ועדת הכנסת, כנסת 18, פרוטוקול מספר 142, 2011-01-04 10:00

יריב לוין: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת ועדת הכנסת.

יריב לוין: הנושא הראשון על סדר-היום הוא ערעורים על החלטת יו"ר הכנסת והסגנים שלא לאשר דחיפות הצעות לסדר-היום.

יריב לוין: אני מקווה שלא יכעס עלי חבר הכנסת חנין אם אומר שבפינתנו הקבועה: ערעורו של חבר הכנסת חנין – הפעם, הנושא של תגלית הגז במאגר לוויתן.

יריב לוין: גם זה די בפינתנו הקבועה – אפילו הנושא.

יריב לוין: הצורך להעלות את הכנסות המדינה ממשאבי הגז.

יריב לוין: חבר הכנסת חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני תמיד שמח לפגוש אותך ואתכם, חבריי לוועדת הכנסת, בשעות בוקר, אבל האמת היא שאנחנו קצת בסרט שחוזר על עצמו לאחרונה.

דב חנין: אדוני היושב ראש, לפני שאומר את המשפט הבא אני רוצה לומר שאני ממש לא רומז פה לשום דבר, אבל יש עוד מכנה משותף לערעור של הפעם ולערעור של לפני שבועיים חוץ מדמותו של המערער, וזה חוסר המזל שיש בנשיאות הכנסת להצעות שנוגעות לטייקונים.

דב חנין: בפעם שעברה אלה היו האחים עופר, הפעם זה לא האחים אלא רק מר תשובה.

דב חנין: אבל איכשהו, הנושאים האלה לא מצליחים לקבל אישור של הנשיאות, למרות שלפי הבנתי הם גם דחופים וגם חשובים.

דב חנין: אומר כמה מילים על חשיבות הנושא.

דב חנין: אני חושב שאני לא צריך להרחיב - כל העיתונים עוסקים בסוגיה של ועדת ששינסקי, תגליות לוויתן, מאגר תמר.

דב חנין: אומר פרופסור ששינסקי שהמעורבות שלו בוועדה הזו הייתה הזדמנות לקבל את ההחלטה הכלכלית הכי גדולה בתולדות ישראל, כך הוא אומר בריאיונות לתקשורת.

דב חנין: אני חושב שלא יכול להיות ויכוח שהנושא מאוד-מאוד חשוב, הוא בליבה של החברה הישראלית, בליבה של הכלכלה שלנו, יש לו השלכות מאוד מרחיקות לכת.

דב חנין: והנושא הוא גם דחוף מכיוון ש - כך אנחנו שומעים – הממשלה בתקופה הקרובה אמורה לקבל החלטות.

דב חנין: אני מבין שראש הממשלה כבר היום רצה לכנס איזשהו דיון אבל הדיון נדחה לשבוע הבא.

דב חנין: לכן, גם חשוב וגם דחוף.

דב חנין: אדוני היושב ראש, נראה לי לא נכון שבנושאים כל כך משמעותיים זירת הכנסת תיעדר.

דב חנין: אני לא שולל חשיבות של דיונים בוועדות, חשובים ככל שיהיו, אבל יש נושאים שמתאימים למליאה, שבה גם עמדותיהם של חברי הכנסת צריכות להישמע, גם עמדתה המוסמכת של הממשלה, כי אנחנו שומעים קולות שונים, והייתי אומר אפילו סותרים מצד הממשלה.

דב חנין: גם עמדה מוסמכת של הממשלה, אפילו אם היא עמדת ביניים, צריכה להישמע וההזדמנות היא במליאת הכנסת ובפני הכנסת.

דב חנין: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: סגן היושב ראש, חבר הכנסת וקנין, בבקשה.

יצחק וקנין: הנושא שמעלה דב חנין הוא נושא שנידון בוועדת הכלכלה בדרך כלל, הנושאים של הגז.

יצחק וקנין: אני חושב שבחודשיים האחרונים השתתפתי בעשרות דיונים שנוגעים לנושא הגז, שהועלו על-ידי חברי כנסת שונים.

יצחק וקנין: אפילו בשבוע שעבר היה דיון הנושא הזה.

יצחק וקנין: בוועדת הכלכלה – אני יכול להגיד, כי אני מנהל כרגע את חוק הטיס שם – אין כבר זמן לדון בדיונים.

דב חנין: לכן אנחנו מציעים לעשות את זה במליאה.

יצחק וקנין: יש עומס גדול מאוד של דיונים, גם בוועדות.

יצחק וקנין: הנושא הזה עלה מספר פעמים גם במליאה, זו לא פעם ראשונה.

יצחק וקנין: אני חושב שאתה לא מחדש כלום, דב.

יצחק וקנין: זה שהתפרסם הדוח של ועדת ששינסקי, זה לא מעלה או מוריד כלום בעניין שאתה מעלה.

דב חנין: חבר הכנסת וקנין, אני חושב שזו דעה מאוד ייחודית, שדוח ששינסקי לא מעלה ולא מוריד.

יצחק וקנין: כרגע לא מעלה כלום ולא מוריד כלום זה שתביא את זה לדיון במליאה, כדי עדיין לא התקבלו - - -

דב חנין: אז בכלל למה לדון במליאה?

דב חנין: על מה?

יצחק וקנין: סליחה, אתה יודע שעדיין לא קיבלו את הדוח הזה.

דב חנין: זו ההזדמנות לכנסת להביע את דעתה.

יצחק וקנין: אני חושב שצריך להסתפק בדיונים שהיו עד היום ולא להוסיף דיון על דיון כדי להגיד שאני העליתי נושא מסוים.

יצחק וקנין: הנשיאות לא ראתה איזה צורך דחוף בנושא שלך.

יריב לוין: חבר הכנסת וקנין, אומר לך את האמת.

יריב לוין: בעיניי הנושא הזה הוא בוודאי נושא שהוא גם אקוטי וגם נמצא במרכז העניינים.

יריב לוין: מצד שני, אני בהחלט ער לכך שהיו לא מעט דיונים בעניין הזה, וכנראה שגם נידרש ללא מעט דיונים בעניין הזה בעתיד.

יריב לוין: הייתי מציע לחבר הכנסת חנין למשוך את הערעור ולבקש ממך, במידה שחבר הכנסת חנין יחשוב להעלות את הנושא הזה, אולי להגיש אותו בשבוע הבא כחלק ממכלול ההתייחסות גם לסוגיה שביקשת להעלות בשבוע שעבר.

