ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 308, 2011-01-03 09:30

דוד רותם: בוקר טוב.

דוד רותם: אנחנו נמשיך היום בהצעת חוק הגנה על הציבור מפני עברייני מין.

דוד רותם: נתחיל  בסעיף 19, בנושא המרשם.

דוד רותם: בבקשה, גברתי.

תמי סלע: סעיף קטן (א) המוצע מחליף את הסעיף שקיים היום, שהוא יותר כללי, כי המרשם קיים כבר היום לפי החוק.

תמי סלע: והוא אומר: "(א) יחידת הפיקוח תנהל מרשם ארצי שיכלול מידע כמפורט להלן" – בכתב המודגש, זו הצעה לתוספת – "(1) פרטים לגבי עבריין המין, כאמור בסעיף 20;" – שהם למעשה שם, מספר תעודת זהות, תצלום, מקום מגורים ומקום עבודה, לפי החוק הקיים כרגע – "(2) מידע כאמור בסעיף 2 לחוק המרשם הפלילי, לגבי עבריין המין בקשר לעבירות מין;" – שהם כוללים מידע על הרשעות ועונשים, צווי מבחן, כל סוגי העונשים למיניהם, קביעות לפי חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול), שינוי בפרטים מכוח חנינה או סמכות אחרת, קיצור הביטול של תקופת התיישנות ותקופת מחיקה – "(3) העתק מגזר הדין שבשלו הוצא צו פיקוח לגבי עבריין המין והעתקים מגזרי דין מאוחרים יותר שניתנו לגביו בעבירות מין;" – העניין הזה, לפחות לפי הנוסח, כפי שהוא קיים היום, לכאורה נכללים גם גזרי דין מוקדמים ולא רק גזרי דין מאוחרים, אף-על-פי שהפרטים על גזרי הדין נכללים במרשם הפלילי, אבל מכוח פיסקה (2) ייכללו במרשם.

תמי סלע: ההעתקים של גזרי הדין, לפי מה שהבנו, גם היום לא נשמרים שם, זה רק גזר הדין הספציפי שבשלו הוצא צו פיקוח וכל גזר דין מאוחר, כשההעתק עצמו כנראה נותן תוספת של מידע לגבי הנסיבות של ביצוע העבירה מעבר לעונש עצמו, שניתן – "(4) התנאים שנקבעו בצווי פיקוח שהוצאו לגבי עבריין המין, לרבות תנאי תכנית שיקום מונע שפורטו בצווים כאמור.

תמי סלע: "     	התוספת שהצענו ברישה באה לבטא מה שנכלל במרשם, וגם מוצע שימשיך להיכלל, שזה רק פרטים לגבי עברייני מין שהוצאו לגביהם צווי פיקוח, כדי שבאמת יהיה ידוע מה יש שם, ולא יהיה רק נובע מסעיפים אחרים שלא נראים פה.

תמי סלע: לגבי פיסקה (2), המידע בחוק המרשם הפלילי, עולה השאלה אם לא צריך גם לעשות תיקון עקיף לחוק המרשם הפלילי.

תמי סלע: לפי מה שהבנו, לפחות מחוק המרשם הפלילי, כל מסירת מידע צריכה להיות מעוגנת בתוספת שם, וכרגע אין שם את יחידת הפיקוח כגורם רלוונטי שיכול לקבל מידע.

יצחק קדמן: הערה כללית שנוגעת להגדרה של מי נכלל במרשם – המרשם היום הוא מרשם חלקי ביותר, מפני שהוא מתייחס אך ורק לאותם עברייני מין שהוטל עליהם פיקוח.

יצחק קדמן: יש עברייני מין לא מעטים, שלא הוטל עליהם פיקוח מכל מיני סיבות, הם לא נמצאים שם.

יצחק קדמן: אני חושב שמרשם עבירות מין צריך להיות מרשם מקיף וכולל.

יצחק קדמן: אגב, צריך גם יהיה באותה הזדמנות לייעל את התקשורת בין שני חוקים – החוק הזה וחוק שנדבר עליו מחר, החוק למניעת העסקת עברייני מין במוסדות מסוימים.

יצחק קדמן: היום שני החוקים האלה בנפרד, וזה לא טוב, זה מכביד מאוד על האינטגרציה שיש בנושא.

יצחק קדמן: ולכן אני סבור שצריכים לכלול במרשם עברייני מין את כל עברייני המין שהורשעו בעבירות מין ולא רק את אלה שהוטל עליהם פיקוח.

יצחק קדמן: יכול להיות שיש מקום להבחין אחר-כך בין מה ניתן למסור מתוך המרשם לגבי אלה שאינם בפיקוח, אבל ככלל הייתי רוצה לראות את כל עברייני המין נמצאים במרשם הזה, דבר שכאמור יסייע גם באינטגרציה בין שני החוקים.

דוד רותם: לצורך מה?

יצחק קדמן: הנה, זאת אחת הדוגמאות.

דוד רותם: עזוב את החוק של מחר.

דוד רותם: בוא נהרוג את היום של היום ומחר נהרוג את היום של מחר.

יצחק קדמן: חלק מזה זה אותו - - -

דוד רותם: הרי בחוק של העסקת עברייני מין היתה צריכה להיות פרוצדורה מסוימת שהיתה כבר צריכה להתקיים על-ידי פרסום ועל-ידי כך שאנשים יבואו.

דוד רותם: מה זה קשור למאגר הזה?

דוד רותם: אילו היית אומר לי: אדוני, צריך לפרסם את זה, זה משהו אחר, אבל הרי אתה מתנגד לפרסום.

יצחק קדמן: לא, אני מתנגד לפרסום ברבים.

יצחק קדמן: נגיע לזה אחר-כך, למי ניתן למסור מידע.

יצחק קדמן: ההצעה שלנו ליצור איזה מין טווח ביניים שהוא לא פתוח לציבור הכללי, אבל כן פתוח, נגיד, למנהלי בתי ספר.

יצחק קדמן: ולכן, גם לצורך מניעת העסקת עברייני מין, החשיבות היא שכל עבירות המין יהיו בפנים.

יצחק קדמן: מה גם שחלק מהאנשים שמתחילים - - -

דוד רותם: מי מנהל את המאגר הזה?

קריאה: יחידת הפיקוח.

דוד רותם: יחידת הפיקוח.

דוד רותם: אם יחידת הפיקוח, יחידת הפיקוח עוסקת באנשים שהיא מפקחת עליהם.

דוד רותם: אם אתה רוצה מאגר של עברייני מין, זה קיים במרשם הפלילי.

יצחק קדמן: באופן רשמי זה לא קיים במרשם הפלילי.

דוד רותם: מישהו הורשע?

דוד רותם: מה זה "לא קיים באופן רשמי"?

יצחק קדמן: לא במתכונת הזאת.

יצחק קדמן: יש שם תוצאה סופית בלבד, כמו שיש פה, למשל, גזרי דין וחומר נוסף.

יצחק קדמן: זה לא קיים במרשם של המשטרה.

רותי אלדר: תמונה - - -

יצחק קדמן: איך האיש נראה.

דוד רותם: למה צריך תמונה וכל הדברים האלה על כל עבריין מין?

יצחק קדמן: מפני שאם אני רוצה להגן על הציבור, אני רוצה להגן עליו מפני כלל עברייני המין.

יצחק קדמן: התחלתי להגיד שחלק מעברייני המין מתחילים את הקריירה שלהם בעבירות קלות יחסית.

יצחק קדמן: עכשיו יש מקרה מאוד ידוע של מר יגודייב, שהתחיל בעבירה קלה, שהוא חשף את עצמו בפני השכנה הקטינה שלו, ואז עדיין כתבו אפילו בשירות המבחן שזו עבירה חד-פעמית, ואין סיכוי שהוא יחזור עליה.

יצחק קדמן: לאט-לאט הוא פיתח את הקריירה שלו עד שבסוף הוא אנס את שתי גיסותיו.

יצחק קדמן: מאוד-מאוד מאוחר גילו עם מי יש לנו עסק, ולכן אני אומר: המרשם כפי שהוא היום הוא חלקי ביותר.

יצחק קדמן: אדוני שאל בצדק, מי ינהל את המרשם, ויכול להיות שלא יחידת הפיקוח צריכה לנהל מרשם כוללני, אלא גורם אחר, אולי משטרת ישראל.

דוד רותם: אתה מערבב כמה דברים.

דוד רותם: נניח שאותו אדם שציינת, היו רושמים במרשם שהוא חשף את עצמו, עבר עבירת מין כזאת.

דוד רותם: מה זה היה עושה?

יצחק קדמן: הוא הלך אחר-כך לעבוד כמלמד בתלמוד תורה, וזה היה אולי מונע - - -

דוד רותם: גיסותיו לא למדו בתלמוד תורה.

יצחק קדמן: הוא פגע בתלמידים בתלמוד תורה.

יצחק קדמן: "תנוח דעתך", גם שם הוא הצליח לבצע את זממו.

יצחק קדמן: אני יודע שזה חוק אחר, אני רוצה לשלב בין החוקים, אחרת אנחנו ניפול בין הכיסאות.

רחל גוטליב: השאלה, אם על-ידי המרשם.

רותי אלדר: אני חושבת שאולי השאלה הראשונה שצריכה להישאל היא, כמובן, מהי מטרת המרשם הזה, וממנה ייגזרו למעשה גם סוג המרשם, מי ייכלל בו, מי יהיה מורשה לעיין בו וכן הלאה.

דוד רותם: אנחנו נגיע לזה בסוף.

רותי אלדר: מה שאמר ד"ר קדמן הוא נכון מאוד.

רותי אלדר: אם המרשם יהיה רק לצורך יחידת הפיקוח, אז הוא כמעט חסר ערך, כי יש להם ממילא המידע הזה.

רותי אלדר: אם מחפשים איזה עוד עברייני מין ייכללו במרשם, אז לא אחד שחשף את עצמו.

רותי אלדר: דוגמה יכולה להיות אותם עבריינים שרשומים בחוק זכויות נפגעי עבירה בעבריינות מין חמורה, ויש לזה כבר הגדרה מהן אותן עבירות מין חמורות שייכללו, גם אם לא נקבעה מסוכנות גבוהה או בינונית, ואני אגיד למה.

רותי אלדר: למשל, עבריין מין במשפחה, גם אם הוא אנס את גיסותיו או את בנותיו, יכול להיות שמסוכנות לגביו לא תיקבע כגבוהה, מפני שהוא לא מסוכן לציבור, הוא מסוכן לבנות המשפחה שלו.

רותי אלדר: ואז, למעשה, עבריין כזה לא ייכלל במרשם.

רותי אלדר: אני חושבת שזאת טעות, מפני ששוב, אם מסתכלים על מטרות המרשם, ויש להן גם מטרות של הגנה כללית, אבל גם מטרות נוספות כספק מידע לרשויות, ולכן צריך לפתוח אותו גם בפני רשויות רווחה, נגיד, בפני מנהלי בתי ספר, יש חשיבות רבה מאוד לתוספת הזאת.

תמי סלע: אפשר להעיר, ואולי אחר-כך המשטרה ונציגי הממשלה ירחיבו.

תמי סלע: לפי מה שהבנו בשיחותינו המקדימות, גם מדיונים קודמים שהיו לנו, התוספת שיש במרשם הזה, והוא לא מכיל הרבה מאוד פרטים, זה באמת לגבי הפרטים שמעודכנים יותר.

תמי סלע: איך הם מעודכנים?

תמי סלע: הם מעודכנים בעיקר משום שיש לאותו אדם מפוקח קשר עם יחידת הפיקוח.

תמי סלע: אם הוא לא היה מפוקח, הפרטים לא היו מעודכנים והיו נשארים כמו שהם במרשם הפלילי.

תמי סלע: גם שם יש כתובת - - -

רותי אלדר: צריך להתייחס גם לאותם אנשים, אם יש חובת דיווח, על עדכון.

רותי אלדר: זה קיים  בחוק.

דוד רותם: את כבר גומרת לנו את כל הדיון.

רותי אלדר: אי-אפשר לא להתייחס לדברים האלה.

דוד רותם: תני לנו לדון בזה לאט-לאט.

תמי סלע: מידע על תנאי הפיקוח כן נמצא אצל המשטרה לצורך שימוש לחקירת עבירות, למשל.

תמי סלע: התחושה שרק מה שיש במרשם הזה זה מה שיש על עברייני המין היא תחושה מטעה, כי באמת המידע נמצא אצל הרשויות שמבצעות חקירות  - - -

רותי אלדר: את הפיקוח.

תמי סלע: גם יחידת הפיקוח יכולה לקבל מידע מהמשטרה, וגם אצל המשטרה.

תמי סלע: אם באמת השימוש הוא לצורך חקירת חשד לעבירה, יש למשטרה מידע אצלם מעבר למה שיש במרשם הזה.

תמי סלע: המידע שנמצא פה במרשם, חלקו זה מידע מהמרשם הפלילי, חלקו זה תנאי פיקוח, וגם כך הם מקבלים כל צו פיקוח שיוצא, אז גם המשטרה יודעת שאותו אדם הוא עבריין מין בפיקוח.

תמי סלע: זאת אומרת, גם עבריין מין עם מסוכנות נמוכה, שלא נמצא בפיקוח, וירצו לעשות איזו חקירה, לעשות הצלבות ולבדוק אנשים שהורשעו בעבירות מין, המידע הזה נמצא אצל המשטרה, זה לא שהוא חסר או לא נמצא בשום מקום.

תמי סלע: השאלה מה - - -

יצחק קדמן: חלקי מאוד.

רותי אלדר: צריכים לעגן אותו.

רותי אלדר: לפחות זה הרעיון – לעגן אותו במרשם קוהרנטי.

תמי סלע: - - - והאם יש פתרון, ונכלול פה את העבריינים, וגם, האם זה מעשי.

תמי סלע: לזה אולי גם הממשלה צריכה להתייחס, להרחיב.

רחל גוטליב: המידע מן המרשם בדבר הרשעות או חשדות או תיקים תלויים ועומדים בעבירות מין קיים אצל המשטרה, אצל רשויות האכיפה, במסגרת חוק המרשם הפלילי ומאגר המידע שמנוהל על-ידה, לכן, לצורכי המשטרה אין צורך במאגר מידע נוסף.

