות שלנו נוגעות לציבור, ההוראות שלנו הן הוראות מתקנות, אנחנו מדברים על מינהל תקין, אנחנו מדברים על חוקיות הפעולה.

מיכה לינדנשטראוס: לכן אמירה של ועדת הכספים של הכנסת במקרה הזה לדעתי תיתן תנופה לנושא הזה.

מיכה לינדנשטראוס: נכון שהביקורת היום בשיאה, אנחנו נמצאים בביקורת בכל מקום אפשרי, הן מבחינת הערכת הציבור, ואתם יודעים ולכן אני לא צריך לפרט ואין הנחתם מעיד על עיסתו, זה הביטוי שאנחנו תמיד נוקטים בו, אבל דעו לכם, אם לא היה אמון הציבור בנו כמו שהוא כרגע, בכל מקום שאני נמצא, בכל מקום שאנשיי נמצאים ומקבלים את הגיבוי הציבורי, מצבנו היה עגום מאוד מבחינת ביצוע של ההוראות, ההנחיות והביקורת של המבקר.

מיכה לינדנשטראוס: לגבי נושאים נוספים.

מיכה לינדנשטראוס: ודאי, יש כנסת ואנחנו לא מתערבים בעבודת הכנסת וזה ברור לכם.

מיכה לינדנשטראוס: אנחנו לא מתערבים בנושאם האלה.

מיכה לינדנשטראוס: אנחנו אומרים את דברינו לגבי נושאים בהם נתקלנו, שיש בהם מחדלים ומחדלים רציניים.

מיכה לינדנשטראוס: חכו בסבלנות עוד 24 שעות ואתם תראו למה אני מתכוון ברגע זה.

מיכה לינדנשטראוס: אני בא אליכם ואני אומר שהביקורת בישראל חייבת לקבל לידה אמצעים מסוימים ואני לא אומר הרבה, אני לא אומר את כולם אבל אני אומר אמצעים חיוניים כדי לבצע את דוחות המבקר הלכה למעשה כי אחרת אנחנו נקבל עוד דוח ועוד דוח והדברים האלה יהיו דוחות בלי סוף כאשר האמירה בהם היא אמירה ברורה וחדה אבל הביצוע לוקה.

מיכה לינדנשטראוס: לגבי התקציב עצמו.

מיכה לינדנשטראוס: אני מציע שהמנכ"ל החדש של משרד המבקר והמשנה למנכ"ל יאמרו את דברים בעניין הזה.

מיכה לינדנשטראוס: את המשנה למנכ"ל, מר יונס, את מכירים מישיבות קודמות במשך שנים ארוכות.

ציון פיניאן: אם אפשר, שאלה.

ציון פיניאן: מדוע יש הפרש בתקציב בין 2011 ל-2012?

מוטי בסר: אני אתייחס.

מוטי בסר: בוקר טוב לכולם.

מוטי בסר: על פי סעיף 10 לחוק יסוד: מבקר המדינה, תקציב משרד מבקר המדינה ייקבע לפי הצעת מבקר המדינה בידי ועדת הכספים של הכנסת ויפורסם ביחד עם תקציב המדינה, וזה מה שאנחנו עושים כאן הבוקר.

מוטי בסר: הצעת התקציב מתייחסת לשנים 2011 ו-2012 ומסתכמת בכ-304.6 מיליון שקלים בשנת 2011 ובכ-331.5 מיליון שקלים בשנת 2012.

מוטי בסר: 70 אחוזים מהתקציב השוטף, כמו שהיה, וכך אנחנו ממשיכים, הוא תקציב השכר לתקצוב שיא כוח אדם של 575 עובדים של משרד מבקר המדינה.

מוטי בסר: בהקשר של כוח אדם, כוח האדם של המשרד הוא כוח אדם איכותי.

מוטי בסר: אני אמנם חדש במשרד ונכנס לחודש החמישי, אבל אני רוצה לומר שלא הכרתי במערכת הציבורית משרד ממשלתי שלמעלה משמונים אחוזים מעובדיו הם אנשים עם תואר שני ומעלה.

מוטי בסר: כוח אדם מאוד איכותי.

שלי יחימוביץ': בנק ישראל.

שלי יחימוביץ': הפרקליטות.

אורי אריאל: הוא אמר שהוא לא הכיר ואת עכשיו עזרת לו להכיר.

מוטי בסר: זה המפגש הראשון שלי.

מוטי בסר: הצעת התקציב כוללת שינוי בהשוואה לתקציב 2010 והשינוי הוא סכום של 51 מיליון שקלים ב-2011 ו-61.5 מיליון שקלים בשנת 2012 אשר אושר על ידי ועדת הכספים עוד ב-2009 במסגרת הרשאה להתחייב לצורך תכנון והקמת בית מבקר המדינה בקריית הלאום.

מוטי בסר: זאת אומרת, אם אנחנו מסתכלים על התקציב, אמר יושב ראש הוועדה  שהתקציב משעמם, אבל הוא לא משעמם אלא מכיל הרבה פרטים.

מוטי בסר: בעיקרון אנחנו עם אותו כוח אדם.

משה גפני: אני אמרתי את זה בהומור.

משה גפני: זה לא תקציב משעמם.

שלי יחימוביץ': אנחנו לא משתעממים עם תקציבים.

שלי יחימוביץ': זה מה שאנחנו עושים.

משה גפני: נכון.

משה גפני: זה התפקיד שלנו.

מוטי בסר: למעט השינוי שמביא לידי ביטוי את מה שאושר לנו כהרשאה להתחייב לצורך הקמת בית מבקר המדינה בקריית הלאום.

מיכה לינדנשטראוס: אולי נקרא לזה משרד מבקר המדינה.

מיכה לינדנשטראוס: בית מבקר המדינה, אנשים עוד יבואו להתאכסן בו.