יריב לוין: אולי הנשיאות תשקול בכל זאת לאפשר דיון אחד מרוכז בכל מכלול הנושאים האלה שמבקש חבר הכנסת חנין להעלות, ובצורה הזאת גם יידון כלל הנושא ולא תהיה איזושהי תחושה שמנסים למנוע דיון בעניין הזה - למרות שאני משוכנע שאין ניסיון למנוע דיון אמיתי בסוגיות האלה, כי דיון אכן מתקיים בוועדות השונות.

יריב לוין: אני חושב שבדרך הזאת אנחנו יכולים להגיע לפתרון טוב ונכון, ככל שזה מקובל עליך,כמובן.

יריב לוין: כמובן, שאם חבר הכנסת חנין יסכים למשוך את הערעור ואתה להביא את הבקשה הזאת בפני הנשיאות, אני מקווה שבכך העניין יגיע לפתרונו.

יצחק וקנין: אביא את הבקשה שלך בשבוע הבא.

דב חנין: אני מודה לך, אדוני.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אם כך, הערעור נמשך ואין צורך להצביע.

יריב לוין: 2. המלצות הוועדה הציבורית לקביעת שכר ותשלומים אחרים לחברי הכנסת בנושאים הבאים: א. עיסוקים נוספים של העוזרים הפרלמנטריים ב. עדכון שכרם של העוזרים הפרלמנטריים.

יריב לוין: אני עובר לנושא השני על סדר-היום והוא: המלצות הוועדה הציבורית לקביעת שכר ותשלומים אחרים לחברי הכנסת בנושאים הבאים: א. עיסוקים נוספים של העוזרים הפרלמנטריים; ב. עדכון שכרם של העוזרים הפרלמנטריים.

יריב לוין: מונחות בפניכם שתי המלצות של הוועדה הציבורית בעניין הזה.

יריב לוין: אקדים ואומר שאנחנו מאחלים החלמה לדניאל דורון, שנבצר ממנו להגיע, אני שזה כתוצאה מכך שהוא מרותק למיטה בגלל ששבר את הרגל.

יריב לוין: אנחנו מאחלים לו החלמה מהירה.

יריב לוין: אני מעביר אליך, פרופסור גרונאו, את רשות הדיבור.

יריב לוין: בבקשה.

ראובן גרונאו: אולי אפתח בזה, מדוע מצאנו לנכון לכרוך את שתי ההחלטות יחד.

ראובן גרונאו: אנחנו רואים בתפקיד העוזרים הפרלמנטריים תפקיד רב חשיבות בתפקודו של המוסד הזה, מוסד כנסת ישראל.

ראובן גרונאו: העוזרים הפרלמנטריים הם יד ימינם, עיניהם ואוזניהם של חברי הכנסת.

ראובן גרונאו: מאז ומתמיד חשבנו שראוי שייבחרו אנשים מתאימים, אנשים שרואים בזה ייעוד - אולי לא ייעוד לכל החיים, אבל ודאי לתקופה ממושכת - ושיקבלו שכר הולם בהתאם למה שנהוג, כמובן, בסביבה הקרובה, בין אם מדובר במחלקת המחקר והמידע של הכנסת, בין אם מדובר בעוזרי שרים, שהם בתפקידי אמון, או רפרנטים בשלבים ההתחלתיים באגף התקציבים.

ראובן גרונאו: עם זאת, ראינו בזאת משרה שאיננה מוגבלת בזמן, שמשקפת במידה רבה את חריצותם של חברי הכנסת שלצידם הם מסייעים, בשעות שחורגות מהשעות הרגילות, ועל כן גם לא חייבנו אותם, כעובדי מדינה אחרים, בדיווח שעות.

ראובן גרונאו: אבל יצאנו מהנחה שזו המשרה היחידה שבה הם עוסקים, שאליה הם יכולים להתמסר במלוא זמנם.

ראובן גרונאו: עלתה הסוגיה הזאת בדרך הפוכה כאשר דובר בחלוקת המשרות לחצאים ולשלישים כדי להרבות עוזרים במוסד הזה.

ראובן גרונאו: הוועדה הזאת הביעה בנושא הזה את דעתה וקבעה שלא תהיה חלוקת משרות.

ראובן גרונאו: לאחרונה היו דיווחים בעיתונים על עוזרים שרואים בזה רק תפקיד חלקי לצד תפקידים אחרים, שלהבנתנו, דורשים את מרבית זמנם.

ראובן גרונאו: לדעתנו, במקרה הזה לא רק שיש פה תשלום לא הוגן, יש עבודה לא מתאימה, אלא גם עשויים להיות נושאים של ניגוד אינטרסים, שעליהם צריכה להקפיד הכנסת, ובעיקר היועץ המשפטי שלה.

ראובן גרונאו: על-כן עלתה ההצעה שלנו, שמגבה החלטה קודמת של היועץ המשפטי של הכנסת בנושא העיסוק היחיד והיעדר ניגוד עניינים.

ראובן גרונאו: עם זאת, חשבנו שצריך מעת לעת להתאים את השכר כדי שיחזור ויתאים לסביבה הקרובה.

ראובן גרונאו: בדקנו האם היו הפרות משמעותיות בשכר העוזרים לעומת קבוצת ההתייחסות אותה בדקנו בעבר.

ראובן גרונאו: ראינו שאין שינויים מהותיים, אלא שעובדי המדינה, מאז עודכן לאחרונה השכר של העוזרים הפרלמנטריים, נהנו מהעלאה של שכר של 4.9%.

ראובן גרונאו: הם אמורים גם ליהנות מההסכם שנחתם לאחרונה עם מזכיר ההסתדרות, שקובע תוספות שכר נוספות בעתיד.

ראובן גרונאו: כל כן חשבנו לנכון לכרוך את הדברים יחד ולהמליץ את המלצתנו כפי שהיא מופיעה פה: 5% משתתקבל ההחלטה ו-3% בכל אחת מהשנים הקרובות.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: ברשותך, יש לי מספר הבהרות שאני מבקש לקבל.

יריב לוין: האחת, ביחס לסוגיית עדכון השכר.

יריב לוין: התוצאה שאליה הגעתם, אם אני מבין נכון, היא תיקון שחיקה שנוצרה במצבם של העוזרים ביחס לאותם נושאי משרה שאתם רואים אותם כמקבילים.

יריב לוין: אם אנחנו מבקשים כרגע לחתוך את הדברים, בנקודת הזמן הזו – בנקודת הזמן הזו תיקון העיוות הוא 5% או - - - ?

ראובן גרונאו: 4.9%.