רחל גוטליב: המרשם הזה הוא פועל יוצא של העובדה שהאדם נמצא בפיקוח, ובאמת יש לנו הצעה להרחיב את הנגישות אליו גם לגורמים נוספים.

אלי אפללו: כמו מי?

אלי אפללו: האם אפשר להוסיף?

רחל גוטליב: זה כתוב.

רחל גוטליב: מה שאנחנו מציעים: גישה ישירה למאגר לגורמי אכיפה.

רחל גוטליב: כלומר, המשטרה צריכה להיות בעלת יכולת נגישות לכלל המאגר באופן ישיר, לא על בסיס שאילתה.

רחל גוטליב: גורמים מטפלים - - -

דוד רותם: תגידי לו ישר את מה שהוא רוצה לשמוע – לא לציבור.

אלי אפללו: את זה אני אגיד.

אלי אפללו: אני יודע שאנחנו חלוקים בדעתנו.

רחל גוטליב: אני לא יודעת עד כמה אנחנו חלוקים.

רחל גוטליב: לכן הצורך בהקמת מאגר מידע רחב יותר – אני מסכימה עם מה שנאמר כאן קודם – צריך להיות פועל יוצא מההחלטה מה תכלית המאגר, מה המטרה שלו.

רחל גוטליב: אם המטרה שלו להרחיב את בסיס הידע של גורמי החקירה, אין צורך.

יצחק קדמן: יש.

יצחק קדמן: במרשם שלך אין תמונה עדכנית, אין כתובת עדכנית.

רחל גוטליב: למשטרה - - -

יצחק קדמן: לא במרשם של הפיקוח.

רחל גוטליב: למשטרה יש סמכות - - -

יצחק קדמן: אתמול דיברתי עם ברקו, שאלתי אותו את כל השאלות האלה.

יצחק קדמן: אלה שני סוגי מרשמים שונים.

יצחק קדמן: אנחנו חיים היום עם שני סוגי מרשמים שונים, והם הרבה פעמים לא מתואמים ביניהם.

מאירה בסוק: אין הצלבה ביניהם.

יצחק קדמן: זה יקל עליכם, אני לא מבין למה אתם מתנגדים לזה.

רחל גוטליב: אנחנו לא מתנגדים.

רחל גוטליב: כל הקמת מאגר מיוחד זה משאבים, זה תקציבים.

רותי אלדר: - - -

רחל גוטליב: תרשי לי.

רחל גוטליב: תרשי לי דקה.

רחל גוטליב: תצלום נתנו לפני שנתיים, היה כאן חוק והסדרנו.

רחל גוטליב: יותר משנתיים – שלוש-ארבע שנים, 2004 אפילו.

רחל גוטליב: לא זוכרת - - -

ורד וינדמן: ארבע שנים.

רחל גוטליב: מזמן זה היה.

רחל גוטליב: נתנו סמכות למשטרה לקחת תצלום מכל חשוד, ויש למשטרה מאגר של תצלומים של חשודים.

רחל גוטליב: נתנו סמכות לכך.

רחל גוטליב: רוצה המשטרה ליצור בתוך המאגרים שלה חיתוכים לפי סוגי עבירות, היא רשאית לעשות את זה, היא גם עושה את זה, ואתה לא צריך להקים מאגר מיוחד לעברייני מין עם תצלום.

רחל גוטליב: אתה לא צריך.

רחל גוטליב: למשטרה יש את זה.

רחל גוטליב: זה נראה לי פשוט מיותר.

רחל גוטליב: אנחנו כרגע מדברים על עברייני מין, אז בואו נעשה מאגר יותר רחב.

רחל גוטליב: השאלה, לאיזו תכלית, מה זה מוסיף, ודאי כאשר מדובר במשטרה.

רחל גוטליב: כשהמשטרה צריכה עוד מידע, היא לא מתביישת לבוא למשרד המשפטים ואחר-כך לוועדה ולהגיד: אני צריכה עוד מידע.

רחל גוטליב: תצלומים היא לא צריכה – יגיד ברקו משהו – כי יש לה היום סמכות בחוק, נתנו לה לפני כמה שנים.

רחל גוטליב: לכן נראה לי מיותר.

רחל גוטליב: אני מציעה שנתמקד - - -

רותי אלדר: DNA למשל.

רותי אלדר: יש תוספת של פרטים שהם חשובים.

רחל גוטליב: ה-DNA נתנו בחוק אחר.

יצחק קדמן: אפילו כתובת מעודכנת.

רחל גוטליב: כתובת מעודכנת זה משהו אחר.

אלי אפללו: חשוב מאוד שיהיה מאגר עם תמונות.

רחל גוטליב: יש.

אלי אפללו: צריך את המאגר הזה להרחיב עם תמונות.

אלי אפללו: את אומרת שלא צריך, כשהמשטרה רוצה לדעת מיהו, היא יכולה להשיג.

רחל גוטליב: יש לה.

אלי אפללו: המאגר הזה צריך להיות יותר רחב, כי לא כל אחד חזותית יודע.

דוד רותם: חבר הכנסת אפללו, כשאתה מדבר על "יותר רחב", תסביר.

דוד רותם: כי אתה יודע, אין לי מושג, אני לא מבין גדול בעברייני מין, אז תסביר לי למה אתה מתכוון ברחב יותר.

אלי אפללו: אנחנו מדברים על עבריינים ברמת סיכון גבוהה.

תמי סלע: הם נכללים, כי הם יהיו תחת פיקוח.

דוד רותם: הם יהיו תחת פיקוח עם תמונה, עם תעודת זהות, עם כתובת מגורים, עם כינוי, עם מספר המכונית וגם מספר הנעליים.

רחל גוטליב: כל זה כתוב.

דוד רותם: יצחק קדמן רוצה שזה יהיה לכל עברייני המין, לא רק למסוכנים.

יצחק קדמן: אגב, זה כך באנגליה ובארצות-הברית.

דוד רותם: באנגליה יש משהו אחר, בארצות-הברית זה משהו אחר, בקנדה יש משהו אחר.

ורד וינדמן: בקנדה זה רחב.

דוד רותם: זה תלוי באיזו מן הפרובינציות.

דוד רותם: אם אתם רוצים פרסום לציבור, זה משהו אחר.

דוד רותם: אבל עוד לא הגענו לזה, כי אתה מתנגד לזה, ראיתי.

דוד רותם: עוד משהו, חבר הכנסת אפללו?

אלי אפללו: לא.

תמי סלע: (א1) אומר, "המרשם ינוהל בידי עובד יחידת הפיקוח שהשר לביטחון הפנים הסמיכו לכך; הסמכה כאמור תפורסם ברשומות.

תמי סלע: "

עמית מררי: בהתייעצות עם אנשי הגנת הפרטיות חשבנו שזה לא מיותר, ויש להשאיר את הנוסח הקיים על כנו.

עמית מררי: ראשית, כי סעיף 4 מתייחס, גם מכפיף את עצמו, לחוק אחר, לא רק לחוק זה, ולכן זה יכול להיות רחב יותר ממה שאנחנו מתכוונים, בעוד שסעיף 19 מאפשר ניהול מידע לפי חוק זה.

עמית מררי: מעבר לכך, היתה מחשבה שייתכן שסעיף 4 אינו מטפל במעגלים נוספים.

עמית מררי: כלומר, מי שמקבל מידע מהמרשם, ואחר-כך המידע הזה עובר, זה לא יחול.

עמית מררי: סעיף 4 מדבר רק על המעגל הראשון.

עמית מררי: משני הטעמים האלה אנחנו מבקשים לא לשנות את החוק הקיים.

דוד רותם: אני רוצה לשאול את אנשי יחידת הפיקוח.

דוד רותם: אל תספרו לי כמה מפקחים יש לכם, כי על זה לא מדברים, אבל אני רוצה לדעת דבר אחד, כמה מפוקחים יש לכם בכל שנה?

שלי הרפס-גרינברג: זה לא הולך לפי שנה.

דוד רותם: תגידי לי בזמן נתון.

דוד רותם: היום.

שלי הרפס-גרינברג: היום יש 620 מפוקחים.

דוד רותם: כמה מצטרפים לזה בערך בכל שנה?

שלי הרפס-גרינברג: המספרים עולים מדי שנה, גם כי החוק כל הזמן משתנה וגם כי יש יותר ויותר מפוקחים.

שלי הרפס-גרינברג: פחות מפוקחים יורדים מהחוק, אלא רק מתווספים.

שלי הרפס-גרינברג: הצפי שבעוד שנתיים אנחנו אמורים לעמוד על כ-1,300.

דוד רותם: כמה תוספת אתם צריכים לתקציב שלכם?

דוד רותם: רבותי, אני אגיד לכם למה.

דוד רותם: אני מתכוון במסגרת החוק הזה לטפל בכך.

דוד רותם: אני לא מוכן שתבוא אלי ממשלת ישראל ותגיד לי שהחוק הוא חשוב, אבל בסופו של דבר, כשאני קורא את החוק ואני מגיע לשורה האחרונה שלו, אני רואה דבר נורא משונה – אנחנו נחוקק חוק ואף אחד לא יבצע אותו.

דוד רותם: זו פשוט תהיה בדיחה.

דוד רותם: ואני עדיין זוכר מה שאמר דיוויד כהן באחת הישיבות פה, שליד הבית שלי היה עבריין מין מסוכן ואני אפילו לא ידעתי על זה, כי "תסמוך על הפיקוח".

דוד רותם: חבר'ה, אני יודע כמה מפקחים יש להם, אני שומע את המספרים האלה, ואני מוכרח לומר לכם: זה מזעזע.

דוד רותם: אין לי בעיה, נזמין לישיבה הבאה את שר הרווחה, אנחנו נזמין את נציג האוצר - - -

רינת וייגלר: שר הרווחה לא אחראי על נושא הפיקוח, אדוני, אם אדוני רוצה לדון בנושא הפיקוח.

דפנה ביינוול: השר לביטחון פנים.

דוד רותם: לא חשוב.

דוד רותם: אני רוצה שהוא יביא כסף.

דפנה ביינוול: אבל שר הרווחה לא - - -

קריאות: - - -

דוד רותם: חבר'ה, תעשו לי טובה.

דוד רותם: מה זה חשוב, מן הגורן ומן היקב, העיקר שיביאו כסף.

דוד רותם: אנחנו נזמין את שר הרווחה - - -

רותי אלדר: הוא יגיד שזה לא עניינו.

דוד רותם: מי אמר "זה לא עניינו"?

רותי אלדר: לא, הוא יגיד.

רותי אלדר: חס וחלילה.

דוד רותם: אנחנו נזמין את שר הרווחה ואנחנו נזמין את השר לביטחון פנים ואנחנו נבקש את נציג האוצר.

דפנה ביינוול: שר המשפטים.

דוד רותם: שר המשפטים, אני לא מטריח אותו לישיבות הוועדה.

קריאה: למה?

דוד רותם: כי כסף זה לא משרד המשפטים.

דוד רותם: מה מבין משרד המשפטים בכסף?

רחל גוטליב: לא, הפרקליטות.

דוד רותם: הפרקליטות מבינה בכסף?

רחל גוטליב: לא - - -

דוד רותם: לא ראיתי את זה כל כך ב-45 הימים האחרונים.

דוד רותם: אנחנו מטילים עליהם כל הזמן עוד ועוד דברים.

דוד רותם: יהיה עובד יחידת הפיקוח שינהל את המרשם.

דוד רותם: זה תקן.

דוד רותם: מאיפה ניקח את כל הדברים האלה?

דוד רותם: אני מפחד שאנחנו נגמור את החוק, נביא אותו להצבעה, ואז פתאום יסתבר לנו ש-50% ממה שאנחנו מחוקקים פה בכלל לא ניתן לביצוע כי אין כסף.

דוד רותם: צריך לקבל החלטה אם אנחנו רוצים חוק לביצוע או שאנחנו רוצים חוק לספר החוקים.

רחל גוטליב: אני מסכימה עם מה שאתה אומר, זה נכון, אפילו כשישבנו בישיבת הכנה לגבי הפרקים שייכללו במרשם, אמרה שלי הרפס-גרינברג שיש דברים מסוימים שהיא לא יכולה לבצע או שהיא תבצע בצורה שלא תביא את מרב התועלת מהמרשם.

רחל גוטליב: גם לתכליות שאנחנו קבענו.

דוד רותם: שלי הרפס-גרינברג, תסבירי לי מה את לא יכולה לבצע.

דוד רותם: למה את לא יכולה לבצע?

דוד רותם: חשוב לי לשמוע.

שלי הרפס-גרינברג: הסוגיה שעלתה היא - - -

רחל גוטליב: כתובת.

רחל גוטליב: כתובת מעודכנת.

שלי הרפס-גרינברג: הסוגיה שעלתה היא הכתובת המעודכנת.

שלי הרפס-גרינברג: אני אמרתי שיחידת הפיקוח לא מעדכנת און-ליין במערכת המחשובית את הכתובת המעודכנת של אותו מפוקח.

שלי הרפס-גרינברג: אנחנו כן מקבלים דיווח מהמפוקח.

שלי הרפס-גרינברג: על-פי חוק הוא אמור לעדכן אותנו.

שלי הרפס-גרינברג: הוא מעדכן אותנו לאן הוא הולך ולאן הוא נוסע, אבל זה לא מופיע במחשב.

שלי הרפס-גרינברג: זו הסוגיה.

דוד רותם: כי חסר לכם כוח-אדם לעדכן את זה או כי מערכת המחשב שלכם לא - - -

שלי הרפס-גרינברג: כי היום קצין הפיקוח לא מגיע לעדכן במחשב.

רחל גוטליב: גם יכולת מחשוב.

דוד רותם: גם יכולת מחשוב?

רחל גוטליב: אני אגיד לך למה.

רחל גוטליב: במסגרת אותה תפיסה כוללת אנחנו רוצים שגם המשטרה תהיה גורם מסייע, ובעצם גורם אוכף.