מיכה לינדנשטראוס: נגיד משרד מבקר המדינה.

מוטי בסר: כמו כן, במסגרת תוכניתו של מבקר המדינה לספק מענק לאלפי פניות מהציבור שמוגשות לנציבות תלונות הציבור על ידי פריסת לשכות בפריפריה ובקרבת אוכלוסיות יותר חלשות, אנחנו נבקש, במסגרת התקציב – וזה עדיין לא מופיע כאן, אבל נבקש את אישור הוועדה – לפתיחת שלוחת נציבות תלונות הציבור בקריית שמונה.

מוטי בסר: בנוסף, שלוחות בנצרת, נצרת עילית, באר-שבע.

משה גפני: בנצרת אישרנו.

מוטי בסר: יש שלוחות שפועלות וקיימות.

מוטי בסר: בנצרת, בנצרת עילית, בבאר-שבע, ברמלה בה אנחנו אמורים לפתוח בשבועות הקרובים, ובתוכניתנו, במהלך 2011, לפתוח גם בקריית שמונה.

גאלב מג'אדלה: למה צריכה להיות שלוחה בנצרת עילית?

גאלב מג'אדלה: אתה עושה את זה בבניין הממשלה ונמצא באמצע.

מוטי בסר: זה לא בבניין הממשלה, אבל מיד נתייחס לנקודה הזאת.

מוטי בסר: אני מדבר באופן ספציפי ואומר שבהצעת התקציב נבקש את אישור הוועדה להגדלת שיא כוח אדם של משרדנו בשלושה עובדים כדי לאפשר לנו לפתוח את שלוחת נציבות תלונות הציבור.

משה גפני: אתם מבקשים את זה.

מוטי בסר: אנחנו מבקשים את זה.

מוטי בסר: לא הבאנו את זה לידי ביטוי עד אשר הוועדה תאשר את בקשתנו זו להוספת שיא של שלושה עובדים לצורך פתיחת לשכה.

משה גפני: אתם מבקשים את האישור היום?

מוטי בסר: כן.

מוטי בסר: לצורך פתיחת לשכת נציבות תלונות הציבור בקריית שמונה.

מוטי בסר: לגבי השאלה שנשאלה כאן, אולי הלל יכול להתייחס.

הלל שמגר: לגבי נצרת?

מיכה לינדנשטראוס: מי שלא יודע, הלל שמגר הוא מנהל נציבות תלונות הציבור מזה כמה שנים ואחראי על פתיחת השלוחות החדשות שאחת מהן נפתחה לפי בקשת ראש עיריית נצרת ולגבי השנייה שבהן, אנחנו באמת אמרנו שנקיים בקרוב דיון על איחוד של השלוחות גם יחד.

הלל שמגר: לגבי נצרת עילית, היא בעצם שלוחה של לשכת נצרת.

הלל שמגר: אותו מנהל הוא אותו מנהל והלשכה גם אחראית על נצרת עילית שמאוישת בעובד אחד שמקבל את התלונות.

הלל שמגר: הטיפול בתלונות נעשה במסגרת לשכת נצרת עצמה שממוקמת בעיר נצרת.

הלל שמגר: אני יכול לומר שהמטרה של הקמת השלוחות הללו באזורי הפריפריה הייתה במפורש להגביר את הנגישות של נציבות תלונות הציבור לאוכלוסיות מוחלשות, בעיקר לאוכלוסיות מוחלשות כמו עולים חדשים, בני מיעוטים, אנשים בעלי צרכים מיוחדים שאלמלא היינו מקרבים אותם אלינו ומתקרבים אליהם, מן הסתם הם לא היו טורחים ומסוגלים לשטוח את טענותיהם בכתב, בדרכים המקובלות של משלוח מכתבים למשרדי הנציבות.

משה גפני: מי אלה האוכלוסיות החלשות במדינת ישראל?

אורי אריאל: תתחיל בחרדים.

הלל שמגר: אנחנו מתייחסים גם לאנשים משכבות סוציו אקונומיות נמוכות שנמצאות באזורי הפריפריה.

הלל שמגר: אנחנו לא רוצים להטביע תג כזה או אחר כי הלשכות פתוחות לכולם וכולם מגיעים אלינו.

הלל שמגר: אני יכול לומר מבחינת נתון שמאז נפתחו הלשכות הללו, בעצם שתי לשכות או שתיים וחצי – שלוחת נצרת עילית נפתחה באפריל 2010.

משה גפני: ובאר-שבע.

הלל שמגר: לא, באר-שבע נפתחה לפני כארבע שנים.

משה גפני: אני מבין שזה מאוד מצליח.

הלל שמגר: מאוד מצליח.

הלל שמגר: הלשכות הללו, שתי הלשכות עצמן, טיפלו ב-13 אלף פניות בקירוב.

הלל שמגר: כשאני אומר פניות, אלה מבקרים פיזיים שלא כל ביקור מיתרגם אחר כך או הופך לתלונה וטוב שכך.

הלל שמגר: מגיע אדם, עולה חדש, בדואית מרהט, מציגה את בעייתה.

הלל שמגר: בלשכות יושבים עובדים מקצועיים ועובדים מינהליים שדוברים את השפות שרווחות באותם אזורים – בבאר-שבע השפות הן ערבית, רוסית, אמהרית – והם שומעים, מדריכים, מכוונים, לפעמים מסייעים להם לנסח איזושהי פנייה לרשות ואין צורך בתלונה עצמה.

משה גפני: עצם העובדה שברשויות יודעים שיש נציבות תלונות הציבור שהיא נגישה ולא צריך לעבור את אנשי הביטחון של משרד מבקר המדינה, שהוא משרד פתוח וגם אלה שלא מגיעים, העזרה היא בעצם הקיום במקום.

הלל שמגר: בהחלט.