יריב לוין: וזה כולל גם את ההסכם החדש שנחתם עם ההסתדרות?

ראובן גרונאו: הסכם השכר החדש של ההסתדרות, יש בו מספר מרכיבים.

ראובן גרונאו: מרכיב אחד הוא מענק חד-פעמי ושני תשלומים בעתיד.

ראובן גרונאו: לא רצינו ליצור מנגנוני הצמדה.

ראובן גרונאו: אנחנו מתנגדים למנגנוני הצמדה כאלה במערכי השכר הציבורי בכלל, ובוודאי גם לא בתוך הכנסת.

ראובן גרונאו: על כן חשבנו, בראייה כללית, מבלי להיצמד לפרטי הפרטים של העלאות השכר של עובדי המדינה, שההצעה שלנו נותנת שיפוי הולם על השינויים שחלים וחלו בשכר עובדי המדינה.

יריב לוין: אם אני מבין נכון, התוצאה היא שמה שמוצע כאן איננו בא לבטא איזושהי תוספת כתוצאה מהגבלת העיסוק הנוסף, שלא קיימת היום.

יריב לוין: זה מבטא איזושהי הצמדה למנגנון השכר שהוא בנתיב מקביל.

יריב לוין: במילים אחרות, למעשה, מבלי לקבוע עמדה לנושא לגופו, התיקון של העיסוק הנוסף הוא איזשהו שינוי בתנאי ההעסקה, שאין בצידו הטבה או תוספת שכר או משהו כזה.

יריב לוין: אני שואל כדי שהדברים יהיו ברורים.

ראובן גרונאו: נקודת המוצא שלנו, מאז ומתמיד, שמדובר במשרה בודדת.

יריב לוין: כלומר, הקשר בין שני הדברים איננו נובע מכך שההעלאה המוצעת בשכר היא פיצוי על סוגיית העיסוק הנוסף.

ראובן גרונאו: בפירוש לא.

ראובן גרונאו: יצאנו מהנחה מאז ומתמיד שזה התפקיד היחידי שאותו העוזר ממלא, להוציא אולי לימודים באוניברסיטה.

יריב לוין: אני מבקש לשאול עוד שאלה.

יריב לוין: האם לאור זאת, מאחר שנקודת ההנחה הזו היא אולי נקודת הנחה במישור התיאורטי הרצוי אבל כולנו יודעים שהיא לא המצב במישור המעשי כפי שהיה עד היום, ומאחר שבכל אופן ההמלצה בסוגיית העיסוקים הנוספים יש בה משום שינוי התנאים או הגבלת יכולת התעסוקה הנוספת של העוזרים הפרלמנטרים ביחס למצבם דהיום, האם אתם לא חושבים שהדבר הזה היה צריך לבוא באיזושהי דרך גם באיזשהו פיצוי במסגרת מרכיבי השכר?

יריב לוין: כי הרי אין חולק שמלכתחילה, כאשר נקבעו תנאי השכר, המגבלות האלה לא היו, שאם לא כן לא היינו צריכים היום לבוא ולקבוע אותן.

ראובן גרונאו: המגבלות האלה היו, גם אם לא נכתבו בספר הירוק.

ראובן גרונאו: ביום שבאו אלינו ועסקו בנושא העוזרים הפרלמנטריים הוסבר לנו שאלה עובדים שאין להם שעות, כשם שלחבר הכנסת אין שעות.

ראובן גרונאו: מבוקר ועד ליל הם עומדים לשירותו של חבר הכנסת.

ראובן גרונאו: אם הם עומדים לשירותו של חבר הכנסת, הם לא יכולים לשמש, למשל, כמתמחים במשרד עורכי דין, שהרי אז הם עומדים לרשותו של אדם אחר.

ראובן גרונאו: אני לא מדבר על ניגוד עניינים שעשוי להתעורר.

ראובן גרונאו: אם היינו חושבים שעבודתם היא בהיקף של עובדי מרכז המידע, אז היינו נותנים להם שכר כמו עובדי מרכז המידע.

ראובן גרונאו: מאחר שהם מקבלים שכר שהוא משמעותית גבוה מעובדי  מרכז המידע, ועובדי מרכז המידע, למיטב ידיעתי, נבחרים מהסלתא והשמנא של תלמידי האוניברסיטאות ובוגרי האוניברסיטאות, אז לא היינו רואים אף פעם מקום ליצירת הפער הזה.

ראובן גרונאו: הפער נוצר מתוך השעות המיוחדות שהם עובדים, שזה איננו עולה בקנה אחד עם משרות נוספות, כך שאנחנו לא רואים פה הרעת תנאים.

ראובן גרונאו: זה בפירוש לא הרעת תנאים.

ראובן גרונאו: כל מי שקרא את הכתבה שעסקה באותו עוזר, שפנה בבקשה להיות מתמחה במשרד עורכי דין, והודיע שהעבודה השניה שלו היא לא כל כך חשובה כי הוא בסך הכול מסייע לצידו של חבר כנסת, ואת זה הוא יכול לעשות בשעות שנוחות לו.

ראובן גרונאו: כל מי שקרא את חשב לא רק שזה ביזיון למי שאמר את זה, אלא גם ביזיון לכנסת.

ראובן גרונאו: אנחנו בכלל לא חשבנו שתופעה כזאת קיימת.

ראובן גרונאו: כאשר עלה הנושא הזה, שישנם אנשים שהם חברי מועצה עירונית בחלק מזמנם וחלק מזמנם הם עוזרים לחברי כנסת, אתה היית זה שהוביל את המהלך שדבר כזה לא יהיה.

יריב לוין: נכון, לזה אני מסכים, אבל זה נבע מסיבות אחרות – מהסיבה של תנאי העסקתם, לאו דווקא מהנושא של חלוקת השעות.

יוסף גילאור: אדוני היושב ראש, אני רוצה להוסיף לדבריו של פרופסור גרונאו.

יוסף גילאור: אני רוצה לסלק אי-הבנה; ההחלטה הקיימת של ועדת הכנסת היא שהעוזר הפרלמנטרי יועסק במשרה מלאה.

יוסף גילאור: זו הייתה נקודת המוצא, שהאדם עובד במשרה מלאה כעוזר פרלמנטרי בכנסת, לא כעבודה חלקית.

יוסף גילאור: לכן, נקודת המוצא הייתה ברורה.

יוסף גילאור: זה היה המצב מימים ימימה, כך שזו לא הרעת תנאים.

יריב לוין: אני מבקש עוד הבהרה אחת מהחשב.