רחל גוטליב: חשוב שהמרשם יהיה פתוח בפניה, ואחד מהנושאים הכי חשובים במרשם זה הכתובת המעודכנת.

רחל גוטליב: אם זה לא מופיע בצורה ממוחשבת נכונה, הם לא יכולים לעשות את החיתוכים הנכונים.

דוד רותם: אם כך נצטרך להזמין גם את השר מיקי איתן, כי הוא אחראי על כל מה שקשור למחשוב המערכת.

רחל גוטליב: לכן מה שאמרת קודם, שהתועלת של החוק הזה מותנית בתקציבים, הוא נכון.

רחל גוטליב: זה ללא ספק נכון.

רחל גוטליב: זה לא אומר שהוא לא יהיה ניתן לביצוע.

דוד רותם: הוא יהיה ניתן לביצוע עם קוועטץ' .

רחל גוטליב: לא כפי שהיינו רוצים לראות אותו מיושם.

רחל גוטליב: זה נכון.

רחל גוטליב: הכול כסף.

מאירה בסוק: יש לי שאלה מעשית.

מאירה בסוק: אם נגיד, אדם שרוצה לעבוד כמדריך בקייטנה צריך להביא היום דרך המשטרה - - -

רותי אלדר: תעודת יושר.

מאירה בסוק: במחשבים של המשטרה, כשהוא יבוא, גם הנושא של יחידת הפיקוח יהיה ביחד.

מאירה בסוק: זה בטוח יהיה.

מיכל רוזין: זה לא במחשב, אז איך זה יסונכרן עם המחשב במשטרה?

שלי הרפס-גרינברג: מה שלא מסונכרן, אני מדברת אך ורק על הנקודה של הכתובת המדויקת שבה הוא נמצא באותה נקודת זמן.

שלי הרפס-גרינברג: כן מופיעה הכתובת שלו - - -

דוד רותם: יש כתובת מגורים מעודכנת, לא העניין שהוא נסע לארבעה ימים או לשבוע למקום אחר.

דוד רותם: אגב, שזה דבר שכן צריך.

דוד רותם: אנחנו מכניסים אותו פה לחוק, והוא דבר חשוב.

דוד רותם: אם הוא נסע לארבעה ימים ותפס אותו שוטר במקום אחר, צריך שיחידת הפיקוח תדע אם מותר לו להיות שם או אסור לו להיות שם.

שלי הרפס-גרינברג: מופיע לשוטר במחשב שהאדם הוא מפוקח מין, ויש טלפון של אותו קצין פיקוח שמפקח עליו, והוא אמור ליצור קשר ולבדוק מה לא בסדר ומה כן בסדר.

דוד רותם: את יודעת, הטלפון הזה גוזל מקצין הפיקוח הרבה יותר זמן.

שלי הרפס-גרינברג: זה יותר חשוב לי, כדי שקצין הפיקוח באמת ידע, אם במקרה הוא לא דיווח לו, אז באותה נקודת זמן הוא כן יכול לדעת שמשהו קרה פה שהוא לא תקין.

שלי הרפס-גרינברג: זה בכל זאת השליטה של אותו קצין פיקוח.

דוד רותם: באמצע הלילה, ב-02:00 בלילה, נעיר את קציני הפיקוח?

דוד רותם: לא צריך להגזים.

שלי הרפס-גרינברג: אם הוא נמצא במקום שהוא לא אמור להיות, ואם השוטר מצא לנכון לעצור אותו, זה אומר שמשהו קרה שם.

שלי הרפס-גרינברג: אם משהו קרה שם, זה אומר שזה בסדר שיעירו גם את קצין הפיקוח.

יצחק קדמן: בסעיף (א)(3) אתם מדברים על גזרי דין מאוחרים מאז שהוא פוקח.

יצחק קדמן: לא ברור לי למה הורדתם "גזרי דין קודמים".

יצחק קדמן: זה מאוד רלוונטי.

יצחק קדמן: אני מדבר, כמובן, על גזרי דין שקשורים לעבירות מין.

דוד רותם: זה רלוונטי למי?

יצחק קדמן: לקצין הפיקוח.

דוד רותם: קצין הפיקוח יודע.

יצחק קדמן: גזר הדין עצמו.

תמי סלע: העונשים עצמם נמצאים, כי זה דרך המרשם הפלילי.

יצחק קדמן: לא העונש.

דוד רותם: כשהטילו עליו את הפיקוח קראו כל מה שהיה קודם, אז הוא לא צריך את זה עוד פעם במרשם.

רותי אלדר: לגבי גזרי דין מאוחרים, יש פה סתירה לוגית, כי אם האדם הזה הוא כבר עבריין מין והוא מפוקח, איך הוא ביצע עבירות מין נוספות ויש לו גזרי דין מאוחרים?

תמי סלע: יכול להיות שזה לפני - - -

דוד רותם: קודם כול, יכול להיות שהוא עבר את העבירה לפני שהוטל עליו פיקוח והוא הורשע אחר-כך.

יצחק קדמן: חוץ מזה, גם אם הוא מפוקח הוא יכול להמשיך לעשות עבירות מין.

יצחק קדמן: זה לא מחסום - - -

רותי אלדר: חס וחלילה שזה מפריע לו...

יצחק קדמן: והנתונים מראים שזה גם קורה.

רותי אלדר: עצם האמירה הזאת על גזרי דין מאוחרים אומרת משהו על היעילות של הפיקוח.

יצחק קדמן: עם 620 מפוקחים ו-X, שאסור להגיד מהו, של מפקחים, תארי לעצמך מה זה - - -

רותי אלדר: יש גזרי דין מאוחרים, אתה אומר.

דוד רותם: מה אנחנו עושים עם עבירות שאינן עבירות מין?

דוד רותם: לא צריך לדעת על זה?

רחל גוטליב: המרשם פתוח בפניו.

דוד רותם: במרשם של עברייני המין.

נעמה מנחמי: לא יהיה העתק של גזר הדין.

נעמה מנחמי: השאלה, אם אין טעם שיהיה גם - - -

עמית מררי: אין לנו התנגדות שזה יהיה כל - - -

נעמה מנחמי: שלי הרפס גרינברג, אני זוכרת שהיתה לך התנגדות בישיבת ההכנה, אולי את רוצה להעלות אותה?

שלי הרפס-גרינברג: להוסיף מה?

נעמה מנחמי: גזרי דין של עבירות מאוחרות שאינן עבירות מין.

עמית מררי: לא גזרי דין.

רחל גוטליב: המידע צריך שיהיה.

שלי הרפס-גרינברג: כל עוד הוא בפיקוח, אז באמת אני מקבלת הכול.

שלי הרפס-גרינברג: ברגע שהוא לא בפיקוח, אני לא מקבלת את הנתונים האלה.

נעמה מנחמי: בסעיף קטן (2) הורדנו "בקשר לעבירות מין".

דוד רותם: טוב.

תמי סלע: סעיף קטן (ג) – "המרשם יהיה פתוח לפני הגורמים המנויים בפסקאות שלהלן, והם יהיו רשאים לקבל ממנו מידע בכפוף לאמור באותן פסקאות:  (1) קצין פיקוח ובעל תפקיד אחר ביחידת הפיקוח שקבע השר לביטחון הפנים, בצו, וכן מעריך מסוכנות או קצין מבחן במסגרת תפקידו לפי פקודת המבחן – אם המידע דרוש למילוי תפקידיהם לפי חוק זה.

תמי סלע: "

דוד רותם: למה  הורדתם את הגורם המקצועי המתאם?

תמי סלע: הגורם המקצועי המתאם דווקא הוספנו.

תמי סלע: עולה פה שאלה בין קבלת מידע מהמרשם לקבלת מידע לפי סעיף 3 שמופיע אחר-כך, שהוא הסעיף שמפרט איזה מידע גורמים שיש להם תפקידים לפי החוק הזה רשאים לקבל לצורך ביצוע התפקידים שלהם.

תמי סלע: וזה בדרך כלל מידע שהוא פר אדם ספציפי, שנמצא בטיפולם – צריכים לעשות לו הערכת מסוכנות, או לטפל בו, או להכין לו תוכנית שיקום, לפי התפקיד, כשבעצם, המידע שהם יכולים לקבל לפי סעיף 3 הוא מידע עומק, מידע הרבה יותר מפורט ממה שיש במרשם.

תמי סלע: ויש שאלה, אם בכלל יש צורך בתוספת הזאת לכלול אותה גם כאן – אם כן, השאלה היא, למה לא את הגורם המקצועי המתאם, אם כן יש תועלת –למה רק אותו?

דוד רותם: כשאנחנו אומרים שהמרשם יהיה פתוח, והוא יהיה רשאי לקבל ממנו מידע, פירושו של דבר, שהוא צריך לפנות למישהו ולבקש, אין לו גישה ישירה.

תמי סלע: כרגע יש פה סעיף, שהבנו שרוצים להציע לו סעיף חלופי, זה (ג1), שקבלת מידע היא באמת לפי בקשה מפורטת שתכלול את הפרטים.

תמי סלע: לפחות לגבי חלק מהגורמים שאמורים לעשות שימוש במרשם הזה, זה לא נראה רלוונטי.

תמי סלע: אולי דווקא לגבי מעריך המסוכנות והגורם המקצועי המתאם והאחרים זה כן רלוונטי.

דוד רותם: קצין פיקוח לא נכנס ישירות למאגר?

דוד רותם: זה לא יכול להיות.

תמי סלע: זה לגבי (ג1).

דוד רותם: אני מדבר קודם כול על (ג1).

דוד רותם: כתוב "יהיו רשאים לקבל ממנו מידע".

עמית מררי: זה מתייחס לסעיף (ג2), רק למשטרה ולמשטרה הצבאית.

עמית מררי: אנחנו לא עומדים יותר על (ג1) ומבקשים למחוק אותו.

דוד רותם: מה זה למחוק?

דוד רותם: את מה אתם רוצים למחוק?

עמית מררי: (ג1) אצלנו, בהצעת החוק, מתייחס לקבלת מידע מן המרשם לפי הוראות סעיף (ג2), כלומר, רק לקבלת מידע על-ידי המשטרה והמשטרה הצבאית.

דוד רותם: את רצה מהר מדי, אני הולך לאט.

דוד רותם: קודם כול אני רוצה את (ג), "המרשם יהיה פתוח לפני הגורמים המנויים בפסקאות שלהלן, והם יהיו רשאים לקבל ממנו מידע בכפוף לאמור באותן פסקאות".

דוד רותם: כשאת אומרת את זה המשמעות היא שהוא צריך לפנות למישהו לבקש מידע, זה לא שהוא יכול לגשת למרשם בעצמו.

תמי סלע: למה?

תמי סלע: "פתוח לפני הגורמים".

דוד רותם: הם יהיו רשאים לקבל ממנו מידע.

נעמה מנחמי: או לקבל או למשוך, או לתת להם להוציא.

רחל גוטליב: הרעיון הוא ליצור הבחנה בין מרשם שיהיה פתוח לחלוטין בפני שני גורמי אכיפה, שזה המשטרה והמשטרה הצבאית, לא פר עבריין מסוים, אלא באופן כללי, כי חשוב שיהיה להם המידע הזה, כי הם חוקרים עבירות מין.

דוד רותם: גם קצין הפיקוח.

רחל גוטליב: גם קצין הפיקוח.

דוד רותם: וגם הגורם המקצועי המתאם.

דוד רותם: הוא צריך להיות משוכנע שהוא לא שם שני עברייני מין באותו מקום.

רחל גוטליב: להבדיל מגורמי אכיפה וקציני הפיקוח שכל המרשם פתוח בפניהם בגישה ישירה, מעריך המסוכנות, גורם מקצועי מתאם וקצין המבחן, צריכים את המידע בקשר לעבריין מין מסוים.

רחל גוטליב: לכן צריך להיות "עבריין מין מסוים, לצורך מילוי תפקידם".

רחל גוטליב: הם לא צריכים לראות את התמונה כולה, הם צריכים לראות את זה אגב עבריין מין מסוים.

תמי סלע: זאת אומרת, אתם מסכימים שזה יהיה בסעיף 3 ולא פה.

רחל גוטליב: נכון.

עמית מררי: אנחנו כן רוצים שתהיה להם גישה למרשם.

עמית מררי: זה נכון שיש להם גם זכות לקבל מידע לפי סעיף 3. אנחנו מציעים לכן שני תיקונים: האחד, שסעיף 3, למען הסדר הטוב, יכלול גם מידע לפי סעיף 20 לגבי רוב הגופים.

עמית מררי: בעצם כל הגופים שזכאים לקבל מידע, למעט גורמי השיקום הפרטיים.

עמית מררי: זה דבר אחד.

עמית מררי: דבר שני, אנחנו מציעים שהגורמים מעריכי המסוכנות: קציני מבחן וגורם מקצועי מתאם כן יוכלו לקבל מידע מהמרשם, כי ממילא הם זכאים לקבל אותו לפי סעיף 3. אבל אנחנו מציעים שתי הגבלות – הגבלה אחת זה מה שרחל גוטליב אמרה, לגבי עבריין מין מסוים, שהמרשם לא יהיה פתוח בפניהם לרוחב, כלומר, שהם לא יוכלו לעשות שאילתה לגבי כלל עברייני המין, ואנחנו מציעים גם להוסיף הוראה שהשימוש במרשם יתועד בדרך שיקבע השר בתקנות.

רחל גוטליב: ביחס לשניהם.

דוד רותם: מה זה?

עמית מררי: "השימוש במרשם יתועד בתקנות בדרך שיקבע השר בתקנות.

עמית מררי: "

דוד רותם: על איזה סעיף אתם רוצים את זה?

עמית מררי: לגבי הסעיף כולו – כול השימוש במרשם לגבי כל הגורמים - - -

דוד רותם: מקובל עלי, ובלבד שהחוק הזה לא ייכנס לתוקפו עד שהתקנות לא יהיו.

דוד רותם: אני כבר מודיע לכם.

רחל גוטליב: בסדר.

רחל גוטליב: התקנות פשוטות.

דוד רותם: כל כך הרבה תקנות פשוטות – ביום רביעי קיבלתי בקשה לקיים אתמול דיון בתקנות נורא פשוטות שכבר עובדים עליהן שנה וחצי כדי להעביר את בקרי הגבול ממשרד הפנים, וזה נהיה דחוף מאתמול להיום.