הלל שמגר: כל לשכה כזאת מתפקדת לא רק כמוקד לקבלת קהל אלא בעצם כנציבות בזאיר אנפין במובן הזה שגם חלק ניכר מן התלונות מתבררות במקום על ידי הלשכה.

הלל שמגר: לא מעבירים את התיק לירושלים, למשרד הראשי, אלא יש מגע ישיר של העובדים המקצועיים שלנו אל מול הנציגים של השלטון המרכזי.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: נשאיר את ההגדרות של האוכלוסיות המוחלשות כי אנחנו לא יודעים מה הן האוכלוסיות המוחלשות בישראל.

משה גפני: נניח לעניין הזה.

משה גפני: הבנתי שאלה עולים חדשים וערבים.

משה גפני: אין עוד אוכלוסיות מוחלשות, אבל לא נורא.

קריאה: החרדים.

משה גפני: החרדים זה טוב רק כדי לתקוף.

ליה שמטוב: החרדים שגרים בנצרת עילית, כולם מבוססים.

שלי יחימוביץ': החרדים זה כדי שיהיה את מי להאשים.

משה גפני: זה ברור.

משה גפני: גם מאשימים בשרפה אבל נדבר על זה בדיון הבא.

משה גפני: הלל, הייתה שאלה לגבי נצרת עילית ונצרת ונדמה לי שלא השבת עליה.

משה גפני: המבקר העיר כאן שמתקיים אצלכם דיון לגבי איחוד הלשכות.

הלל שמגר: השבתי באופן חלקי.

הלל שמגר: אמרתי שבנצרת עילית הקמנו מוקד לקבלת קהל ולקבלת תלונות בעקבות פנייה של ראש העיר נצרת עילית.

הלל שמגר: כרגע הלשכה הזאת פועלת כשלוחה של לשכת נצרת והטיפול האדמיניסטרטיבי והמקצועי נעשה על ידי הצוות של לשכת נצרת, כאשר בלשכה שנפתחה שם, במוקד שנפתח, נמצא עובד שתפקידו לקבל את קהל הפונים.

הלל שמגר: האמת היא שיש קהל רב שפונה לשם.

הלל שמגר: מאחר שהמיקום של הלשכה הוא  במובן מסוים בקו התפר בין נצרת לנצרת עילית, בהחלט עלה אצלנו הצורך לבחון את האפשרות לאחד פיזית את שתי הלשכות הללו כי מבחינה תפעולית ומבחינה ניהולית הן פועלות כלשכה אחת.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חברת הכנסת שלי יחימוביץ ואחריה חבר הכנסת יעקב אדרי.

שלי יחימוביץ': קודם כל, אדוני המבקר, אכן אני מזדהה עם הדברים שנאמרו כאן גם מצד משרדך שמשרד מבקר המדינה הוא משרד לתפארת שפועל ברמת תפקוד גבוהה ביותר, גם ברמת מקצוענות מאוד גבוהה, גם בהספקים מאוד גבוהים וגם באתוס שמאוד התחזק מאז כניסתך, אדוני, לכהונת מבקר המדינה.

שלי יחימוביץ': זה מאוד מאוד חשוב.

שלי יחימוביץ': אנחנו כבר מקבלים את זה כמובן מאליו כי התרגלנו שזאת המציאות, אבל זה לא מובן מאליו.

שלי יחימוביץ': התכנים הכל כך עזים והכל כך מובהקים של משרד מבקר המדינה והבדיקות היסודיות והאמירות המובהקות, יש להם תרומה עזה ליציבותו של שלטון החוק.

שלי יחימוביץ': אני יודעת שאתה חתום על זה כיוון שהשינוי הזה בדפוסי הפעולה של משרד מבקר המדינה התחיל בתקופתך, מאז נכנסת לתפקיד, ואני רוצה לברך אותך על כך ולא בפעם הראשונה.

שלי יחימוביץ': אני רוצה בכל זאת להתייחס במילה לדוח בעניין מערך כיבוי האש למרות שלא ראיתי את הדוח ולא את הטיוטה שלו.

שלי יחימוביץ': אני כבר מבקשת ממך, מראש, בין אם תקום ועדת חקירה ממלכתית – שאני חושבת שצריכה לקום ועדת חקירה ממלכתית – לחקירת המחדל הזה, אני יודעת שיש כאלה שחושבים שלא אבל הסידור הוא שאני אומרת את דעתי.

משה גפני: לדעתך צריכה לקום ועדת חקירה ממלכתית.

שלי יחימוביץ': כן.

שלי יחימוביץ': הסידור הוא שאני אומרת את דעתי  ולא את דעתם של אחרים.

שלי יחימוביץ': על כל פנים, בקשתי כבר לאלתר שמשרדך יקיים דוח המשך לדוח הזה בגלל האירועים האחרונים שקרו.

שלי יחימוביץ': מטבע הדברים, גם אם החקירה יסודית ביותר, בסופו של דבר, כשזה מגיע לידי מיצוי ומתרחש אסון, בדיוק כמו במלחמת לבנון השנייה, צפים ועולים דברים שאי אפשר לאבחן אותם בחקירה לפני שהאסון מתרחש, תהא החקירה יסודית כפי שתהא.

שלי יחימוביץ': לכן הבקשה שלי היא כבר להיערך לדוח המשך בעקבות האסון הכבד.

שלי יחימוביץ': יש לי עוד בקשה ספציפית ואני מניחה ששום ועדת חקירה ממלכתית לא תיכנס לעומקו של עניין.

שלי יחימוביץ': אני לא מבקשת את ראשו של אף אחד.

שלי יחימוביץ': בקשתי היא לבדוק פעם אחת ולתמיד את הדפוס הקלוקל שעלה שוב מהאסון הזה וזה דפוס הייבוש המכוון שאנחנו עדים לו בחלקים רבים של שירות המדינה ושל כל מה שהוא בעצם המדינה עצמה, כאשר מאן דהוא מחליט שצריך רפורמה.