יריב לוין: אני לא יודע אם יש לך את הנתונים האלה כרגע בפניך – בהשוואה למרכז המחקר והמידע, מהו השכר במחלקת המחקר והמידע?

יריב לוין: כדי שנבין איפה מקור ההשוואה והיכן הפערים.

חיים אורון: אין לי כרגע את הנתונים לפניי.

חיים אורון: לאנשי מרכז המידע יש דירוג אחר, דווקא הסכמים שנקבעו לא מזמן אתם.

חיים אורון: אני לא יכול לתת לך את הנתונים האלה עכשיו, אבל אני לא חושב שיש מקום להשוואה ביניהם בכלל - הם עובדי הכנסת, שעובדים בשעות מסוימות, בפיקוח מסוים, דופקים כרטיס שעות, מקבלים תנאים אחרים לגמרי.

חיים אורון: להשוות ביניהם ולהשוות לכל עובד אחר בכנסת זה - - -

יריב לוין: הם עובדי מדינה לכל דבר ועניין.

ראובן גרונאו: אני יכול לספק את הנתונים, נכונים ליוני שנה זו.

ראובן גרונאו: עובד במרכז המחקר והמידע מתקבל בשכר של 5,100 שקל.

ראובן גרונאו: השכר הנמוך ביותר לעוזר פרלמנטרי שהוא מנהלי, ללא תואר, זה 8,000.

יריב לוין: אבל 5,100 שקל זה אחרי כל התוספות וכל מה שמגיע לו כעובד מדינה וכן האלה או שזה רק בסיס השכר, שעליו מתווספות שורה ארוכה של תוספות שמשנות את התוצאה הסופית?

ראובן גרונאו: זה כולל אש"ל וטלפון.

יריב לוין: יש תוספת ותק ודברים מהסוג הזה.

ראובן גרונאו: אני מדבר על נקודת הכניסה.

ראובן גרונאו: עוזר פרלמנטרי מקבל בנקודת הכניסה 8,065 שקל.

ראובן גרונאו: אם הוא מקצועי, בתואר שני, הוא מקבל 9,150 שקלים, כולל אש"ל, טלפון והוצאות לינה.

ראובן גרונאו: עובד בשיא הוותק, של עשר שנים – עוזר פרלמנטרי, השכר מתפרש בין 10,500 ל-12,000 בעוד שעובד במרכז המחקר מקבל 8,600 שקל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה ההשוואה הזאת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתה משווה?

ראובן גרונאו: אני משווה כי ביקשו ממני להשוות.

יריב לוין: תודה רבה.

אברהם מיכאלי: בנתונים שמופיעים בדף, זה לא כולל את הפריטים האלה.

אברהם מיכאלי: בדף שלך מופיע: שכר כיום, שכר מוצע ו - - -

ראובן גרונאו: לא, לא כולל.

איל ינון: אדוני היושב ראש, רבותיי חברי הכנסת, במסגרת תפקידי כיועץ משפטי לכנסת אני לא עוסק בסוגיית שכרם של העוזרים הפרלמנטריים, אם כי הבנתי שגם העוזרים עצמם – ותיכף אגע בזה – וגם ועדת גרונאו רצו לקשור את הדברים.

איל ינון: אני מתייחס אך ורק להיבט של העיסוק הנוסף במישור ניגוד העניינים, ובמישור הזה אני חושב שיש פוטנציאל חמור ביותר לניגוד עניינים, שצריך לבדוק אותו מראש ולהימנע מלשים מכשול בפני חברי הכנסת ובפני העוזרים הפרלמנטריים, מכשולים שעלולים להכתים גם את עתידם של העוזרים הפרלמנטריים וגם את ההווה של מעסיקיהם, חברי הכנסת.

איל ינון: אני רוצה להדגיש שהראייה של הכנסת כמערכת, גם מבחינת המערכת וגם מבחינה משפטית, היא כי העוזרים הפרלמנטריים אינם עובדי כנסת, הם עובדים של חברי הכנסת.

איל ינון: מינהל הכנסת אינו מתערב בתנאי קבלתם, באופן שבו חבר הכנסת מעסיק אותם וביחסי העבודה שבין חבר הכנסת לבין העוזר הפרלמנטרי.

איל ינון: יחד עם זאת, צריך להביא בחשבון שמעמדם מורכב, שכן כל שכרם משולם מאוצר המדינה, מתקציב הכנסת, ולא מכספים של חברי הכנסת באופן אישי.

איל ינון: הם בעלי גישה ישירה לחברי הכנסת, למתקני הכנסת, לציוד הכנסת, לעובדי הכנסת ולכן לא ניתן לראות בהם לגמרי לוויינים זרים.

איל ינון: לכן האיזון בין הדברים הוא שבסוגיית ניגוד עניינים, ובוודאי בסוגיית ניגוד עניינים מובהק וחמור, יש למנוע את העניין הזה, בלי קשר בכלל לענייני השכר.

איל ינון: אגב, כשנפגשתי עם ועד העובדים הפרלמנטריים והצגתי בפניהם את ההצעה שלי להסדיר את העניין, הם לא הביעו התנגדות עקרונית לעניין, הם רק ביקשו לקשור את עניין ההסדר ביחס לעיסוק הנוסף לסוגיית העלאת שכרם.

איל ינון: הבהרתי להם שמבחינתם זה כמובן לגיטימי, והנה זה מתרחש ומתהווה לנגד עינינו – וזה בסדר, אבל מבחינתי, כיועץ משפטי, גם אם הוועדה תחליט שלא לקבל את המלצת ועדת גרונאו ולא להעלות את השכר או להעלות את השכר ביותר, כל זה לא רלוונטי, בוודאי לא כשמדובר בעיסוקים נוספים שיש בהם פוטנציאל לניגוד עניינים.

איל ינון: אני אומר לכם באחריות מלאה, גם מפניות של עוזרים פרלמנטריים, גם מפניות של חברי כנסת וגם מפניות של עיתונאים, שיש מצבים כאלה בכנסת וכדאי למנוע אותם מראש כי הנזק עלול להיות הרבה-הרבה יותר גדול מאשר השכר שכרוך בצידן של אותן עבודות.

איל ינון: תודה.

יריב לוין: אני רוצה לאפשר עכשיו דברים לנציגי העוזרים הפרלמנטריים, אבל חבר הכנסת אלקין, שמוכרח לצאת, ביקש לדבר לפני כן.

יריב לוין: לאחר שנשמע את נציגי העוזרים הפרלמנטריים אפתח את הדיון לכלל חברי הכנסת על מנת שנוכל לדון על בסיס כל הנתונים ולקבל החלטה.