דוד רותם: אני יודע איך זה נורא פשוט תקנות.

רחל גוטליב: אין לנו בעיה.

דוד רותם: עד הישיבה הבאה אני רוצה לראות תקנות.

לילה מרגלית: לא לגמרי ברור למה המידע שבמרשם הזה דרוש למשטרה לצורך ביצוע חקירות מעבר למידע שנמצא במרשם הפלילי.

דוד רותם: תיכף נגיע למשטרה, אז נגיע לזה.

דוד רותם: נשאר רק לסיים את (ג)(1).

רותי אלדר: אם דנים על זה, צריך לדון גם על גורמים נוספים אולי בקהילה - - -

נעמה מנחמי: נסיים קודם את הסעיף שאנחנו דנים בו כרגע.

תמי סלע: בפסקה (1), אם אני מבינה נכון, יישאר לנו "קצין הפיקוח וכל תפקיד אחר".

תמי סלע: יכול להיות שברישה אפשר להסתפק בלכתוב "המרשם יהיה פתוח בפני הגורמים והם יהיו רשאים לקבל ממנו מידע", ויהיה סעיף קטן אחר שמתייחס לקבלת מידע על-ידי גורמים שמבצעים תפקידים לפי החוק, על-פי החוק, על-פי שאילתה שמתייחסת לעבריין מין מסוים, ואת זה נצטרך לנסח.

רחל גוטליב: (ג)(1) נמחק ובמקומו יהיה סעיף התקנות.

תמי סלע: (2) זה הסעיף שמתייחס למשטרה ולמשטרה הצבאית.

תמי סלע: כרגע הוא מנוסח "המשטרה והמשטרה הצבאית, באמצעות מורשי גישה שייקבעו בפקודות משטרת ישראל ובהוראות קצין משטרה צבאית ראשי – אם המידע דרוש לצורך גילוי עבירות, חקירתן או מניעתן, או לצורך גילוי עבריינים והעמדתם לדין".

תמי סלע: ו"לעניין זה" יש פה הגדרות.

תמי סלע: "גילוי עבירות, חקירתן או מניעתן" זה כולל גם הפרה של צו פיקוח, כי היא מהווה בעצמה עבירה, אבל אני מעלה שאלה האם לא כדאי, כמטרה בפני עצמה, גם להכניס פה את המטרה של אכיפה או מניעת הפרה של צווי פיקוח שהיא מטרה מרכזית גם של תפקוד המשטרה בהקשר הזה.

תמי סלע: זה עניין אחד.

דוד רותם: חשוב אכיפת צווי פיקוח.

רחל גוטליב: לכתוב "לרבות".

תמי סלע: דיברת על גישה פתוחה לחלוטין למרשם, ויש פה שאלה, האם לא צריך לעשות הבחנה בין כל שוטר שנמצא בניידת, שאולי לא כדאי שיראה את כל המרשם, אלא יוכל פר אדם שהוא עוצר לקבל מידע לבין אותם אנשים שהם מורשי גישה, שהם במשטרה, שכן תהיה להם גישה כזאת.

תמי סלע: לאוכלוסייה יותר רחבה אנחנו מאפשרים גישה לכל המרשם, ויהיו גם אנשים שיהיו מעוניינים בו, לשלם בשביל לקבל את המידע הזה, לשאול.

תמי סלע: חבר של השוטר רוצה לקבל מידע על איזה מישהו שיש לו חשד לגביו, אז בכל זאת לראות את כל המרשם פתוח בפניו זה משהו רחב, הוא הרבה יותר רחב מלהכניס תעודת זהות לגבי מישהו שעצרת ולראות אם הוא עבריין מין מפוקח, כן או לא.

אלי אפללו: דווקא לעשות את זה יותר פתוח ולא כל כך סגור, לראות את התמונות, איך הם נראים.

אלי אפללו: אם המרשם סגור, שוטר מתייחס רק לאדם אחד, ושוטר צריך לראות - - -

דוד רותם: מה אתה רוצה, ששוטר בניידת יקבל את כל מאגר התמונות?

אלי אפללו: אם הוא מבקש שם ספציפי – בסדר, אבל אם הוא לא רוצה שם ספציפי ורוצה לדעת, אי-אפשר לדעת, הוא לא יכול לעצור כל אדם ולשאול אותו.

אלי אפללו: שוטר צריך לראות, קודם כול שתהיה לו תמונה חזותית שלו.

דוד רותם: נעשה דבר אחר, נעשה אלבום, ולכל שוטר יהיה אלבום כיס של כל העבריינים...

אלי אפללו: זה לא מצחיק.

אלי אפללו: אני לא מדבר על אלבום, אני מדבר על כך שחשוב ששוטרים ידעו על המאגר הזה, שנמצא.

אלי אפללו: האנשים האלה שמפקחים – הרי ביחידת הפיקוח יש להם את זה.

אלי אפללו: מה היתה הכוונה?

אלי אפללו: הכוונה, שתהיה עזרה ליחידת הפיקוח, בגלל הכמות "הגדולה" שיש ביחידת הפיקוח.

אלי אפללו: הכוונה היתה שיחידת הפיקוח תיעזר במשטרה.

אלי אפללו: אנחנו מדברים רק על מספרי תעודת הזהות, ואנחנו עוד לא יודעים מה ואיך.

אלי אפללו: אני חושב שהיה ראוי שהאנשים האלה שהם ברמת מסוכנות גבוהה, שהם פצצות מתקתקות – הרי לא לכל עבריין מין צריך שתהיה גישה – לאלה, אדוני היושב-ראש, אני חושב שחשוב שלשוטרים תהיה אפשרות להסתכל ולדעת, ולא רק לפי תעודת הזהות.

אלי אפללו: חוץ מאשר תעודת הזהות, כששוטר עוצר ומבקש ממנו תעודת זהות, צריך שתהיה לו אפשרות גישה חזותית לאנשים האלה.

אלי אפללו: תאמין לי, ברגע שיש תמונה חזותית זו לא בושה, האנשים האלה הם בושה.

אלי אפללו: השוטרים יוכלו להיכנס ולראות חזותית איך הם נראים, לא צריך ללכת עם אלבום  תמונות.

אלי אפללו: צריך שתהיה להם גישה לראות אותם.

אלי אפללו: וכאשר הם עושים סיור, הם מסתובבים, יש להם יתרון גדול כשהם כבר יודעים איך הם נראים.

אלי אפללו: זאת דעתי, אדוני היושב-ראש.

דוד רותם: אני רוצה להבין איך אתה רוצה שזה יתבצע.

דוד רותם: נוסע שוטר בניידת והוא רואה מישהו.

דוד רותם: איך אתה רוצה שזה יקרה?

אלי אפללו: נגיד שהוא גר בעפולה.

אלי אפללו: זה מקום מגורי - - -

דוד רותם: בעפולה אין עברייני מין...

אלי אפללו: לצערי ראיתי אתמול בטלוויזיה רב מסוים.

אלי אפללו: אני לא יודע מיהו.

אלי אפללו: אני מקווה שזה לא מי שאני מכיר, אבל לא חשוב.

אלי אפללו: ברגע שהוא מקיש עפולה, ותהיה אפשרות למיין רק את עברייני המין של העיר - - -

דוד רותם: הוא כותב עפולה, ויש לו 370 תמונות לדוגמה.

דוד רותם: מה אתה רוצה שהוא יעשה?

דוד רותם: הוא יתחיל לעבור תמונה-תמונה?

אלי אפללו: לא. הוא יכול לעבור תמונה-תמונה, הוא יכול להסתכל.

אלי אפללו: זה לא אסון גדול.

אלי אפללו: והאפשרות השנייה, שתהיה לו אפשרות דרך מספר תעודת זהות.

דוד רותם: מספר זהות – בסדר.

דוד רותם: השאלה שלי באיזה מקרה הוא יבדוק תמונה-תמונה?

יצחק קדמן: הוא רואה מישהו מסתובב ליד בית ספר באופן חריג.

אלי אפללו: הוא לא צריך לעצור כל אחד ולהגיד: תן לי תעודת זהות.

אלי אפללו: הוא צריך לראות חזותית איך הוא נראה.

אלי אפללו: והוא יודע, ברגע שהוא עבר פעם, פעמיים, שלוש על ה-300 איש האלה, כמו שאתה אומר, תהיה לו תמונת מצב.

דוד רותם: בקיצור, אתה רוצה שכל שוטר יוכל להיכנס למאגר.

אלי אפללו: כל שוטר, כמו שאמרת, תהיה לו אפשרות להיכנס למאגר הזה.

אלי אפללו: זה הכלי היחיד שיכול לעזור ליחידת הפיקוח.

אלי אפללו: אם לא עשינו את זה, מה עשינו?

אלי אפללו: ניתן ליחידת הפיקוח, שיהיו לה כמה אלפים של שוטרים, ואז אני אוכל להיות שקט יותר.

אלי אפללו: במצב של יחידת הפיקוח, לצערי, כמה שהיא טובה, כמה שהיא יעילה, וכמה שהיא עושה עבודה נהדרת, בלי העזרה הגדולה של משטרת ישראל, יהיה קשה מאוד ולא נוכל לפקח עליהם בצורה רצינית ולא נקבל את התוצאה שאנחנו רוצים.

נירית להב-קניזו: אני מהייעוץ המשפטי במשטרת ישראל.

נירית להב-קניזו: אנחנו באמת רואים את תפקידנו כפי שרואה אותו חבר הכנסת אפללו, להכפיל את הכוח שעומד לרשות יחידת הפיקוח, בהיות השוטרים שלנו - - -

יצחק קדמן: את לא רוצה להכפיל.

יצחק קדמן: את יודעת כמה יש להם?

נירית להב-קניזו: להיות מכפיל כוח שלהם בהיות השוטרים שלנו פרוסים בכל רחבי הארץ בפריסה בוודאי הרבה-הרבה יותר גדולה מזאת של יחידת הפיקוח.

נירית להב-קניזו: אנחנו זקוקים לגישה הישירה כפי שזה מתנהל היום, כפי שהחוק כיום.

נירית להב-קניזו: אנחנו מקבלים העתק של הפרטים מתוך המאגר לתוך המערכות המשטרתיות שלנו ומשלבים את המידע הזה במערכות.

נירית להב-קניזו: לא באופן חשוף לכולם, אלא על-פי כללי גישה לצורך ביצוע התפקיד.

נירית להב-קניזו: לשם דוגמה, המידע הזה משולב במערכת שאנחנו קוראים לה "מערכת הכרזות", שבה יש מידע על אנשים, מידע מיוחד.

נירית להב-קניזו: למשל, עבריין נמלט, דרוש לחקירה, עבריין מין בפיקוח.

נירית להב-קניזו: המידע הזה מועבר בצורה מצומצמת למחשוב הניידות שלנו, הוא מועבר כאינדיקציה שהעבריין הוא עבריין מין בפיקוח, וכאשר סייר פוגש אדם בתנאים שמעוררים את חשדו מסיבות כלשהן  או בבדיקה שגרתית, למשל, שוטר תנועה שעוצר אותו לבדיקת מסמכים, הוא מקליד את תעודת הזהות שלו ועולה לו אינדיקציה שמדובר בעבריין מין בפיקוח.

נירית להב-קניזו: כדי לקבל את תנאי הפיקוח שלו, וזו הזדמנות לראות שהוא לא עובר על תנאי הפיקוח שלו, הוא יוצר קשר עם התחנה, והתחנה יכולה לראות את תנאי הפיקוח.

נירית להב-קניזו: היה והאדם באופן ההתנהלות שלו לא חרג מתנאי הפיקוח, ואין שום סיבה נוספת לעכב אותו, מברכים אותו לשלום והוא נשלח לדרכו.

נירית להב-קניזו: אם הוא לא עומד בתנאי פיקוח זה או אחר נשקל המשך טיפול בהתאם לטיב העבירה.

נירית להב-קניזו: בחלק גדול מהמקרים, בהתאם לנוהלי העבודה, נוצר קשר עם קצין הפיקוח שאחראי עליו, ואופן ההתנהלות מול אותו עבריין מין מתואם ביחד.

אלי אפללו: האם לא היה עוזר שלשוטרים היתה גישה חזותית לגבי כלל העבריינים שנמצאים תחת פיקוח והם בסיכון גבוה?

נירית להב-קניזו: אנחנו מקבלים גם את התמונות שנמצאות במאגר - - -

אלי אפללו: אני מסכים שאצלך יהיו תמונות, אבל שלשוטר תהיה אפשרות גישה.

נירית להב-קניזו: התמונות האלה מוכנסות למערכות המשטרתיות שמחזיקות תמונות.

אלי אפללו: כאן שמעתי שרק לפי תעודת זהות, ואת צריכה לבדוק אותו, ואז לקבל את המידע.

אלי אפללו: אני מתכוון למידע חזותי.

אלי אפללו: האם שוטר, ברגע שהוא נכנס לקוד הזה – עברייני מין בסיכון גבוה, זאת אומרת, שהם תחת פיקוח – הוא יכול לראות חזותית כמה יש ומי הם?

נירית להב-קניזו: התמונות שאנחנו מקבלים מאותו מאגר משולבות למערכת התמונות המשטרתית.

נירית להב-קניזו: שוב, לפי כללי גישה, בהתאם לחוקים, ואז ניתן להציף תמונות לפי פרמטרים שונים, ואז גם התמונות האלה שמגיעות מאותו מאגר, אם הן עומדות בכללי הגישה - - -

אלי אפללו: לא נתת לי תשובה.

רחל גוטליב: לפי הצורך.

נירית להב-קניזו: לפי הצורך, כן.

אלי אפללו: אני שואל שאלה אחרת.

אלי אפללו: את אומרת "לפי הצורך", ואתם קובעים את הצורך.

אלי אפללו: אנחנו פה רוצים להבין מה הצורך, איך אתם מגדירים, מה הקריטריונים של הצורך הזה.