שלי יחימוביץ': הרפורמה יכולה להיות כל מיני סוגים של רפורמה.

שלי יחימוביץ': היא יכולה להיות מאאוט-סורסינג, היא יכולה להיות הפרטה מלאה, היא יכולה להיות הקמת מבנה חלופי פרטי ליד המבנה הקיים.

פניה קירשנבאום: או הסכמה לא לשבות למשל.

שלי יחימוביץ': לא הבנתי.

פניה קירשנבאום: למשל הסכמה של ההסתדרות לא לשבות.

שלי יחימוביץ': לא הבנתי מה זה קשור למה שאני אומרת.

שלי יחימוביץ': אני מניחה שאחר כך, כשאת תדברי, תוכלי להסביר את הדברים.

ציון פיניאן: העובדים נדרשו לחתום.

שלי יחימוביץ': בסדר.

שלי יחימוביץ': עכשיו הבנתי.

משה גפני: הם אמרו הסכמה לא לשבות.

שלי יחימוביץ': הבנתי.

יעקב אדרי: תנאי לא לשבות.

שלי יחימוביץ': יכולה להיות הנפקה או יכולה להיות הקמת תאגיד כמו תאגוד המים וכן הלאה וכן הלאה, אבל השיטה היא מאוד ברורה.

שלי יחימוביץ': בא גוף והוא כבר מיובש והוא לא יכול לתת יותר מענה לצרכים של הציבור ומתחנן על חייו, עובדיו מתחננים על חיי השירות שהם צריכים לתת לציבור, ואז האוצר אומר בשוויון נפש שקודם יסכימו לרפורמה.

שלי יחימוביץ': זה דפוס שאנחנו רואים אותו שוב ושוב והוא חוזר באופן שהוא מעורר חלחלה.

שלי יחימוביץ': ממש חלחלה.

יצחק וקנין: כשרוצים להרוס משהו, אומרים רפורמה.

שלי יחימוביץ': כן.

שלי יחימוביץ': כשרוצים להרוס משהו, ממש כך.

שלי יחימוביץ': ראינו את זה ברפורמה במינהל מקרקעי ישראל, כאשר כל הכוונה הייתה בסוף להקים יחידה נוספת למינהל שהיא יחידה בסוג של אאוט-סורסינג.

שלי יחימוביץ': אנחנו רואים את זה בייבוש הנוראי של מערך בריאות הנפש, כיוון שרוצים להפריט אותו.

שלי יחימוביץ': אנחנו רואים את זה במוסדות לחוסים, ייבוש שלכם, כדי להפריט אותם ממש הפרטה מוחלטת.

שלי יחימוביץ': אנחנו רואים את זה היום בתעשייה הצבאית, איך מענים אותם ולא נותנים להם ערבויות מדינה שפעם היו נותנים להם באופן מובן מאליו לעסקאות שקיימות ויכלו לקדם את התעשייה הצבאית.

אורי אריאל: במקרה הזה זה יתרון ולא חסרון.

אורי אריאל: לא הכל אותו הדבר.

שלי יחימוביץ': אני יכולה להביא רק את האמירות שלי.

שלי יחימוביץ': אנחנו רואים את זה בתעשייה הצבאית, כדי להכריח אותם להסכים להנפקה ותוך כדי אנחנו רואים ייבוש של התעשייה הזאת.

שלי יחימוביץ': ראינו את זה בהפרטת הכלא, כאשר ייבשו את כל מערך בתי הכלא ובאו אנשי שירות בתי הסוהר והתחננו להקמת בית כלא חדש ואמרו להם אין בעיה, כלא פרטי של לבייב וקוזניצקי.

שלי יחימוביץ': כך אנחנו רואים את הדפוס הזה.

שלי יחימוביץ': זה סוג של משחק.

שלי יחימוביץ': האוצר יושב על רבצו ומחכה עד שהגוף יישבר ויבוא על ארבע ויגיד תפריטו אותי, אני מוכן לכל דבר.

שלי יחימוביץ': אותו הדבר קרה בעניין של שירותי הכיבוי.

שלי יחימוביץ': אני לא מבינה מה הקשר.

שלי יחימוביץ': אגב, הרעיון – וצדקה פניה – לחייב עובדים קודם כל לוותר על זכות ההתאגדות שלהם ולהסכים להיכנע לחלוטין ולוותר על זכויותיהם, זה היה היעד המרכזי של הרפורמה.

שלי יחימוביץ': האוצר לא ידע איזה רפורמה הוא רוצה, הוא לא היה מגובש עם עצמו, לא הייתה רפורמה, לא בדקו את הציוד, לא בדקו מה צריך, אבל דבר אחד הם ידעו: שצריך לשבור את איגוד העובדים.

שלי יחימוביץ': בואו נגיד שאני טועה לחלוטין בהשקפת עולמי.

משה גפני: שלי, אחרי כן מתקיים דיון על תקציב משרד הפנים.

שלי יחימוביץ': אז אני אומר את זה שוב.

משה גפני: עכשיו תקצרי.

משה גפני: אנחנו חייבים לסיים ויש עוד חברים שנרשמו.

שלי יחימוביץ': בסדר.

שלי יחימוביץ': בוא נגיד שיש אנשים שחולקים על השקפת עולמי וחושבים שכל הכבאים צריכים להיות עובדי קבלן.

שלי יחימוביץ': נגיד.

שלי יחימוביץ': תיאורטית.

שלי יחימוביץ': אני מביאה את זה לקיצוניות.

שלי יחימוביץ': למה על חשבון הציבור?

שלי יחימוביץ': איך זה קשור לא לקנות מכלית כבאית חדשה לשאיפה לבצע רפורמה מכל סוג שהוא?

שלי יחימוביץ': האם כאשר תהיה הרפורמה, הכבאית הזאת תושלך לפח?