יריב לוין: חבר הכנסת אלקין, מחוץ למסגרת הדיון, ואחר כך נשמע את נציגי העוזרים.

יריב לוין: בבקשה.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

זאב אלקין: אני מודה לך כי באמת יש חוק במקביל בוועדת הכספים.

זאב אלקין: ארצה לחזור אחר כך להצבעה, אבל אני רוצה להביע את עמדתי.

זאב אלקין: יש כאן שתי סוגיות: סוגיית שכר וסוגיית העיסוק הנוסף, שניתן כמובן לכרוך אותם אבל אין בזה שום חובה ואפשר לדון בכל אחת מהן בנפרד.

זאב אלקין: לגבי תוספת השכר המוצעת, מאוד הופתעתי מהמלצת הוועדה, מהמספרים שמופיעים כרגע.

זאב אלקין: אני לא חושב שזה משקף את התהליך שהמשק ועובדי המדינה עברו בשנים האחרונות.

זאב אלקין: כולנו מבינים מה המשמעות של הפיגור בשכר לגבי איכות העבודה של חברי הכנסת.

זאב אלקין: לכן הייתי ממליץ לנו, לכולנו כוועדה, לשקול את העניין בכובד ראש.

זאב אלקין: כמובן, בדרך כלל ועדת הכנסת הולכת בעקבות המלצות ועדת גרונאו, בוודאי כשמדובר בסוגיות שנוגעות לשכר של חברי הכנסת עצמם, אבל לדעתי הנושא הזה ראוי לשיקול מחדש.

זאב אלקין: הייתי מצפה, כששמעתי שהנושא עלה לוועדת גרונאו, שהמספר שיופיע שם יהיה בערך פי שניים ממה שראיתי כאן בפועל.

זאב אלקין: לכן הייתי ממליץ לוועדת לתת את הדעת, לשמוע את העדכונים, עד כמה עלה השכר במגזר הציבורי בכלל מאז שעלתה ההעלאה האחרונה של שכר העוזרים הפרלמנטריים ומה קורה בכלל במשק כי בסופו של דבר פיגור בשכר של העוזרים הפרלמנטריים זו פגיעה באיכות של האנשים שאפשר להביא לעבודה בכנסת.

זאב אלקין: זו סוגיה חשובה, אולי לא פחות ואולי יותר, מהשכר של חברי הכנסת עצמם.

זאב אלקין: אני יודע שזה מהלך לא שגרתי, לפתוח את המלצות הוועדה, ולכן רציתי מעבר להצבעה גם לדבר כאן ולבקש ממך לפתוח את הנושא.

זאב אלקין: לגבי העסקה נוספת, וכאן אני מבין שהכתובת לדברים שלי היא לא רק ועדת גרונאו אלא גם היועץ המשפטי לכנסת.

זאב אלקין: אני חייב להגיד שהמנגנון שכרגע מוצע בעיניי מוגזם לחלוטין, כי ממה נפשך.

זאב אלקין: אתה לא יכול להעסיק את העובדים הפרלמנטריים באותן מסגרות שכר שקיימות - גם אם נניח תהיה העלאה יותר גדולה ממה שכרגע הוועדה מציעה, יותר לכיוון שאני נקטתי כאן - ולדרוש מהם, פחות או יותר, אותו דבר מה שאתה דורש מחברי הכנסת.

זאב אלקין: זה נראה לי מוגזם.

איל ינון: אבל לא זאת הדרישה, לחלוטין לא.

איל ינון: אני מדבר על עיסוקים נוספים שיש בהם ניגודי עניינים.

איל ינון: אני מבטיח לך שאתה לא רוצה שהעוזר הפרלמנטרי שלך יעסוק בנושאים שהם - - -

זאב אלקין: תיכף אתייחס לזה, לניגוד העניינים.

זאב אלקין: יש פה שתי סוגיות, ואתה מצביע על כך בצדק: הזמן המלא שהעוזר מקדיש והסוגיה של ניגוד עניינים.

זאב אלקין: יש שתי בעיות בעיסוק הנוסף.

זאב אלקין: לגבי הזמן המלא - כולנו מכירים את אופי העבודה בכנסת.

זאב אלקין: עיקר עבודתו של העוזר הפרלמנטרי מתרכזת בשלושת הימים שבהם הכנסת מאוד פעילה – שני, שלישי, רביעי.

זאב אלקין: אני חבר כנסת צעיר וטרי, זו רק קדנציה שניה, אבל ממה שראיתי, בדרך כלל בימים האלה הרבה עוזרים פרלמנטריים, יחד עם חברי הכנסת, מבלים פה 12 שעות בבניין כמו כלום.

זאב אלקין: ככה עובדת הכנסת, היא מרכזת, גם עבור חבר הכנסת, את עיקר עבודתו בבניין בשלושת הימים האלה, הרבה מעבר לשמונה שעות עבודה רגילות.

זאב אלקין: לכן, בדרך כלל, המשרה המלאה שלו, אותה הקדשת זמן, נגמרת בשלושה ימים, כי הוא עובד כמו מטורף לא כמו כל עובד, שעובד עם כרטיס שמונה שעות.

זאב אלקין: הוא נשאר פה 12 שעות ו-13 שעות, שלא לדבר על הפיליבסטרים לתוך הלילה וכל מיני תופעות אחרות שהכנסת מכירה.

זאב אלקין: לכן אני לא רואה שום פגיעה בהקדשת הזמן המלא, באישור כמובן, של המעסיק שלו, של חבר הכנסת, אם באותם שני ימים אחרים או כל הסדר אחר שקיים ביניהם יעבוד.

זאב אלקין: מעבר לזה, יש אנשים שיודעים לעבוד משרה וחצי וגם שתי משרות ואין שום סיבה להגביל את זה.

זאב אלקין: כמובן, צריך אישור של המעסיק, על זה אין ויכוח, והמעסיק פה הוא חבר הכנסת ולא הכנסת.

זאב אלקין: נקודה נוספת זה ניגוד עניינים.

זאב אלקין: אני חושב שהחובה למנוע ניגוד עניינים לא חלה על העוזר, היא חלה על חבר הכנסת.

זאב אלקין: אותו חבר כנסת שנותן לו את האישור יצטרך לתת על זה את הדעת.

זאב אלקין: אני לא חושב שהוא יצטרך לתת על זה את הדעת בזמן האישור.

זאב אלקין: הוא יצטרך לתת על זה את הדעת כשהוא מעורב בסוגיה כזאת או אחרת, וכולנו מכירים את זה.