נירית להב-קניזו: נניח שבוצעה עבירה וניתן תיאור של חשוד ואנחנו רוצים לאתר מיהו החשוד, יש לנו מערכת ממוחשבת שניתן להזין לתוכה פרמטרים להציף - - -

אלי אפללו: אני לא מדבר על עבירה, אני מדבר על פיקוח.

אלי אפללו: יש הבדל בין מה שאת אומרת שתפקידה של משטרת ישראל אם יש עבירה, אם יש משהו.

אלי אפללו: אני מדבר על פיקוח, ובפיקוח אני מדבר על אלו שרוצים לדעת מי אלה.

אלי אפללו: לא תמיד אנחנו יכולים לעצור ולבקר את כל אלה ברחוב.

אלי אפללו: איך אפשר יהיה שאני, שוטר, אדע לפי שכונה, לפי משהו, שתגדירו פרמטר יותר רחב?

דוד רותם: חבר הכנסת אפללו, סליחה, אני עושה הפסקה לעשר דקות, כי אני צריך להקים ועדה משותפת בוועדת הכנסת.

דוד רותם: (הישיבה נפסקה  בשעה 10:25)     	(הישיבה נתחדשה בשעה 10:50)

דוד רותם: נשמע קודם כול את יחידת הפיקוח.

שלי הרפס-גרינברג: יש לנו נוהל משותף עם משטרת ישראל, והנוהל הזה מאוד ברור ואומר, שמבחינה מודיעינית אנחנו מעבירים למשטרת ישראל את כל התמונות, לכל קצין מודיעין מרחבי, מחוזי, תחנתי, יש שלל מפוקחים, והוא יודע בדיוק איפה הם גרים וכל הפרטים שהוא צריך.

דוד רותם: השאלה היא אחרת, מה שביקש חבר הכנסת אפללו זה, שאם ניידת סיור בכביש הבקעה עוצרת נהג, שהם גם יוכלו לראות תמונה ולא רק לפי תעודת זהות.

נירית להב-קניזו: אם יורשה לי להשלים לגבי העניין הזה, במחשוב הניידות עולות תמונות, הן עולות לפי קריטריון של עדכניות,  כלומר, אם במשטרה יש לי תמונה יותר עדכנית לגבי אותו אדם, אז תעלה לי התמונה המשטרתית ולא התמונה שהגיעה אלי מהשב"ס.

נירית להב-קניזו: כששוטר בניידת פוגש אדם קונקרטי, הוא מקבל אינדיקציה שמדובר במפוקח, הוא מקבל את התמונה שלו והוא יכול לקבל מידע עשיר יותר באמצעות יצירת קשר לתחנה.

דוד רותם: את אומרת שאין בעצם בעיה.

דוד רותם: מה שמעלה חבר הכנסת אפללו, יש לזה פתרון במצב הקיים.

נירית להב-קניזו: נכון.

נירית להב-קניזו: האופן שבו החוק מנוסח, ואנחנו מבקשים לשמר, הוא, שלמשטרה תהיה גישה ישירה למרשם הזה, וזה יאפשר לנו את כל הדברים האלה, לרבות שיתופי הפעולה ברמת המודיעין.

דוד רותם: לאנשים מסוימים במשטרה.

נירית להב-קניזו: בוודאי.

לילה מרגלית: זה עדיין אומר שכל שוטר סיור ידע שמדובר במפוקח.

דוד רותם: אכן, כן.

לילה מרגלית: השאלה אם זה סביר, האם זה לא צריך להיות על-פי שאילתה ספציפית של השוטר בשטח?

דוד רותם: למה?

לילה מרגלית: שוב, אם אנחנו מבקשים שהמשטרה תעשה את הפיקוח במקום יחידת הפיקוח, זה עניין אחר, אבל המטרה היא שיחידת הפיקוח תעשה את הפיקוח.

דוד רותם: אנחנו רוצים שהמשטרה תעזור ליחידת הפיקוח.

לילה מרגלית: כדי לעזור ליחידת הפיקוח, אם רוצים לדעת לגבי אדם מסוים, די שיקישו תעודת זהות ויבררו.

דוד רותם: זה מה שקורה בפועל.

נירית להב-קניזו: לדוגמה, תנאי הפיקוח קובעים שאותו אדם לא אמור לצאת ממקום מגוריו אחרי השעה 21:00 בערב.

נירית להב-קניזו: אני פוגשת אדם ברחוב.

נירית להב-קניזו: איך תהיה לי אינדיקציה שאני צריכה לשאול את מאגר עברייני המין?

שלי הרפס-גרינברג: תקישי תעודת זהות.

נירית להב-קניזו: אם, כשאני מקישה תעודת זהות עולה לי אינדיקציה שהוא עבריין מין בפיקוח, אני ניגשת לתנאים שלו, כתוב שם שמשעה 21:00 בערב הוא אמור להיות בכתובת מגורים מסוימת, הוא באותו זמן לא נמצא בה, כנראה שהוא ביצע עבירה על צו הפיקוח, ואני ממשיכה להתנהל לפי הפקודות.

לילה מרגלית: יכולות להיות סיטואציות שונות שאדם יצטרך להיות בבית אחרי השעה 21:00 בערב.

לילה מרגלית: למשל, במסגרת חלופה למעצר הוטל עליו תנאי שהוא צריך להיות בבית בשעות הערב.

לילה מרגלית: השאלה, אם לא כדאי היה לחשוב על אפשרות שהתנאי הזה ייוודע למשטרה, אבל העובדה שמדובר בעבריין מין בפיקוח - - -

דוד רותם: למה?

לילה מרגלית: יש חשש ששוטר סיור, שיודע שמדובר בעבריין מין בפיקוח, יפעל נגד האיש הזה באופן אחר.

לילה מרגלית: יש חשש לניצול לרעה.

דוד רותם: אני לא חושש משוטרים שיפעלו בכוונה.

דוד רותם: צריך להגן על זכויות האדם, אבל עד גבול מסוים.

דוד רותם: לא צריך לפגוע בשוטרים – שהוא יפעל נגדו בדרך אחרת, בגלל שהוא ידע כך וכך.

דוד רותם: גם לשוטר יש זכויות אדם, ואחת מזכויות האדם היא שלא נאשים אותו סתם.

לילה מרגלית: ברור לא להאשים באופן ספציפי - - -

דוד רותם: את מאשימה את כולם.

דוד רותם: אם היית מאשימה אחד, מילא, אבל את מאשימה את כולם.

לילה מרגלית: כל הרעיון בהבניית סמכויות מראש באופן ספציפי, ועל-פי הצורך הספציפי נובע מכך, שכאשר אוכלוסייה גדולה של אנשים מקבלת גישה למידע מפורט, קיים חשש אינהרנטי לניצול לרעה.

לילה מרגלית: לא מכיוון שצריך להאשים את השוטרים שהם אנשים פחות טובים מאנשים אחרים, אלא מכיוון שככל שאוכלוסייה שיש לה גישה למרשם גדולה יותר, כך גדלה באופן אינהרנטי הסכנה לשימוש לרעה.

אלי אפללו: זה בדיוק מה שאנחנו רוצים.

אלי אפללו: הם אלה שמנצלים את חופש הפרט לרעה.

אלי אפללו: עברייני המין הם אלה שפוגעים – לא כל עבריין מין, אלה שרמת המסוכנות שלהם הכי גבוה – ולאלה עוד נשמור על חופש הפרט, לא ניתן למשטרה לדעת תחת הכיסוי של חופש הפרט?

אלי אפללו: אנחנו פוגעים באזרחים ומאפשרים פצצות מתקתקות בכך שאנחנו נמנע כל מיני אפשרויות משוטרים שעושים את עבודתם נאמנה, עוד מעט תגידו שגם ליחידת הפיקוח לא יהיה.

אלי אפללו: כמה שיותר אנשים שיהיה להם - - -

דוד רותם: עצור.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, אני אסיים.

אלי אפללו: כמה שיותר אנשים שבאמת עושים את העבודה יעמדו כל התנאים לרשות.

אלי אפללו: כדי למנוע את הפגיעה, אנחנו צריכים לעזור להם שיעזרו לנו.

דוד רותם: המצב הנוכחי היום, לפי מה שאני מבין, הוא כזה, שלתחנות המשטרה יש האלבומים האלה, יש להם התמונות, והם יכולים לעיין בזה.

תמי סלע: לא לכל שוטר, לאנשים מסוימים.

דוד רותם: לא לכל שוטר, אבל יש לתחנות, וכשצריך את העיון, אפשר לעיין בזה, כך שלא צריך להרחיב את המצב הקיים.

אלי אפללו: כוונתי היתה כן להרחיב, כדי שלשוטרים תהיה אפשרות לראות את זה בסיור.

תמי סלע: לפי הצורך.

אלי אפללו: הוא צריך שתהיה לו אפשרות להעלות את זה בכל מיני פרמטרים, למשל, מגורים בשכונה כזאת וכזאת.

אלי אפללו: כמו שאמרתי, אם שוטר עושה סיור בשכונה מסוימת, והוא רוצה לדעת מי האנשים בעלי רמת מסוכנות גבוהה מאוד, הוא יקיש את זה, והוא יוכל לראות - - -

דוד רותם: הוא יפנה ליחידת סיור והוא יגיד: רבותי - - -

תמי סלע: אם יש חשד למשהו.

דוד רותם: אם יש לו חשד.

אלי אפללו: הוא לא צריך שיהיה לו חשד, הוא צריך להיזהר.

דוד רותם: אנחנו לא רוצים שכל שוטר יסתובב בכיס עם כל התמנות של כל העבריינים ושהוא יחליט מתי הוא ישתמש בזה ומתי לא.

דוד רותם: אם הוא נשלח למשימה ואומרים לו: אדוני, היום אתה צריך לעקוב אחרי עברייני מין, ייתנו לו את הפרטים שהוא צריך לדעת.

דוד רותם: אי-אפשר להרחיב את זה עד הסוף.

אלי אפללו: לשוטרים גם כך אין משימות שהם יכולים לעשות את זה.

אלי אפללו: לצערי הרב גם שוטרים אין מספיק במדינת ישראל.

דוד רותם: חבר הכנסת אפללו, בשבוע שעבר הצבעתי על כל מיני הסתייגויות על התקציב, לא ראיתי שהגשת הסתייגות להוסיף שוטרים.

אלי אפללו: נכון, אבל הצבעתי בעד ההסתייגות שלך.

אלי אפללו: תזכור את זה, זה חשוב.

אלי אפללו: תמכתי בהסתייגות שלך.

אלי אפללו: אני אוסיף ואומר לך: אדוני, ברגע שאין מספיק שוטרים, לא למשטרה ולא ליחידת הפיקוח, כדי לעזור להם לבצע את המשימה, זה צריך להיות משהו ליד הסיור שלהם.

אלי אפללו: הרי אתה לא יכול להגיד ליחידת הסיור הזאת: תעשו פיקוח עכשיו על אנשים אלה ואלה.

אלי אפללו: ברגע שיש להם את התמונה, אם הם נתקלים באדם, הם צריכים לדעת מי זה.

אלי אפללו: אם הם ייתקלו בו והם לא יודעים מיהו, זה לא עוזר כלום.

רותי אלדר: אתה מצפה שהשוטר יזכור את התמונות שהוא ראה בשבוע האחרון וכשהוא נוסע בסיור שלו הוא יבחין באדם ו - - -

אלי אפללו: אם הוא נמצא, למה לא?

דוד רותם: אתם תנסחו את הסעיף.

תמי סלע: כרגע מדובר פה על מורשי גישה.

תמי סלע: יכול להיות שיותר נכון, לפי מה שאנחנו שומעים פה מהתיאור, לדבר על הרשאות גישה, שהן יהיו ככל שהמידע דרוש לצורך מילוי התפקיד או בהיקף הנדרש לשם כך, ובפקודות של המשטרה - - -

דוד רותם: זה גם עונה על הדרישות של חבר הכנסת אפללו.

אלי אפללו: זה עונה, אבל לא פותר את הבעיה שציינתי.

תמי סלע: כל הזמן דיברנו על השימוש של המשטרה.

תמי סלע: לא דיברנו על המשטרה הצבאית, לצורך מה הם צריכים, והאם בכלל יש להם היכולת להשתמש במידע.

תמי סלע: יש פה נציגים של המשטרה הצבאית.

דוד רותם: ודאי.

דוד רותם: בואו נשמע את המשטרה הצבאית.

גיא קונפורטי: ראשית, למשטרה הצבאית, נכון להיום, יש גישה על-פי החוק, הממשקים המחשוביים מול קציני הפיקוח כרגע עוד לא קיימים, זה משהו בתהליך עבודה.

גיא קונפורטי: אנחנו מקווים להסדיר את זה, כמובן כמה שיותר מהר.

דוד רותם: כמה זמן זה ייקח לכם?

דוד רותם: אולי אתם צריכים גם כן תקציב, אז אנחנו נטפל לכם בזה.

גיא קונפורטי: תקציב נצטרך בטוח.

דוד רותם: מערכת הביטחון, יש לה בעיות תקציביות, זה אנחנו יודעים...

גיא קונפורטי: בכל מקרה, היישומים של החוק בצבא הם בכמה רבדים.

גיא קונפורטי: ראשית, המגע של המשטרה הצבאית עם אוכלוסייה אזרחית הוא מגע שקיים.

גיא קונפורטי: המשטרה הצבאית היום יוצאת לעתים למבצעי אכיפה יחד עם משטרת ישראל, לעתים היא מסייעת למשטרת ישראל, בין אם זה בחקירות מצ"ח משותפות ובין אם זה באכיפת תנועה או חיפושים או כל דבר אחר.

גיא קונפורטי: לכן הם באים במגע עם אוכלוסייה אזרחית פחות או יותר באותו היקף כמו שמשטרת ישראל מגיעה, ככל שזה נוגע לתפקידם.

גיא קונפורטי: שנית, גם הנושא של חקירות מין שמבוצעות בצבא.

גיא קונפורטי: יש חקירות של עבירות מין בצבא.

גיא קונפורטי: למרבה המזל אין הרבה, אבל הן קיימות, ולכן גם הגישה מתחייבת בשל החקירות.

יצחק קדמן: יש היום חיילים שהם בפיקוח יחידת הפיקוח?