שלי יחימוביץ': לא. ולכן מי ששילם כאן מחיר, לצערי הרב מחיר בחיי אדם, אלה אזרחי מדינת ישראל שהיו קורבן לאותו משחק אכזרי.

שלי יחימוביץ': הפעם זה היה משחק מוגזם שעלה לנו בחיי אדם אבל את הדפוס הזה של הייבוש המכוון הייתי רוצה, אדוני מבקר המדינה, שאתה תבדוק ותשים עליו את האצבע.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יעקב אדרי ואחריו אורי אריאל.

יעקב אדרי: אדוני היושב ראש, מכובדי מבקר המדינה, אי אפשר לא להתחיל במה שקרה השבוע ובכל זאת אני חושב שאחרי שיקראו מחר את הדוח שלך, ממילא הרבה מאתנו יאמרו שאין צורך בוועדת חקירה אלא  מה שצריך זה ליישם את מה שאתה כותב פעם אחר פעם.

יעקב אדרי: אם יעשו את זה, אני חושב שאנחנו בכיוון הנכון.

יעקב אדרי: עוד פעם ועדת חקירה ובסוף יגיעו לאותן מסקנות.

יעקב אדרי: אולי על הדרך יהיה עריפת ראש אחד או שניים, אבל אני חושב שאם יישמו את המסקנות שלך, את הדוח שאתה תגיש מחר, כולנו נהיה מרוצים ואנחנו בכיוון הנכון.

יעקב אדרי: אתה דיברת על אמון הציבור.

יעקב אדרי: אין לי ספק בכך ויש לך גם את אמון הכנסת.

יעקב אדרי: אתה צריך להשתמש בזה.

יעקב אדרי: אם צריך שינויים בחקיקה, תנו לנו את זה ואנחנו ננסה לקדם את זה מול הממשלה.

יעקב אדרי: הייתי בממשלה והממשלה לא תמיד רוצה את זה ואנחנו מבינים את זה.

משה גפני: הוויכוח הוא לא אתנו אלא הוויכוח הוא עם היועץ המשפטי ועם הפרקליטות.

יעקב אדרי: ברור, כי יש סמכויות שכנראה יצטרכו לנדוד.

יעקב אדרי: נמצא את האיזון הנכון.

יעקב אדרי: יחד עם זאת אני אומר שוב, אדוני המבקר, הדבר הכי חשוב שאני רואה, בשנה שעברה באת עם בקשה להגדלת התקציב למעקב אחרי ביקורת וזה היה דבר נכון.

יעקב אדרי: אני חושב שזה הדבר הכי חשוב, שתימשך הביקורת אחרי הדוחות שלך על ידי משרדך.

יעקב אדרי: הביצוע, היישום, למי צריך לכתוב ולהתריע, אני חושב שזה המפתח כי אלה דוחות שהיום יש להם את האפקט ואחרי כמה ימים זה נשכח.

יעקב אדרי: את זה אנחנו מאוד מבקשים ואנחנו מאוד מעריכים את העבודה שלך.

יעקב אדרי: יש לך כמובן כאן תמיכה רחבה מאוד.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אורי אריאל ואחריו אמנון כהן.

אורי אריאל: חנוכה שמח, חודש טוב.

אורי אריאל: אני קודם כל מאחל הצלחה למנכ"ל החדש שלא יצא לי לברך אותך קודם לכן.

משה גפני: אישרנו אותו כאן.

אורי אריאל: מכובדי, נעדרתי מהישיבה הזאת.

אורי אריאל: שנית, אני רוצה לברך את המבקר על העבודה בכלל אבל בדגש על פריסה על הפריפריה שצריכה כל הזמן חיזוק, וזה בהחלט חלק מהחיזוק.

אורי אריאל: בראש השכבות החלשות נמצאים החרדים, והמנכ"ל, אם אתה לא יודע, חשוב לדעת את זה לפחות כאשר אתה בא לוועדה הזאת.

אורי אריאל: קודם כל, אלה החרדים ואחרי כן המיעוטים.

משה גפני: מה פתאום?

משה גפני: מה יש בוועדה הזאת שונה מוועדות אחרות?

אורי אריאל: היושב ראש, תרשה לי.

אורי אריאל: בכל מקרה, המגמה ללכת לפריפריה, יש לה חשיבות רבה בעיניי ואני מעודד אתכם להמשיך בזה.

אורי אריאל: עם כל הכבוד לפרקליטות, אולי זאת הזדמנות כשהם שובתים לסיים את החוק, אבל גם אם לא, אנחנו לא נעשה מחטף.

אורי אריאל: אנחנו יכולים לקדם את זה כי חסר הרבה מאוד.

אורי אריאל: אחרי כל הדברים הטובים שנאמרו עליכם, ובצדק ואני מצטרף לדברים, באמת חסר מה שנקרא כאן השיניים.

אורי אריאל: אתם מגישים דוח ויכולים להגן על כל מילה בו, הוא ברור, יש לו מסקנות, יש לו דגשים והכל קיים, אבל בסוף שמים אותו בצד.

אורי אריאל: יש הרבה דוחות ואתם מייצרים חומר טוב, אבל קורה – זה לא נכון שלא קורה, ואני רוצה להזהיר את עצמנו כי אנחנו אומרים ששום דבר לא קרה, אכל לא נכון, קורה, אבל לא קורה מספיק.

אורי אריאל: אנחנו הרי רוצים להשתפר כל הזמן כדי שהביקורת תהיה מלווה בעשייה, גם אם היא מוגבלת.

אורי אריאל: הממשלה – סליחה על הביטוי – לא עובדת אצל מבקר המדינה אלא היא מבוקרת על ידו, היא צריכה להקשיב, היא צריכה להשתפר.

אורי אריאל: לעתים היא אומרת בסדר, ראינו את הדוח, אנחנו נעשה אותו בעשר שנים ולא נעשה עכשיו.