זאב אלקין: הרי יש אלף ואחד מקרים של ניגודי עניינים: בגלל מקומות עבודה שהיו לאנשים פעם; בגלל השתייכות למוסדות אקדמיים.

זאב אלקין: הכנסת הייתה מלאה דוגמאות של פרופסורים שהיו בחל"ת והיו מחויבים להצהיר על ניגוד עניינים כשענייני מוסדותיהם עלו כאן לדיון.

זאב אלקין: יש אנשים שתופסים תפקידים בגופים ציבוריים, כמו ראשי ועדים כאלה ואחרים, וזה חל עליהם.

זאב אלקין: הם מופקדים על הצורך לעקוב אחרי המצב, שהם לא יגיעו לניגוד עניינים.

זאב אלקין: לכן אני לא חושב שזה נכון להעביר את זה למגרש של העוזר הפרלמנטרי.

זאב אלקין: חבר כנסת שייתן לעוזר שלו אישור לעבוד בעבודה כזאת או אחרת יצטרך לקחת את זה מראש בחשבון.

זאב אלקין: אגב, זה גם אישור שניתן לקחת חזרה.

זאב אלקין: אותו חבר כנסת, אם הוא יחליט שזה כובל אותו בגלל סוגיית ניגוד עניינים, יכול להגיד לאותו עוזר פרלמנטרי: עד כאן, עכשיו אני לא מוכן כי ראיתי שזה מפריע לי.

זאב אלקין: אני מנוע מלהצביע בנושא מסוים או שזה מחייב אותי להצהיר.

זאב אלקין: המנגנון ידוע – הוא חייב להתייעץ אתכם ואתם תגידו לו אם הוא נמצא בניגוד עניינים, אם זה רק מחייב הצהרה או שזה גם מונע ממנו את זכות ההצבעה.

זאב אלקין: אני חושב שזה המגרש הנכון - על חבר כנסת צריכה לחול את החובה הזאת, לבדוק את עצמו בניגוד עניינים, כי לא נצא מזה.

זאב אלקין: היום זה עוזרים פרלמנטריים שנגישים לחברי הכנסת, מחר זה נשותיהם של חברי הכנסת, מחרתיים זה הבנים שלהם וכו' וכו'.

זאב אלקין: ציבור שנגיש לחברי הכנסת יום-יום הוא מאוד רחב, ואם תגביל אותו בדרכי תעסוקה לא נצא מזה.

זאב אלקין: אני חושב שהחובה הציבורית והמשפטית למנוע ניגוד עניינים חלה על חבר הכנסת בלבד.

זאב אלקין: הוא המעסיק של העוזר, הוא זה שלוקח אחריות על האישור לעבודה נוספת שהוא נתן, הוא זה שיצטרך לפני האישור להתייעץ אתכם איך זה יגביל אותו, הוא זה שלפני הצבעה או נושא מסוים שנידון יתייעץ מה ההשלכות מזה שהעובד הפרלמנטרי שלו עובד בוועדה כזאת או אחרת, ואם הוא לא היה מספיק זהיר זו בעיה שלו, כמו בכל נושא אחר שהוא לא היה מספיק זהיר.

זאב אלקין: אבל להעביר את הכדור למגרש של העוזרים – בעיניי זו טעות מאוד גדולה ואין בזה צורך.

זאב אלקין: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: ביקשתי מהעוזרים הפרלמנטריים למנות שני נציגים מטעמם שיציגו כאן את עמדתם.

יריב לוין: אני מבין שרועי וולף אלון-לי הם הנציגים הנבחרים.

יריב לוין: אלון, בבקשה.

אלון-לי גרין: תודה רבה, כבוד היושב ראש, פרופסור גרונאו, חברי הכנסת.

אלון-לי גרין: הנושא של תנאי ההעסקה של העוזרים הפרלמנטריים הוא נושא בעל משקל רציני בכנסת, שאנחנו מרגישים שלא מקבל את היחס הראוי.

אלון-לי גרין: מצד אחד, אנחנו עובדי כנסת בפועל – אנחנו  מקבלים שכר מהכנסת, אנחנו נמצאים בכנסת; מצד שני, הכנסת אינה מחשיבה אותנו כעובדי כנסת ואנחנו לא נהנים מרוב הזכויות ששאר עובדי הכנסת נהנים מהן.

אלון-לי גרין: לדוגמה, אנחנו לא רשאים לגשת למכרזים הפנימיים של הכנסת; השי שאנחנו מקבלים בחג נמוך ב-80% מהשי ששאר עובדי הכנסת מקבלים בחג, וגם אותו מקבלים כחודש אחרי החג.

אלון-לי גרין: יש לוביסטים שמקבלים מקומות חנייה שמורים בחניון הכנסת, ואף עוזר פרלמנטרי לא נהנה מיחס כזה.

אלון-לי גרין: אני משתדל להיות תמציתי - בהמון מובנים תנאי ההעסקה שלנו מוזנחים, הם אינם מעודכנים והם טעונים שיפור רציני.

אלון-לי גרין: בשנה האחרונה יש מהלך של העוזרים הפרלמנטריים, שבו אנחנו מאותתים להנהלת הכנסת שברצוננו להיכנס לתהליך הדרגתי של תנאי ההעסקה שלנו.

אלון-לי גרין: אנחנו מודים ומברכים את ועדת גרונאו ואת יושב ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת היו"ר יריב לוין, על המאמצים לקידום הזכויות שלנו.

אלון-לי גרין: בהזדמנות הזאת, חשוב לנו להדגיש כי אנחנו מאוד מעוניינים להיות מעורבים עם הגורמים אשר יקבעו את תנאי ההעסקה שלנו.

אלון-לי גרין: בנוגע לסעיף הראשון, הסעיף של העלאת השכר ועדכון השכר שלנו, יש כמה נקודות שאנחנו רוצים להעלות.

אלון-לי גרין: הנקודה הראשונה: אנחנו מקבלים בתודה ובהערכה את ההמלצות לעדכון שכר ראשוני של 5%, אבל אנחנו חושבים שזה לא מספיק.

אלון-לי גרין: מאז העדכון האחרון של השכר שלנו, שהיה ב-2005, נחתמו כמה וכמה הסכמי שכר במגזר הציבורי עם עובדי המדינה, הסכמים שנתנו עד היום העלאה של 11%, ואילו אנחנו מדברים כרגע על העלאה ראשונה של 5%.

אלון-לי גרין: מבחינתנו זה משהו שהוא לא מספיק ולא מספק.