גיא קונפורטי: זה לא בדיוק חיילים בצבא, אבל יכול להיות למשל אדם במילואים, שיזומן לצבא כשיש עליו צו פיקוח לצורך העניין.

אלי אפללו: יש אבסורד.

אלי אפללו: הרי במשרד הפנים, אם מחליטים לשלול לך את הרישיון מסיבות של עבר פלילי או מסוכנות, שוללים לך את הרישיון - - -

קריאה: - - -

אלי אפללו: כן,כן, אני אומר באחריות אם את לא יודעת.

אלי אפללו: שוללים רישיונות נשק, משיקול שהאדם הזה לא יכול לשאת נשק.

דפנה ביינוול: לכל הזמן.

אלי אפללו: אבל הוא מגיע למילואים, ושם הוא מקבל נשק.

אלי אפללו: והיו עשרות מקרים שאנשים עם הנשק מצה"ל, ששללו להם את הרישיון, הרגו אנשים.

אלי אפללו: אני משליך את זה על מה שאני שואל.

אלי אפללו: מה כוונתכם לעשות כשרמת המסוכנות של האנשים האלה גבוהה, והמספרים מראים שיש היום 60, וזה יעלה ל-1,000 ואולי גם יגיע ל-2000?

אלי אפללו: מה בכוונתם לעשות, האם האנשים האלה יוזמנו למילואים, האם ישתחררו מהמילואים?

אלי אפללו: הייתי רוצה לדעת, ברשותך.

גיא קונפורטי: ראשית, כרגע אני עוד לא יכול לתת תשובה, כי זה נושא שבדיוק עלה לדיון.

גיא קונפורטי: אנחנו דנו בזה גם בדיון המקדים לקראת ישיבת הוועדה.

גיא קונפורטי: זה נושא שהוצף בצבא, ואני מאמין שיימצא לזה פתרון מסוים, אבל כמובן, שהצעד הראשון הוא לתת לצבא את המידע הדרוש, על מנת לדעת להבחין בין אדם שהוא עבריין מין בפיקוח או עבריין מין, נקודה, לבין מי שהוא לא.

גיא קונפורטי: בין היתר זה נעשה על-ידי הגישה למאגר שאמור לתת את הכלים למערכת הצבאית לעשות את ההבחנה הזאת.

גיא קונפורטי: היום אני יכול לספר שזה עובד למשל לגבי מי שיש בו חשד או הרשעה בעבירת אלימות במשפחה.

גיא קונפורטי: יש מנגנון שהוא עובד, ולפי הנוהל משטרת ישראל מעבירה דיווח על מישהו שיש כלפיו חשד או הרשעה בעבירת אלימות במשפחה, והאדם הזה נגרע, למעשה, מודיעים ליחידה שלו שהאדם הזה נגרע ממצבת המילואים, והוא לא מזומן למילואים.

יצחק קדמן: יותר טוב שיהיה במילואים מאשר בבית.

דורית ואג: אבל אז יש לו נשק.

דוד רותם: רבותי.

גיא קונפורטי: זה מנגנון שכרגע קיים, והוא עובד.

גיא קונפורטי: אני לא יודע אם זה אותו מנגנון שיוחל גם בעקבות החוק הזה, זה משהו שייבחן וייבדק.

דוד רותם: פה אתה מדבר על דברים שונים.

דוד רותם: אפשר להעביר דיווח מיחידת הפיקוח אל הצבא, כדי שהצבא ידע מי מפוקח, ואז הוא יוריד אותו מרשימת אנשי המילואים.

דוד רותם: למה המשטרה הצבאית, לצרכיה, צריכה להיכנס למאגר ולקבל מידע?

גיא קונפורטי: אני אסביר.

גיא קונפורטי: כמו שאמרתי, המטרות הראשוניות, כמו כלפי המשטרה, זה סיוע ליחידת הפיקוח לאכוף את צווי הפיקוח.

דוד רותם: תגיד לי איפה זה בסמכות הצבא.

דוד רותם: כשאתם עוזרים למשטרה ואתם בודקים באיזו מהירות נסעתי, זה מילא, אבל איפה אתם עוזרים למשטרה?

גיא קונפורטי: אני אסביר.

גיא קונפורטי: זה גם במקרים שמנסים למנוע כמובן.

גיא קונפורטי: זה משהו שיכול לקרות, אדם שנמצא כרגע בשירות צבאי, מילואים או סדיר, יכול, באותה מידה, להפר תנאים של צווי הפיקוח גם במסגרת הצבאית.

גיא קונפורטי: למשל, אם נאסר עליו לנהוג ברכב אחרי שעה מסוימת, ויש חיילים שלוקחים לפעמים רכב יחידה בשעה שאסור לו לנהוג, יוצאים מהיחידה ועושים מה שעולה על דעתם, מי שתופס אותם בסופו של דבר זו המשטרה הצבאית ולא משטרת ישראל.

דוד רותם: אתה מדבר על איש מילואים או על איש קבע?

גיא קונפורטי: גם וגם.

דוד רותם: אם הוא איש מילואים, הם ידווחו לכם "הנה רשימה של מפוקחים", ואתם ממילא תגרעו אותם משירות המילואים.

גיא קונפורטי: אני לא יודע אם נגרעו לחלוטין, יכול להיות שיהיו להם הגבלות מסוימות.

דוד רותם: הם יגידו לכם גם את תנאי הפיקוח.

דוד רותם: למה אתם צריכים להיכנס למרשם?

דוד רותם: זה מה שמעניין אותי.

גיא קונפורטי: כמו שציינתי, באותה מידה כמו המשטרה – בהנחה שיהיה ממשק שהוא ישיר – אדם שהמשטרה הצבאית תיתקל בו, נניח ברחוב, במבצע אכיפה, או לחילופין בצבא, הוא ייעצר בגין ביצוע עבירה מסוימת.

גיא קונפורטי: הם יוכלו לקבל את המידע במקום, מידע זמין.

דוד רותם: אם תהיה לכם רשימה שהם ידווחו לכם בכל חודש מי נכנס לפיקוח, ואז יהיה לכם קלסר, ונגיד שתפסתם את משה יעקובוביץ’, אתם מסתכלים, אתם רואים שהאיש הזה בפיקוח, אתם יודעים מהם תנאי הפיקוח, נגמר הסיפור.

דוד רותם: למה אתם צריכים את האפשרות להיכנס לכל אלה שלא רואים את הצבא בכלל?

דוד רותם: הם לא אנשי מילואים.

גיא קונפורטי: ראשית, חלק מהתנאים, גם בחוק, שיהיו הנחיות פנימיות לנושא בצבא, ומן הסתם שההנחיות האלה יהיו מוגבלות לגבי דרישה ספציפית, לפי תעודת זהות, לפי שם, לפי צורך ספציפי, מורשי גישה מוגבלים.

גיא קונפורטי: כלומר, הגישה תהיה מוגבלת.

גיא קונפורטי: המטרה של המאגר, אני מאמין גם כלפי המשטרה, זה לייעל את כל הנושא של המידע.

גיא קונפורטי: גם אם קציני הפיקוח יעבירו את המידע באופן שוטף למשטרה, אם המידע זמין במאגר הזה, זה חוסך המון זמן והתנהלות יומיומית מול קציני הפיקוח, גם למשטרה הצבאית וגם למשטרת ישראל.

אלי אפללו: אני לא חושב.

דוד רותם: רבותי, יש צורך לנסח את הסעיף הזה שונה למשטרה הצבאית ושונה למשטרה.

דוד רותם: אלה דברים שונים לחלוטין.

רחל גוטליב: זה היה בחוק.

רחל גוטליב: זה קיים בחוק הנוכחי.

רחל גוטליב: אבל אני מסכימה, ויכול להיות שצריך לעשות מחשבה מחדש לגבי המשטרה הצבאית, כי זה ממש לא דומה למשטרה, שזה נמצא במאגר המידע המודיעיני.

רחל גוטליב: פה השימוש הוא מאוד ממוקד.

אלי אפללו: נקודתי.

רחל גוטליב: אולי נשווה את המשטרה הצבאית לאותם גורמי טיפול שלגביהם יש אפשרות לשאילתה.

רחל גוטליב: אולי העברת מידע רק לגבי עצם היותו של אדם מפוקח.

קריאה: נכון.

קריאה: לכן צריך לשנות את הסעיף הזה.

אלי אפללו: לא לגבי שאילתה, כי הם לא יכולים לשלוח לכל אחד שאילתה.

רחל גוטליב: הם יקבלו מידע בדבר היותו של אדם תחת פיקוח, וזהו.

רחל גוטליב: וכל מידע נוסף ייעשה באמצעות פנייה, אולי למשטרה.

תמי סלע: אולי ליחידת הפיקוח.

אלי אפללו: מי שנמצא תחת פיקוח.

אלי אפללו: על זה אנחנו מדברים.

אלי אפללו: על זה הם צריכים לקבל את המידע.

דוד רותם: מכיוון שהכול כפוף להוראות קצין משטרה צבאית ראשי, האם התחלתם להכין אותן?

גיא קונפורטי: התחילו הדיונים על זה מול מפקד מצ"ח ומול המשטרה הצבאית.

דוד רותם: מתי זה יהיה כתוב?

גיא קונפורטי: בהקדם האפשרי.

דוד רותם: כשאתה אומר "בהקדם האפשרי" זה אחרי שאני גומר לחוקק את החוק או לפני?

גיא קונפורטי: אם צריך לפני, זה יהיה לפני.

דוד רותם: הייתי רוצה לראות אותן לפני.

תמי סלע: לגבי (ג1), למעשה, הממשלה הודיעה שהיא רוצה למחוק את הסעיף הזה, אבל לגבי חלק מהגורמים הוא כן רלוונטי.

תמי סלע: הוא לא רלוונטי לגבי המשטרה ולגבי יחידת הפיקוח – קבלת מידע על-פי בקשה מפורטת שקולטת את הפרטים של המבקש ואת המטרה הספציפית – אבל יכול להיות למשל, לגבי המשטרה הצבאית ולגבי בעלי התפקידים האחרים - - -

דוד רותם: את (ג1) תשאירו.

דוד רותם: זה שאתם רוצים לשנות פה, זה בסדר.

דוד רותם: גם אני ארצה להרחיב אותו ולשנות.

דוד רותם: אני מנהל בית ספר ואני עומד לקבל שרת, ואני רוצה לקבל מכם מידע.

לילה מרגלית: קיים החוק שמחייב לקבל אישור.

דוד רותם: אני מכיר את החוק.

דוד רותם: רבותי, אני יודע.

דוד רותם: אני רוצה לקבל מידע.

דוד רותם: אני יכול לפנות?

רחל גוטליב: ודאי שלא.

דוד רותם: אני רוצה להכניס קצת מהחוק האנגלי לעניין הזה.

רחל גוטליב: זה לא קשור ל(ג1).

רחל גוטליב: (ג1) מדבר על אלה שיהיו זכאים, והדרך לקבלת המידע.

דוד רותם: קחו בחשבון שאני - - -

תמי סלע: צריך לשנות אותו, כי אין ספק שלגבי המשטרה זו לא בקשה פרטנית, וגם לא לגבי יחידת הפיקוח, אבל התיעוד כן צריך להיות בכל מקרה.

רחל גוטליב: לכן חשבנו לכתוב לגבי כולם בהוראה של תקנות, ואמר היושב-ראש שהוא רוצה לראות את התקנות לפני.

רחל גוטליב: נביא את זה לפני.

תמי סלע: אלה התיקונים המוצעים לסעיף 19.

תמי סלע: סעיף (ד) הוא סעיף קיים, שלא מוצע לשנות בו.

תמי סלע: הוא אומר מתי נמחקים הפרטים מן המרשם.

תמי סלע: (א) זה לגבי אדם שזוכה מביצוע עבירת המין ו-(ב) זה בתום 10 שנים מסיום תקופת הפיקוח שהוטלה על עבריין המין כאמור בפרק זה, כשהמשמעות היא לגבי בעלי מסוכנות גבוהה, וזה יכול להגיע במקסימום עד 30 שנה אם תקופת הפיקוח הוארכה ל-20 שנה, ולגבי כל היתר, כולל אגב, מסוכנות בינונית-גבוהה, זה יכול להגיע ל-15 שנה, כי תקופת הפיקוח המקסימלית היא חמש שנים – זה לפי סעיף אחר – ולא יותר מזה.

תמי סלע: זה המצב הקיים.

דוד רותם: השאלה לגבי סעיף 14, כי לגבי עבריין מין שמסוכנתו גבוהה ניתן להוציא צווי פיקוח נוספים עד 20 שנה, אלא אם כן נמחק מהמרשם הפלילי.

דוד רותם: לפי תקנות השבים הוא יימחק קודם מהמרשם הפלילי.

תמי סלע: ההישארות במרשם הזה היא לפי הארוך מביניהם, או שזה נמחק קודם במרשם הפלילי או שהוא עדיין בפיקוח.

דוד רותם: לא כתוב פה שזה לפי הארוך יותר.

נעמה מנחמי: אפשר להסתכל בסעיף 14.

תמי סלע: זה לא יישאר במרשם הזה יותר ממה שיופיע במרשם - - -

דוד רותם: יפה, זה בדיוק העניין.

דוד רותם: במרשם הפלילי, כמה זמן אחרי ההרשעה שלי, אני נמחק?

רחל גוטליב: תלוי בעבירה.

דוד רותם: בעבירות מין?

דוד רותם: קחו את החמורות.

דוד רותם: אדם שמסוכנותו גבוהה זה בטח - - -

לילה מרגלית: תלוי בתקופת המאסר, כי ההתיישנות היא לפי תקופת המאסר.

דוד רותם: זה בסדר, אבל מה שקורה, שגם הפיקוח הוא בדרך כלל אחרי המאסר, ולא לפני כן.

תמי סלע: התקופה המרבית של צו הפיקוח גם לגבי מסוכנות גבוהה, אם יש מחיקה מהמרשם, זה מוגבל בתקופה הזאת.

אלי אפללו: כמה זמן?

תמי סלע: תלוי בחומרת העבירה.