אורי אריאל: בעניין הזה, ככל שאתם תביאו הצעות, אני חושב שיש לכם רוב בוועדה הזאת ובוועדה לענייני ביקורת המדינה ואני חושב שאפשר לקדם את זה.

אורי אריאל: שאלה אחת בעניין התקציב.

אורי אריאל: הבנתי את העלייה ב-2011 אבל אני רואה שמ-2011 ל-2012 אתם גדלים בעוד עשרה אחוזים.

אורי אריאל: שאלתי למה העלייה הזאת היא ב-10 אחוזים.

אורי אריאל: בסך הכל המשק לא גדל באופן הזה.

מוטי בסר: לא מדובר בתקציב השוטף, לא בתקציב כוח האדם אלא במה שאנחנו קוראים ההוצאה החד פעמית.

מוטי בסר: זאת אותה פריסה של הרשאה להתחייב.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אמנון כהן ואחריו ראלב מג'אדלה.

אמנון כהן: תודה אדוני היושב ראש, כבוד המבקר, אנחנו כמובן כוועדה וגם כחברי כנסת מודים על עבודתך ולעבודת המשרד שנעשית על ידי אנשי מקצוע.

אמנון כהן: העלו כאן חברים את נושא הכבאות.

אמנון כהן: בשבתי כיושב ראש הוועדה לביקורת המדינה, גם אנחנו עסקנו בדוחות מבקר המדינה.

אמנון כהן: לצערי הרב אם אז היינו מגיעים למיצוי ההליכים ולאימוץ דוחות המבקר, בוודאי לא היינו מגיעים למצב אליו הגענו במקרה האחרון.

אמנון כהן: זה לא נושא אחד שהוא בעייתי אלא יש הרבה מקרים כאלה שאדוני הצביע עליהם בדוחות שלו וגם קודמך עשה זאת והם עדיין לא טופלו כראוי ויכולים לקרות, לא עלינו, חס ושלום, אסונות כבדים ביותר.

אמנון כהן: זה אמור גם בנושא חיזוק מבני ציבור, נושא שכבר כעשור אנחנו מתעסקים בו.

אמנון כהן: דיברו על תמ"א מסוימת שתיתן פיצוי כזה או אחר אבל זה לא עובר.

אמנון כהן: מחר, חס וחלילה יקרה אסון, ישאלו איפה כולנו היינו.

אמנון כהן: יש עוד דוגמאות רבות בנושא.

אמנון כהן: גם אני כיושב ראש גיליתי שאם בביקורת המדינה  יש נושא שהוא בממשק עם מספר משרדי ממשלה, הנושא לא מטופל וכל אחד מגלגל את האחריות על השני, אבל בסופו של תהליך הנושא לא מטופל.

אמנון כהן: יותר קל כאשר הנושא בטיפולו של אותו משרד ואז באמת נכנסים לעובי הקורה, השר והמנכ"ל, דורשים תקציבים ומטפלים ורוב הדברים דורשים תקציב.

אמנון כהן: כאן צריכה להיות ראייה מערכתית גדולה כך שנושא אחד יהיה מטופל במשרד אחד, ששר אחד יהיה אחראי מ-א' ועד ת' באותו נושא.

אמנון כהן: כאשר יש לנו ממשקים כאלה ואחרים, אני אומר שהנושא לא מטופל למרות שהדוח מצביע פעם אחר פעם כי הגלגול בין המשרדים הוא רב מאוד.

אמנון כהן: אנחנו כמחוקקים צריכים לתת את הדעת והממשלה צריכה לתת את הדעת מדוע הנושא הזה לא בא לידי ביטוי.

אמנון כהן: אנחנו כמובן מודים לך ואנחנו שמחים שאתה לא צריך תקציב נוסף כי אתה מסתדר עם האוצר, אבל אם צריך, אנחנו עומדים לעזר.

אמנון כהן: תמשיך את הפעילות שלך.

אמנון כהן: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת ראלב מג'אדלה.

גאלב מג'אדלה: כבוד היושב ראש, אנחנו מברכים את המבקר ואת צוות משרדו על העבודה הראויה ומעוררת הכבוד שהם עושים.

גאלב מג'אדלה: הממשלה הזאת וקודמתה הלכו  במדיניות של עם הפנים אל הפריפריה ואתם מיישמים את הראייה הכוללת של כל אזרחי ישראל ולכן צריך להקים עוד לשכות בפריפריה, מקריית שמונה ועד אילת.

גאלב מג'אדלה: זה לא רק לתת נגישות לאזרח למשרד מבקר המדינה אלא זה גם לקרב אותו למודעות שמבקר המדינה הוא גוף ראוי לאמון ואפשר לגשת אליו ולומר את הדברים.

גאלב מג'אדלה: לגבי השכבות החלשות, אתה יותר מאשר צודק.

גאלב מג'אדלה: בצפון תל אביב לא זקוקים לסיוע, לעזרה, להכוון מקצועי, לכלי או לנגישות כי הם יודעים לעשות את זה מצוין.

אורי אריאל: לא הייתי פוגע בהם עכשיו.

גאלב מג'אדלה: גם בדניה בחיפה.

גאלב מג'אדלה: אני אומר את דבריי.

גאלב מג'אדלה: אני מודיע שאני אומר את דבריי ואת דעתי.

גאלב מג'אדלה: לכן צריך להקים עוד לשכות ואני מצפה מכם לתקציב להקמת לשכות בגליל ובנגב.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך כבוד המבקר שהמשימה שלך היא סבוכה ומורכבת.

גאלב מג'אדלה: אתה נלחם בתרבות שלטונית, ואני הייתי מצפה ממך, כחבר ועדת ביקורת המדינה, שלשם תיכנס.