אלון-לי גרין: צריך להבין שהיום תחלופת כוח האדם בלשכות של חברי הכנסת היא גבוהה במיוחד, וזה מגיע גם עקב שחיקה מוגברת בתפקיד, כי זה תפקיד שדורש מאתנו המון, אבל זה מגיע גם כי יש פיתויים רציניים, שמגיעים גם מהמגזר הציבורי וגם מהמגזר הפרטי.

אלון-לי גרין: זה אינטרס גם של המערכת של הכנסת, גם של עוזרי הכנסת וגם שלנו, של העוזרים הפרלמנטריים, לשמר את העוזרים, לגרום להם להישאר כאן יותר זמן ולתת לנו תמריצים להישאר כאן.

אלון-לי גרין: חוסר הסדר ששולט בתנאי ההעסקה שלנו, המעמד הפרוץ שלנו והסירוב של הנהלת הכנסת לקחת אחריות על המעמד שלנו מביאים לקיומם של כשלים רציניים בתנאי ההעסקה שלנו.

אלון-לי גרין: חלק מהכשלים מהווים פגיעה בזכויות שלנו, כעובדים, ואני יכול למנות כאן כמה.

אלון-לי גרין: כעוזרים פרלמנטריים, אנחנו לא צוברים ותק כמו שאר עובדי הכנסת וזה פוגע בתנאי הפנסיה ובשאר הזכויות הסוציאליות שלנו.

אלון-לי גרין: ההטבות הסוציאליות שלנו כגון: פנסיה, קופות גמל וקרנות השתלמות, מורכבות אך ורק על סמך שכר הבסיס, כששכר הבסיס שלנו מהווה כ-75% משכר הברוטו שלנו.

אלון-לי גרין: זה פוגע לנו בחסכונות, זה פוגע לנו בפנסיה.

אלון-לי גרין: המון מרכיבים מהשכר שלנו הם לא מרכיבים פנסיוניים והם לא מרכיבים סוציאליים.

אלון-לי גרין: אנחנו נפגעים מזה, פשוטו כמשמעו.

אלון-לי גרין: בעוד שהשכר במגזר הציבורי עלה בחמש השנים האחרונות בכ-11%, במקביל להטבות נוספות שניתנו לעובדים במגזר הציבורי, לרבות עובדי המדינה, כגון מענק חד-פעמי שניתן בנובמבר האחרון על סך 2,000 שקלים, אנחנו לא רואים מזה כלום.

אלון-לי גרין: אמהות מקבלות מענקים של 300 שקלים; אצלנו, העוזרות הפרלמנטריות לא רואות מזה כלום.

אלון-לי גרין: אנחנו לא זוכים ליהנות מהטבות של שאר עובדי המדינה, שנמצאים במעמד שלנו.

אלון-לי גרין: אפילו המקבילים שלנו, עוזרי שרים ודוברי ועדות, שמבצעים עבודה שהיא בסך הכול עבודה דומה – חלק מהמשרות האלה הן משרות אמון - זוכים לתנאים שאנחנו לא מקבלים.

אלון-לי גרין: ההמלצות שלנו הן כאלו: העלאת שכר - אנחנו מבקשים העלאת שכר מוועדת הכנסת ומחברי הכנסת לדון בהצעה שונה.

אלון-לי גרין: אנחנו מבקשים העלאת שכר של פעימה אחת, החל מהחודש הקרוב, של 11%.

אלון-לי גרין: על השאר אנחנו מציעים לדבר בהמשך, בהידברות שתכלול את חברי ועדת גרונאו, את חברי ועדת הכנסת, נציגי הנהלת הכנסת וגם נציגות של העוזרים הפרלמנטריים.

אלון-לי גרין: אני חוזר: אנחנו מבקשים שהחל מהחודש הקרוב העלאת השכר תהיה של 11% כדי להגיע למצב של שוויון בתנאים שלנו ושל שאר עובדי המדינה.

אלון-לי גרין: דבר שני, אנחנו מבקשים לנהל תהליך מחשבה על מודל של תגמול מוגבר לעוזרים הפרלמנטריים בנושא של העלאת שכר עקב ותק.

אלון-לי גרין: אני יכול להציע משהו, שיכול להיות בסיס לדיון, שבכל אחת מחמש השנים הראשונות של העוזר הפרלמנטרי יזכה העוזר בכל שנה לתוספת ותק של 10%.

אלון-לי גרין: אחרי חמש השנים הראשונות זה יחזור למסלול רגיל.

אלון-לי גרין: נקודת המוצא של ההצעה הזאת היא שאחרי חמש השנים הראשונות בעבודה העוזר הפרלמנטרי מגיע לרמת מקצוענות גבוהה יותר, למיומנות גבוהה יותר, ואחר כך תוספת הוותק תשתקף רק כהטבה סוציאלית רגילה, כמו שנהוג בשאר המשק.

אלון-לי גרין: הדבר האחרון, והוא מאוד מהותי מבחינתנו, הוא הנושא של הסדרת המעמד שלנו כעוזרים פרלמנטריים.

אלון-לי גרין: אין לנו היום למי לפנות.

אלון-לי גרין: כשאנחנו פונים להנהלת הכנסת הם אומרים: אתם לא עובדי כנסת.

אלון-לי גרין: כל אחד הוא עובד של חבר הכנסת, למרות שהסכם ההעסקה שלנו הוא הסכם שנחתם בכל לשכה באופן אחיד.

אלון-לי גרין: אנחנו מבקשים להיכנס לתהליך של הסדרת המעמד, של שיפור התנאים ושל שיפור הזכויות שלנו.

אלון-לי גרין: תודה רבה.

דוד רותם: אדוני היועץ המשפטי, האם אנחנו מוסמכים לסטות מהמלצות ועדת גרונאו בעניין הזה?

יריב לוין: כן, כן.

יריב לוין: התשובה היא שאנחנו מוסמכים.

ארבל אסטרחן: לא בשלב הזה.

דוד רותם: הרי בעצם אני מיטיב עם עצמי, יותר כסף - - -

יריב לוין: אנחנו מוסמכים לקבל החלטה שאנחנו לא מקבלים את ההמלצה ומבקשים להחזיר אותה לדיון נוסף.

יריב לוין: לאחר שתחזור ההמלצה מהדיון הנוסף, אם כך נחליט, אנחנו מוסמכים לקבל כל החלטה, כפי שנמצא לנכון.

יריב לוין: אני מבקש לאפשר לעוזרים הפרלמנטריים לסיים להציג את העמדה שלהם ואז נקיים את הדיון שלנו, חברי הכנסת.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, אנחנו מקיימים את הדיון הזה כחברי כנסת, לא?