דוד רותם: אם אדם קיבל חנינה מנשיא המדינה, הוא עשוי להימחק מהמרשם, אבל מסוכנתו גבוהה, ועדיין אני רוצה פיקוח עליו.

דפנה ביינוול: אתה רוצה שהוא יישאר במרשם של הפיקוח.

דוד רותם: אני גם לא יכול לפקח עליו.

תמי סלע: התקופה המקסימלית של הפיקוח היא מוגבלת.

דפנה ביינוול: זה לא יכול להיות.

דוד רותם: לא יכול להיות, אלא אם כן אני אתקן את החוק.

דפנה ביינוול: אם הוא קיבל חנינה, אי-אפשר לפקח.

דוד רותם: הבנתי.

דוד רותם: רבותי היקרים, שלא ייתנו לו חנינה.

דוד רותם: אני מפקח גם על החנינות?

רחל גוטליב: אתה אומר שיש מקום לעשות הבחנה בין תקופת המחיקה שם - -

דוד רותם: נכון.

רחל גוטליב: ויש לנו כוונה להביא בפני הוועדה הצעה לקיצור של הפיקוח – לבין המרשם הזה - - -

דוד רותם: לבין הפיקוח בפועל.

רחל גוטליב: הפיקוח בפועל והמרשם, שיש לו תכליות אחרות מהמרשם הפלילי.

דוד רותם: תרשמו את זה.

לילה מרגלית: יהיה על זה דיון כשתהיה הצעה קונקרטית?

דוד רותם: אני לא יודע אם יהיה דיון, אבל יהיה סעיף.

לילה מרגלית: תהיה אפשרות להתייחס?

דוד רותם: להתייחס תמיד אפשר.

תמי סלע: ההצעה היא לגבי תיקון של סעיף 14, לגבי התקופה המקסימלית להארכת צווי הפיקוח, שמוגבלת כרגע על-ידי תקופת המחיקה בסעיף 14(ד)(1).

רחל גוטליב: הרעיון הוא גם לגבי המרשם.

תמי סלע: זה משפיע על המרשם כמובן, כי המרשם הרי זה 10 שנים מתום תקופת הפיקוח.

תמי סלע: זה מושפע מהתקופה המקסימלית של הפיקוח.

תמי סלע: אם אני מבינה נכון, ההערה מתייחסת לעצם הפיקוח.

דוד רותם: לעצם הפיקוח, אני לא רוצה שהוא יהיה מוגבל.

נעמה מנחמי: מאחר שאנחנו כבר נוגעים בסעיף 14, אולי יהיה כדאי באותה הזדמנות לדון  בנושא של הארכת צו הפיקוח עצמו.

דוד רותם: ודאי שכן.

נעמה מנחמי: לא רק מול תקופת המחיקה, אלא גם בהתייחס להערכת המסוכנות.

נעמה מנחמי: כיום רק הערכת מסוכנות גבוהה יכולה להיות מעל חמש שנים.

דוד רותם: זה תלוי בתקציב שאני אביא ליחידת הפיקוח.

דפנה ביינוול: אנחנו מתקרבים בפעם הראשונה לעוד שנה, ולא נוכל יותר לפקח.

דפנה ביינוול: זו הפעם הראשונה.

דוד רותם: הרי אני יודע כמה מפקחים יש.

דפנה ביינוול: לא נוכל מבחינת החוק.

דפנה ביינוול: אנחנו מתקרבים לחמש השנים הראשונות.

דוד רותם: אני רוצה להרחיב, אני רוצה להרחיב גם לגבי אלה שאפשר להטיל עליהם צו פיקוח ליותר מחמש שנים, לא רק לגבי מסוכנות גבוהה.

דפנה ביינוול: אז מהר.

דוד רותם: מהר.

דוד רותם: אני יודע, הכול מהר.

דוד רותם: אם היינו דנים בזה לפני שבועיים, לפחות הייתי יכול לעשות סנקציות בתקציב, אבל יהיה עוד תקציב.

דוד רותם: רבותי, אנחנו נעבור לסעיף 20, ואחר-כך  נדון בנושא המאגר לציבור.

תמי סלע: סעיף 20 מפרט: "עבריין מין שהוצא לגביו צו פיקוח חייב להתייצב ביחידת הפיקוח הקרובה למקום מגוריו בתוך שבעה ימים מיום הוצאת צו הפיקוח, ואם צו הפיקוח הוצא לפני שחרורו ממאסר או מאשפוז – בתוך שבעה ימים מיום שחרורו כאמור ולמסור את פרטים אלה".

דוד רותם: פה הייתי מתקן – לא חייב להתייצב ביחידת הפיקוח הקרובה למקום מגוריו, אלא להתייצב במקום שיורה לו קצין הפיקוח.

דוד רותם: ואם הוא ירושלמי וקצין הפיקוח רוצה שהוא יתייצב בתל-אביב?

דפנה ביינוול: בהתחלה, כשחוקקו את החוק הזה – יצא לי לשוחח עם יועמ"ש קצינת פיקוח – חשוב להם מאוד שההתייצבות הראשונה תהיה ביחידת הפיקוח, אחר-כך הוא מסתדר אתו בכל ההתייצבויות האחרות.

דוד רותם: מה זה "ביחידת הפיקוח הקרובה למקום מגוריו"?

דוד רותם: ואם הוא רוצה שהוא דווקא יתייצב ביחידה אחרת?

דוד רותם: כך הוא רוצה.

דוד רותם: הם יקראו לו.

עמית מררי: יש יחידה אחת.

דפנה ביינוול: יש יחידה אחת.

דוד רותם: הוא חייב להתייצב במקום שיורה לו קצין הפיקוח.

רותי אלדר: בדיוק.

שרונה עבר-הדני: להשאיר את הנוסח הזה ולהוסיף "אלא אם נקבע אחרת".

שרונה עבר-הדני: הנוסח הזה קובע ברירת מחדל.

שרונה עבר-הדני: זה כמו גיוס, לא נאמר לאן הוא צריך ללכת, אלא ליחידת הפיקוח הקרובה, נקודה.

דוד רותם: איפה יש יחידות פיקוח?

שלי הרפס-גרינברג: הן פזורות בכל הארץ.

שרונה עבר-הדני: או למקום אחר שנקבע.

דוד רותם: בסדר.

תמי סלע: הפרטים עצמם.

תמי סלע: כרגע זה שם.

תמי סלע: העלינו את השאלה לגבי כינויים אחרים.

דוד רותם: "שם וכינויים אחרים" זה טוב, זה גם קיים בחוץ-לארץ.

תמי סלע: "מספר תעודת הזהות שלו או דרכון.

תמי סלע: "

יצחק קדמן: למה לא שניהם?

נעמה מנחמי: אין כל כך צורך לאסוף מספרי דרכון.

נעמה מנחמי: גם כך הם רשומים במאגרים.

דוד רותם: "תצלומו.

דוד רותם: "

תמי סלע: "מקום מגוריו וכן כתובת שבה הוא שוהה באופן קבוע או שבה הוא שוהה או עתיד לשהות למשך תקופה רצופה של שבעה ימים ומעלה.

תמי סלע: " מקום עבודה ו"מספר רכב שבשימושו".

אלי אפללו: אפשר לתקן ולהכניס תמונה מעודכנת?

שלי הרפס-גרינברג: כתוב "תצלומו".

דוד רותם: יש לנו אחר-כך סעיף על זה.

דוד רותם: מה עם טלפון סלולרי?

שלי הרפס-גרינברג: זה משהו שמשתנה כל הזמן, אנחנו מחזיקים את זה.

אלי אפללו: גם התמונה.

שלי הרפס-גרינברג: מה זה "משהו שמשתנה כל הזמן"?

דפנה ביינוול: טלפון לא משתנה כל הזמן.

רותי אלדר: היום כשאתה עובר מחברה לחברה - - -

דוד רותם: הם עוברים מחברה לחברה כל הזמן?

דוד רותם: אפשר לגלוש כל פעם בטלפון במספר אחר.

שלי הרפס-גרינברג: חלק מהם גם מחזיקים טוקמנים.

דוד רותם: זה רע מאוד.

יצחק קדמן: אפשר להוסיף פה – אני לא מנסח בניסוח הסופי – תיאור תכונות אישיות לא פיזיולוגיות.

יצחק קדמן: אני מתכוון גובה, סימני היכר מיוחדים, דברים מן הסוג הזה.

דוד רותם: מה זה ייתן לי?

יצחק קדמן: אתה יודע שהאיש מאוד גבוה, יש לו - - -

דוד רותם: האיש בעל זקן ומחר הוא מתגלח.

יצחק קדמן: קצת קשה לשנות את צבע העיניים.

רחל גוטליב: אלה פרטים שהוא צריך למסור.

יצחק קדמן: יש כל מיני זהויות אחרות.

יצחק קדמן: אתה מתבקש למלא טופס.

דוד רותם: אתה מתכוון לתיאור חזותי.

קריאה: הוא לא צריך למסור?

רחל גוטליב: זה לא הוא, זה צריך להיות במאגר.

דוד רותם: מה זה הוא ימסור?

דוד רותם: הוא יגיד איפה יש לו כתובות קעקע?

אלי אפללו: כן.

רחל גוטליב: סעיף 19.

תמי סלע: להוסיף תיאור חזותי?

דוד רותם: נחשוב על זה.

רחל גוטליב: סעיף 19.

תמי סלע: "פרטים לגבי עבריינים, כאמור בסעיף 20" וכן תיאור חזותי של עבריין המין?

שלי הרפס-גרינברג: מה זה "תיאור חזותי"?

דפנה ביינוול: לא תיאור חזותי, סימנים מיוחדים.

דפנה ביינוול: זה צלקת, זה קעקוע.

יצחק קדמן: אתה מתבקש למלא את זה בטופס לוויזה.

יצחק קדמן: בארצות שדורשות ויזה דורשים ממך את זה.

דוד רותם: איפה דורשים ממך את זה, זה רק האמריקנים שלא יודעים לשמור על זכויות אדם...

שלי הרפס-גרינברג: אלה נתונים לצורך המאגר, אלה לא נתונים לצורך הפיקוח.

יצחק קדמן: מה ההבדל בין מאגר לפיקוח?

דוד רותם: אתם מוכנים לעשות לד"ר קדמן סיור ביחידת הפיקוח?

דוד רותם: זה חשוב.

שלי הרפס-גרינברג: בסדר.

שלי הרפס-גרינברג: יחידת הפיקוח מחזיקה נתונים מעבר למה שכתוב בששת הסעיפים האלה, כולל עוד הרבה דברים חסויים שאנחנו לא מדברים עליהם.

שלי הרפס-גרינברג: אני לא חושבת שבמאגר צריכים להיות הנתונים האלה.

שלי הרפס-גרינברג: למה אנחנו צריכים את התיאור חזותי?

יצחק קדמן: בשביל מה את צריכה מספר דרכון?

יצחק קדמן: בשביל מה את צריכה עוד כל מיני דברים שכתובים פה?

דוד רותם: אלה אמצעי זיהוי ברורים.

נעמה מנחמי: דרכון זה כשאין לו תעודת זהות.

נעמה מנחמי: זה הרעיון.

יצחק קדמן: מחר הוא רוצה להגיד גם למנהלי בתי ספר: תדעו לכם, יש אחד גבוה, אין לו יד.

דוד רותם: רבותי, חבר הכנסת בהצעת החוק שלו ביקש שתיעשה פנייה יזומה אחת לשנה לעדכון הפרטים במרשם.

דוד רותם: האם אתם עושים את זה היום?

שלי הרפס-גרינברג: לא.

דוד רותם: יש איזו בעיה?

רחל גוטליב: השאלה, למה הכוונה.

רחל גוטליב: האם בתקופת הפיקוח?

דוד רותם: לא, כל זמן שהוא רשום במרשם.

רחל גוטליב: לאחר תקופת הפיקוח.

דוד רותם: כל עוד הוא רשום במרשם, וזו תהיה עבירה פלילית לא למסור.

רחל גוטליב: ודאי זו לא צריכה להיות פנייה יזומה של יחידת הפיקוח.

דוד רותם: זו צריכה להיות פנייה יזומה של יחידת הפיקוח מסיבה אחת פשוטה.

דוד רותם: גם אם תקופת הפיקוח נגמרה לגבי אדם, הם ימשיכו לנהל את המאגר, כי רק עליהם אנחנו סומכים בעניין הזה.

רחל גוטליב: דיברנו בינינו על האיזונים.

רחל גוטליב: המרשם הזה מועיל רק אם הוא עדכני.

רחל גוטליב: במובן הזה יש הרבה היגיון בכך שהמידע בו ימשיך להיות עדכני בתקופה שהוא קיים, גם אם לא מבוצע לפיקוח, אבל לא היינו רוצים כאן להטיל מטלה על יחידת הפיקוח לפנות - - -

אלי אפללו: זו תהיה מטלה מאוד קשה.

דוד רותם: עזוב רגע.

דוד רותם: אל תדאג ליחידת הפיקוח, אנחנו נדאג להם לתקציב גדול כדי שהם יוכלו לעשות את זה.

רחל גוטליב: לא להטיל את זה על יחידת הפיקוח שהיא תפנה, להטיל על העבריין לעדכן כל עוד המרשם קיים, ואחת לשנה.

רחל גוטליב: אחת לשנה להודיע - - -

דוד רותם: אם הוא לא מעדכן, אז מה?

רחל גוטליב: זו עבירה.

רחל גוטליב: הוא עובר עבירה.

דוד רותם: ואז מה יקרה?

דוד רותם: זה ילך למחלקת התביעות של המשטרה ויהיה עוד תיק שנסגר מחוסר עניין לציבור?

רחל גוטליב: הוא יודע שיש עליו חובה.

רחל גוטליב: היה בינינו ויכוח האם ראוי או לא ראוי, כי האיש כבר לא בפיקוח.

רחל גוטליב: נכון, יש המרשם, אז אנחנו ממשיכים להטריח אותו פעם בשנה - - -

דוד רותם: את מי אנחנו ממשיכים להטריח?

רחל גוטליב: אותו אדם.

דוד רותם: עם מסוכנות גבוהה.

רחל גוטליב: שכבר ריצה את עונשו וריצה את תקופת הפיקוח.