גאלב מג'אדלה: אפשר להיכנס לשם ולהיאבק בתרבות שלטונית רק כאשר אתה עוקב אחרי דוח שלך ולא רק מניח אותו.

גאלב מג'אדלה: כל שלושה חודשים אתה משתף את הציבור במה שלא נעשה בעקבות הדוח.

גאלב מג'אדלה: לכן צריך יותר כוח אדם וצריך יותר תקציב, ואני בעד, כחבר ועדת הכספים וגם כחבר ועדת ביקורת המדינה, להגדיל את התקציב של המבקר כך שיהיה גדול יותר.

גאלב מג'אדלה: זה מפני שכל שקל שאנחנו נותנים למבקר המדינה, חוסך בטיפול המונע שלו ובהתרעה המוקדמת שלו, מיליארדי שקלים.

גאלב מג'אדלה: זה מה שאנחנו צריכים להבין כוועדת כספים.

גאלב מג'אדלה: היכן ששמים שקל, הוא חוסך מיליון שקלים, והיכן ששמים מיליון שקלים, הסכום מבוזבז לריק.

גאלב מג'אדלה: הדבר האחרון שהייתי רוצה לומר ביום זה כדי לחזק את ידיך ואת ידי צוות המשרד שלך שאנחנו קשובים לך מפני שאתה זוכה לתמיכה ציבורית רחבה ותפקידנו הוא לתת גיבוי לציבור היכן שהוא נותן את אמונו.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ציון פיניאן ואחרונת הדוברים פניה קירשנבאום.

ציון פיניאן: אני מצטרף לברכות למבקר ואנשי משרדו על עבודת הקודש שהם עושים.

ציון פיניאן: אני לא יודע איזו מדינה הייתה לנובלי עבודת המבקר.

ציון פיניאן: אני רוצה לברך על הכניסה לפריפריה, דבר שהוא חשוב מאין כמותו.

ציון פיניאן: אני מרגיש את זה גם בצפון.

ציון פיניאן: פעם היינו צריכים לנסוע לחיפה כדי להגיש תלונה, אבל היום הלשכה נמצאת ליד הבית וכל אזרח מרגיש טוב שהמבקר נמצא צמוד אליו.

ציון פיניאן: אתה הולך לנצרת עילית או עכשיו תוכל ללכת לקריית שמונה וזה דבר חשוב מאין כמוהו.

ציון פיניאן: היום משרד מבקר המדינה הוא הכותל המערבי של כל אזרח.

ציון פיניאן: דיברו כאן על ועדת חקירה.

ציון פיניאן: אני נגד ועדת חקירה.

ציון פיניאן: הלוואי שיישמו את מה שייכתב וייאמר מחר, דבר שיהווה את ועדת החקירה הטובה ביותר.

ציון פיניאן: לגבי זכות השביתה.

ציון פיניאן: אני נגד זכות שביתה לנותני שירות חירום.

ציון פיניאן: אני נגד.

ציון פיניאן: לא יתכן שאדם שנותן שירות חירום, כמו כבאות, תהיה לו זכות שביתה כי אז אני לא יודע לאן נגיע.

ציון פיניאן: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חברת הכנסת פניה קירשנבאום ואחרון הדוברים מגלי והבה.

פניה קירשנבאום: אני מרגישה את הלחץ לסיים מהר מהר את הישיבה.

משה גפני: לא. את יכולה לדבר וכל הזמן שבעולם עומד לרשותך, אבל אנחנו גלשנו לדיון הבא.

פניה קירשנבאום: אדוני המבקר, אתה יודע את הערכתי כלפיך וכלפי המשרד שלך.

פניה קירשנבאום: להגיד את זה, זה מיותר.

פניה קירשנבאום: אני חושבת שהעשייה שלך העלתה את קרנו של משרד מבקר המדינה לרמה שלא הייתה עד היום.

פניה קירשנבאום: אני מוצאת בכך שותף להרבה נושאים ומקבלת מענה שזה פשוט מדהים אותי עד כמה אתה פתוח וקשוב לצרכים של הציבור כולו.

פניה קירשנבאום: לכן יש לי הערכה מאוד גדולה למשרד מבקר המדינה.

פניה קירשנבאום: אנחנו חוזרים לנושא כי כנראה אי אפשר להתנתק ממה שקרה ביערות הכרמל.

פניה קירשנבאום: אולי הייתה כאן אי הבנה אבל אני לגמרי מסכימה עם ציון פיניאן.

פניה קירשנבאום: אני  לא יודעת אם צריך רפורמה, ואני לא נכנסת עכשיו לנושא.

פניה קירשנבאום: אני בטוחה שמדינת ישראל תדון ותדוש בסיפור הזה ועוד תוציא מסקנות כאלה וכאלה, ובטח שהמשרד שלך עוד ימשיך לעסוק בנושא.

פניה קירשנבאום: אין לי ספק שהמתכונת כמו שמערך הכיבוי נמצא היום, זאת לא המתכונת הנכונה.

פניה קירשנבאום: דבר ראשון, הוא לא יכול להיות תחת שלטון מקומי, ודבר שני, זה שדרשו רפורמה, כנראה שהיה צורך באיזושהי רפורמה.

פניה קירשנבאום: זה שהיה לחץ של ההסתדרות לא ללכת לרפורמה בלי שיכירו בזכות שביתה, אני לא מסכימה גם לזה.

פניה קירשנבאום: אנחנו צריכים להפסיק ולא יכול להיות שבשירותי חירום והצלה יאיימו עלינו בשביתות.

פניה קירשנבאום: אין ספק שצריך לעשות כאן מהפך מלמעלה עד למטה ואני בטוחה שאתה תוביל ותכוון אותנו לכיוון של הרפורמה הזאת.

פניה קירשנבאום: תודה רבה.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, אני מתנצל, באתי מהצפון.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: יש לך את כל הזמן ואתה יכול לדבר כמה שאתה רוצה, אבל אני פשוט מבקש ממך, היות ששר הפנים כבר כאן ובעצם עניין נושק לעניין,  לקצר.