רחל גוטליב: אנחנו עדיין אומרים לו שבאופן פסיבי הוא עדיין בפיקוח, כי האינפורמציה שלך מצויה במרשם - -

דוד רותם: הרישום שלך נשאר במרשם, בוודאי.

רחל גוטליב: - - לכן אמרנו שצריך לייחד את זה, ואני חושבת שחבר הכנסת אפללו יסכים רק לעבריינים שיש להם רמת מסוכנות מעל לבינונית, להטיל את החובה עליהם.

רחל גוטליב: זה מה שאנחנו מציעים.

רחל גוטליב: תוכל יחידת הפיקוח מעת לעת להוציא - - -

דוד רותם: הייתי מוכן לזה, יש לי רק בעיה אחת.

דוד רותם: אני יודע, אף אחד לא ידווח, אף אחד לא יפקח על זה.

דוד רותם: זה כלום, זאת אות מתה.

דוד רותם: כולנו יודעים שכאשר הם לא יקבלו דיווחים, ונניח שהם יעבירו את זה למשטרה – יש פה מישהו מיחידת התביעות של משטרת ישראל?

דוד רותם: מישהו מהחקירות של משטרת ישראל?

רחל גרייבן: כן.

דוד רותם: מה אתם תעשו עם תלונות כאלה?

דוד רותם: יש לכם זמן לטפל בהן?

רחל גוטליב: גם אם תטיל חובה על יחידת הפיקוח לדרוש ממנו, הוא צריך להתייצב או לעשות באיזה אופן עדכון.

דוד רותם: הקשרים שלו עם יחידת הפיקוח לא נגמרים ביום שנגמר צו הפיקוח.

שלי הרפס-גרינברג: הם כן נגמרים.

דוד רותם: פורמלית הם נגמרים.

דוד רותם: אם הם טיפלו בו, הוא חייב להם את החיים שלו, ולכן כשהם יפנו אליו, יגידו לו: תן לנו בבקשה פרטים - - -

רחל גוטליב: פעם בשנה פנייה נוספת.

דוד רותם: זה היום אוטומטית מהמחשב.

רחל גוטליב: ככל שזה מטיל מטלה נוספת - - -

תמי סלע: יהיו יותר אנשים שישתפו פעולה עם פנייה יזומה.

שלי הרפס-גרינברג: פנייה יזומה לא יכולה להיות שלנו.

דוד רותם: למה?

שרונה עבר-הדני: המחשב יוציא לך את זה.

שלי הרפס-גרינברג: המחשב יוציא לי את זה, זה יופי, אבל מי שצריך לפנות בסוף זה מישהו שלנו שצריך להתקשר ולפנות אליהם, והם גם יכולים לטרוק לנו את הטלפון בפרצוף, כי עם כל הכבוד, אין להם שום קשר אלינו יותר.

דוד רותם: אני אצור להם חובה בחוק.

רחל גוטליב: החובה צריכה להיות מוטלת עליהם, על המסוכנים ביותר.

רחל גוטליב: ויחידת הפיקוח ככל שהיא תרצה, או תקבל את המשאבים - - -

אלי אפללו: זו מעמסה גדולה מאוד על יחידת הפיקוח.

דוד רותם: חבר הכנסת אפללו, ביקשת את זה בהצעת החוק שלך.

אלי אפללו: אני מסכים, אבל אני לא יודע אם זה צריך להיות על יחידת הפיקוח.

אלי אפללו: אני חושב שזה צריך להיות על משטרת ישראל.

שלי הרפס-גרינברג: יחידת הפיקוח יודעת לעשות את העבודה שלה כשהיא מבצעת את הפיקוח.

דוד רותם: איך אני אתן את זה למשטרת ישראל?

דוד רותם: אני אתן לה את כל המאגר, והיא תחזיק אצלה מאגר?

אלי אפללו: ודאי.

אלי אפללו: למה לא?

אלי אפללו: זה מה שאמרתי מההתחלה.

דוד רותם: עוד מאגר.

אלי אפללו: זה מה שאמרתי.

רחל גרייבן: משטרת ישראל לא היתה בקשר עם - - -

דוד רותם: משטרת ישראל לא קשורה אליו כבר 10 שנים.

דוד רותם: אחרי שהיא תפסה אותו והוא עבר ליחידת הפיקוח, היא גמרה אתו.

אלי אפללו: ברגע שהוא עזב את יחידת הפיקוח, הוא צריך לחזור בחזרה למשטרת ישראל.

דוד רותם: מה פתאום?

דוד רותם: מה הקשר שלו עם משטרת ישראל?

דוד רותם: הוא לא עבריין.

דוד רותם: הוא ריצה את העונש, עבר את תקופת הפיקוח.

דוד רותם: זה כמו שתבקש ממני לעמוד בקשר עם משטרת ישראל.

דוד רותם: תודה רבה לך.

רחל גוטליב: אני מציעה שנטיל את זה עליו וזה יובא לידיעתו – דע לך, אם לא, אתה עובר עבירה וכו'.

רחל גוטליב: אני מניחה שיש בזה אלמנט, אבל להטיל עליהם בכל שנה להוציא מכתב, והמכתב כן הגיע, לא הגיע - - -

דוד רותם: אנחנו נציע נוסח.

נעמה מנחמי: ביום סיום הפיקוח או ביום ההרשעה המקורית לגבי אותו מרשם מעבר ל-10 שנים?

דפנה ביינוול: בתום הפיקוח.

דוד רותם: רבותי, סעיף (ג) אני רוצה לתקן.

דוד רותם: אין פה אף אחד מהנהלת בתי המשפט?

דוד רותם: יש פה מישהו?

דוד רותם: אתם יכולים לעמוד בתנאים של (ג) שקיים כבר היום?

מורן פרוינד: הסעיף קיים כבר היום, אבל בבירור שערכתי במזכירויות עולה שהשופטים בהחלטות שלהם רושמים להמציא את פסק הדין ליחידת הפיקוח, אולי יחידת הפיקוח יכולה גם - - -

תמי סלע: אין זיכוי.

דוד רותם: כתוב "באופן ובדרך שיקבע שר המשפטים".

דוד רותם: הוא קבע איזו דרך ונוהל?

מורן פרוינד: לא שידוע לי.

דוד רותם: ודאי.

דוד רותם: אם כך, איך השופטים יבצעו?

תמי סלע: בפועל הם מבצעים.

שלי הרפס-גרינברג: בפועל זה עובד.

אלי אפללו: אנחנו עושים חוק עכשיו.

רחל גוטליב: במקום לעשות עוד תקנות, העתק מפסק הדין יומצא ליחידת הפיקוח.

דוד רותם: זיכה בית המשפט אדם מביצוע עבירת מין, תודיע יחידת התביעות ו/או הפרקליטות ליחידת הפיקוח.

רחל גוטליב: התובע.

דוד רותם: כן.

דוד רותם: אם השופט שכח לכתוב להודיע, אז גמרנו עם הסיפור.

דפנה ביינוול: אחרת הוא עוד לא היה מפוקח, כי הפיקוח הוא רק אחרי הרשעה.

דפנה ביינוול: כלומר, זה רק אחרי ערעור, זה כבר לא התביעות.

דפנה ביינוול: זה הפרקליטות.

דוד רותם: אם הוא זוכה?

דפנה ביינוול: רק הפרקליטות.

דוד רותם: התובע.

דוד רותם: מה אכפת לי מי זה.

דפנה ביינוול: כמעט ואין לנו דבר כזה.

נירית להב-קניזו: אדוני, גם יחידת הפיקוח וגם הנהלת בתי המשפט מעידים על כך שזה בפועל עובד גם בהיעדר תקנות של השר.

דוד רותם: איך את יודעת?

דוד רותם: זה עובד רק אם השופט כתב: להודיע ליחידת הפיקוח.

דוד רותם: אם השופט שכח לכתוב את זה, כי הוא לא יודע שיש צו פיקוח על האיש, הוא לא יודע שהוא רשום, לא יודיעו.

דוד רותם: אנחנו לא צריכים להטיל על שופטים עבודה של שליחויות.

תמי סלע: סעיף קטן (ב) לא קראנו.

תמי סלע: התיקון בו, הכנסנו את זה לפרטים שבסעיף קטן (א), אז יכול להיות שהתוספת מיותרת.

תמי סלע: "חל שינוי בפרטים- - - יודיע עבריין המין ליחידת הפיקוח על השינוי בתוך שבעה ימים מיום השינוי".

תמי סלע: והתוספת היא "לעניין זה יראו שהייה של עבריין המין במקום שאינו מקום מגוריו כפי שנמסר לפי סעיף קטן (א)(4) לתקופה העולה על שבעה ימים, כשינוי במקום מגוריו".

תמי סלע: אם הוא צריך למסור כל שהייה מעבר לשבעה ימים, אין צורך בזה.

לילה מרגלית: האם זה אומר שמי שכבר סיים את תקופת הפיקוח, וזה עדיין במסגרת ה-10 שנים, והוא נוסע לשבועיים לאילת, הוא צריך לדווח?

דוד רותם: כן, כל זמן שהוא רשום במרשם.

שלי הרפס-גרינברג: פעם בשנה, אמרנו.

דוד רותם: נכון, אבל הוא עבר ניתוח פנים ועכשיו יש לו פרצוף אחר, אז הוא יצטרך לשלוח תמונה עדכנית ברגע שזה קורה.

שלי הרפס-גרינברג: היא שאלה אם הוא נסע לאילת לשבועיים - - -

לילה מרגלית: אדם שסיים את הפיקוח.

דוד רותם: הוא סיים את הפיקוח, אבל הוא עדיין במרשם.

לילה מרגלית: מה חובת הדיווח שלו במסגרת הזמנים הזאת?

דוד רותם: אני אקבע עכשיו בחוק שכל זמן שהוא במרשם, הוא חייב לדווח.

רותי אלדר: בדיוק זה המקום שבו הוא יכול לעבור עבירות מין חדשות.

דוד רותם: זה בדיוק הפחד שלי, שהוא ייסע לאילת לשבועיים ויעבור שם עבירות.

דוד רותם: למה אני רוצה אותו במרשם?

רחל גוטליב: כשהוא בפיקוח זה בסדר.

דוד רותם: נגמר הפיקוח.

רחל גוטליב: אחרי הפיקוח, לילה מרגלית צודקת, זה נראה לי - - -

דוד רותם: רבותי, מכיוון שאני מנהל פה מרשם לצורך הגנה על הציבור, אני רוצה שהדיווח הזה יהיה מעודכן.

לילה מרגלית: זה אומר שבפועל הוא עדיין בפיקוח.

דוד רותם: הוא עדיין רשום במרשם, והוא צריך לדווח.

שלי הרפס-גרינברג: למי הוא צריך לדווח?

לילה מרגלית: זה לא סביר כשתקופת הפיקוח שלו הסתיימה.

דוד רותם: לדעת מי זה לא סביר?

דוד רותם: לדעתך.

דוד רותם: לדעתי זה מאוד סביר.

שלי הרפס-גרינברג: יש בעיה ביישום של זה.

שלי הרפס-גרינברג: אל"ף, אני לא בקשר אתו.

שלי הרפס-גרינברג: זה אומר שהוא חייב לדווח לי.

דוד רותם: נכון, הוא חייב לדווח לך.

שלי הרפס-גרינברג: למי הוא ידווח?

דוד רותם: לאחראי על המרשם.

דפנה ביינוול: כל נסיעה שלו במשך 10 שנים?

דוד רותם: רבותי, אתם יכולים להגיד לי דבר אחד, שאחרי הפיקוח אתם לא רוצים לנהל את המרשם.

דוד רותם: אין לי בעיה.

דוד רותם: אני אעביר את המרשם אחרי הפיקוח למישהו אחר.

שלי הרפס-גרינברג: אני לא מתעסקת במרשם אחרי הפיקוח.

שלי הרפס-גרינברג: אני מתעסקת עם המרשם אך ורק בזמן הפיקוח.

דוד רותם: אני הולך להאריך את תקופת המרשם מעבר לתקופת הפיקוח.

שלי הרפס-גרינברג: ברור לי לגמרי שיש לי מרשם שאני מנהלת גם אחרי הפיקוח, והוא קיים.

שלי הרפס-גרינברג: אני לא מוחקת ממנו, אלא אם כן - - -

דוד רותם: את מעדכנת אותו.

שלי הרפס-גרינברג: העדכונים שלו זה סיפור.

דוד רותם: רבותי היקרים, אם זה סיפור, תגידו לי שזה סיפור, אני אעביר את זה למישהו אחר.

תמי סלע: אפשר להציע שכל הדברים – יחול עליהם, חוץ מהעניין של שהייה למשך תקופת זמן של שבוע ימים?

דוד רותם: לא יודע.

דוד רותם: אני רוצה לחשוב על זה.

לילה מרגלית: יש הבדל בין עדכון תקופתי של המרשם בזמן שאדם כבר סיים את תקופת הפיקוח לבין הטלת חובות דיווח מרחיקות לכת על אדם שכבר איננו בפיקוח.

לילה מרגלית: יש הבדל בין השאלה אם הוא צריך להגיב על פנייה שהוא החליף או עדכן את מקום המגורים שלו לבין השאלה שיש לו חובה ליידע איפה הוא נמצא - - -

דוד רותם: אני רוצה לקבוע לו חובה שהוא יצטרך לדווח אם הוא עוזב את מקום מגוריו הקבוע ועובר למקום אחר לתקופה העולה על שבעה ימים.

דוד רותם: זה מה שאני רוצה.

לילה מרגלית: זה המשך הפיקוח.

דוד רותם: זה לא המשך הפיקוח, כי אף אחד לא ידבר אתו, זה רק יהיה רשום במרשם.

לילה מרגלית: כל אחד מאתנו - - -

דוד רותם: זה לא עניין של ויכוח.

דוד רותם: זה מה שאני רוצה לחוקק.

דוד רותם: רבותי, בפעם הבאה נקיים דיון מה אנחנו עושים עם המרשם, מי זכאי לקבל ממנו, מי לא זכאי לקבל ממנו.

דוד רותם: מעבר למי שכתוב בחוק.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: הישיבה נעולה.