מגלי והבה: אני הייתי רוצה במדינה מתוקנת שמוסד המבקר יהיה חסר עבודה, אבל לצערי הרב אנחנו במדינה או בממשלות השונות או במשטר בו יש הרבה ביקורת והרבה דוחות.

מגלי והבה: אני חושב שהתייחסנו לזה יותר מפעם אחת, גם כאשר דיברנו על מוסד המבקר במליאה וגם בהזדמנויות שונות ותמיד אנחנו חוזרים לאותה נקודה.

מגלי והבה: תיקון הליקויים לא מתבצעים ואם אנחנו ניקח את כל דוחות המבקר בכל המשרדים השונים, למרות המאמץ שעושה משרד המבקר ליישם את תיקון הליקויים, אנחנו חוזרים לנקודת ההתחלה.

מגלי והבה: אני מתפלא על חבריי, אלה שאומרים שלא צריך עוד ועדת חקירה.

מגלי והבה: הם רוצים שנחכה לרעידת האדמה הבאה שתבוא, חס וחלילה, או שיבוא האסון הבא.

מגלי והבה: מה שהתגלה באירוע האחרון בכרמל, זה מחדל שאי אפשר לעבור עליו לסדר היום.

מגלי והבה: היום כל אזרחי ישראל מצפים שתהיה כאן בדיקה יסודית וחשובה.

מגלי והבה: המבקר יאמר את שלו בכל מקרה בכל הנושאים, אבל ועדת חקירה צריכה להיות.

מגלי והבה: אנחנו דורשים דברים מהאזרח שאם הוא לא עושה אותם, אנחנו מביאים אותו לדין, אם הוא עובר על החוק, אבל אנחנו שמרשים לעצמנו כל הזמן לעשות את המוטל עלינו, חוטאים.

מגלי והבה: אני מדבר על כל ממשלות ישראל.

מגלי והבה: את זה צריך להביא למצב שהמבקר יאמר את דברו וגם אנחנו נחקור את עצמנו ונבצע את מה  שמצפים מאתנו כבית מחוקקים וכוועדת כספים.

משה גפני: אדוני המבקר, ראית שיש אמון מלא בעבודה שלך ובעבודת המשרד שלך, וכפי שאמרת בציבור, אבל כאן בוועדת הכספים בסופו של דבר האמון של הציבור צריך להיות מתורגם גם למעשים כי ועדת הכספים היא ועדה מעשית והיא נותנת אמון מלא בעבודה שלכם.

משה גפני: מיד אחרי הדיון הזה אנחנו עוברים לדיון על תקציב משרד הפנים.

משה גפני: זה לא תוכנן מראש אלא כך זה יצא משמים, ואנחנו הרי מאמינים בני מאמינים.

משה גפני: כאמור, עומד להתקיים עכשיו דיון על תקציב משרד הפנים ונצטרך לאחר מכן לדון ביוזמתי על הנושא של הפיצוי לנפגעי השרפה ביערות הכרמל.

משה גפני: את הנושא הזה דווקא כן שמתי באופן מיוחד לאחר הדיון על תקציב משרד הפנים.

משה גפני: הוועדה רואה בסיפוק רב את היוזמה שלכם ללכת לשכבות המוחלשות על אף שאין הגדרה של השכבות המוחלשות.

משה גפני: זאת אומרת, כל אחד יכול להסתכל על השכבות המוחלשות מזווית ראייה שלו.

משה גפני: אני כמובן לא אומר מה דעתי מי מוגדר שכבות מוחלשות, אבל כדאי, אתם בתוך עמכם יושבים ואני סומך עליכם.

משה גפני: אני יכול לומר לכם בוודאות שעד כמה שאני מייצג שכבות מוחלשות, השכבות המוחלשות האלה לא איבדו אמון במבקר המדינה למרות שפעמים רבות הם מאבדים אמון במוסדות אחרים של השלטון.

משה גפני: הם לא איבדו אמון במבקר המדינה אלא להפך.

משה גפני: אני עובר להצבעה על התקציב ואני מבקש רק את חברי הוועדה להצביע מכיוון שיש כאן חברים שהם אינם חברי ועדה.

משה גפני: יש את הצעת התקציב של מבקר המדינה לשנים 2011 ו-2012.

משה גפני: ה צ ב ע ה     תקציב מבקר המדינה אושר פה אחד     	התקציב אושר פה אחד.

מוטי בסר: כבוד היושב, זה עדיין לא כולל את התוספת.

משה גפני: אתה מבקש לדון על התוספת.

מוטי בסר: לאשר אותה.

משה גפני: רבותיי, לאחר שתקציב מבקר המדינה אושר פה אחד, מבקש מבקר המדינה, מבקש מנכ"ל משרד מבקר המדינה, לאשר תקן לשלושה עובדים נוספים כדי לאייש את השלוחה של נציבות תלונות הציבור בקריית שמונה.

משה גפני: אנחנו מקווים שתעשו את זה בעוד מקומות בהם נמצאות שכבות מוחלשות.

מגלי והבה: הייתה התחייבות גם בנצרת ובאזורים נוספים.

משה גפני: לא הייתה התחייבות.

מגלי והבה: בדיון הקודם הפניתי שאלה ואז המבקר ענה לי.

משה גפני: חבר הכנסת מגלי והבה, אתה איחרת שלא באשמתך אבל דובר על כך קודם.

משה גפני: מתקיים דיון במשרד מבקר המדינה לגבי השלוחה בנצרת ובנצרת עילית.

משה גפני: אנחנו מצביעים על אישור שלושת התקנים הנוספים.

משה גפני: ה צ ב ע ה     שלושת התקנים הנוספים אושרו פה אחד

משה גפני: תודה רבה.