אברהם מיכאלי: בלי כל התקשורת.

יריב לוין: אני לא יכול להוציא מכאן אף אחד, אבל הדוברים יהיו חברי הכנסת בלבד.

יריב לוין: רועי, בבקשה.

רועי וולף: תודה, אדוני היושב ראש.

רועי וולף: שוב תודה לוועדה על קיום הדיון הזה.

רועי וולף: זה באמת חשוב מאוד.

רועי וולף: אתייחס לנושא השני שדיבר עליו היועץ המשפטי, של ניגוד העניינים.

רועי וולף: דבר ראשון, אני לא עובד בעבודה נוספת ולא עבדתי בשום עבודה נוספת.

יריב לוין: אם אתה מתייחס לנושא ניגוד העניינים, רק שאלה אחת כדי להבהיר כדי דבר אחד לא היה ברור לי.

יריב לוין: בשורה התחתונה אתם מבקשים שנאמץ את ההמלצות כרגע או שנדחה אותן?

אלון-לי גרין: אם זה לא אפשרי כרגע - - -

יריב לוין: רבותיי, המצב הוא מאוד פשוט.

יריב לוין: עומדות בפנינו שתי אפשרויות: האחת היא לאשר את ההמלצות כפי שהן והשניה היא להחזיר את העניין חזרה לוועדה.

יריב לוין: אלה האפשרויות.

אלון-לי גרין: אנחנו מבקשים לקבל את ההעלאה של 5%, להשאיר את זה לוועדת גרונאו ולקבוע בקרוב העלאה נוספת של 6%, וגם לקבוע לזה זמן תחום.

יריב לוין: הבנתי, תודה.

יריב לוין: רועי, בבקשה.

רועי וולף: לגבי העניין של ניגוד עניינים ועבודה נוספת - יש תחושה של העוזרים הפרלמנטריים שמתקיים פה דיון שהוא טיפה מעוות וטיפה אבסורד.

רועי וולף: כמו שאתם יודעים, לפי התקנון של הכנסת העוזר הפרלמנטרי הוא עובד של חבר הכנסת ולא של הכנסת.

רועי וולף: לפיכך, אנחנו לא רואים את היועץ המשפטי של הכנסת כאדם שמוסמך להגיד לנו באיזו עבודה יהיה מותר לנו לעבוד ובאילו תנאים.

רועי וולף: לא ייתכן שהכנסת, באמצעות היועץ המשפטי, תכתיב לנו רק חובות ולא זכויות.

רועי וולף: אי אפשר להגיד שאפשר לאחוז את החבל בשני קצותיו.

רועי וולף: אתייחס לשתי נקודות שהעלה היועץ המשפטי.

דוד רותם: רועי, זו טענה שאל תטענו אותה.

דוד רותם: אני מתחנן לפניכם, אל תעלו את הטענה הזאת.

דוד רותם: היועץ המשפטי של הכנסת יכול לתת לי חוות דעת, והוא אומר לי: חוות הדעת שלי אליך היא שאסור לעוזר שלך לעבוד במקום נוסף.

דוד רותם: עכשיו אתם רוצים שאני אפר את ההוראה שלו?

דוד רותם: התשובה היא לא.

דוד רותם: אל תעלו את הטענה הזאת.

דוד רותם: היא לא נכונה, הטענה הזאת.

אילן גילאון: צריך לייצר מציאות שלא תצטרכו עבודה נוספת.

רועי וולף: זה ברור.

רועי וולף: לזה הוא התייחס קודם.

רועי וולף: אתייחס לטענה שהעיסוק שלנו גוזל זמן.

רועי וולף: האחריות הבלעדית של הבוס - - -

איל ינון: אני לא התייחסתי לסוגיית הזמן, התייחסתי לסוגיית ניגוד העניינים.

איל ינון: מי שהתייחס לסוגיית הזמן, ובצדק, זו ועדת גרונאו.

איל ינון: אבל מבחינתי, סוגיית ניגוד העניינים היא הסוגיה החמורה.

רועי וולף: זה רשום בחוות הדעת שלך, שעיסוק נוסף עלול לגזול - - -

איל ינון: כן, אבל זה ביחסים שביניכם לבין חברי הכנסת.

איל ינון: זה לא מענייני.

איל ינון: מה שמענייני זה ניגוד העניינים.

רועי וולף: אוקיי.

רועי וולף: אני רוצה להתייחס לעניין שזה גוזל זמן – כמובן שזו אחריות בלעדית של חבר הכנסת אם אעבוד עשר דקות ביום או 15 שעות ביום, אם אני אעבוד בסופי שבוע או לא אעבוד בסופי שבוע.

רועי וולף: הכנסת הרי לא תבוא לחבר הכנסת ולהגיד: אתה לא תעבוד בשבת.

רועי וולף: אני יכול כן לעבוד בשבת, כי זה מה שחבר הכנסת הגדיר לי לעבוד.

רועי וולף: לגבי החשש לניגוד עניינים, טענת בחוות הדעת שהעוזרים הפרלמנטריים הם בעלי גישה בלתי מוגבלת לכל חברי הכנסת, לוועדות הכנסת ולציוד הכנסת.

רועי וולף: העוזרים ממלאים תפקיד רגיש וחשוב של סיוע מקצועי ואישי לחברי הכנסת וכפועל יוצא מכך, הם בעלי השפעה על אופן תפקודם ועבודתם של חברי הכנסת.

רועי וולף: כמו שכל חברי הכנסת יודעים, על-פי סעיף 15 ליסוד הכנסת, חבר הכנסת מצהיר שהוא מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותו בכנסת.

רועי וולף: הכוונה היא שחבר הכנסת פועל על-פי צו מצפונו, ככה זה גם על-פי בג"ץ של ולנר נגד המערך, שהמצפן שיורה לחבר הכנסת איך הצבעתו יהיה צו מצפונו.

רועי וולף: לפיכך, המסקנה היא שהעוזר הפרלמנטרי לא מחליט ולא מצביע על שום דבר בכנסת ואין לו שום אפשרות כזאת.

רועי וולף: אם היועץ המשפטי חושב שאנחנו, העוזרים, משפיעים על חברי הכנסת, אז צריך גם לאסור על חברי הכנסת להיפגש עם לוביסטים, עיתונאים, בעלי הון, פעילים פוליטיים שמזוהים עם נושא כזה או אחר.

רועי וולף: כל עבודה של עוזר פרלמנטרי, אפשר להגדיר אותה כניגוד עניינים.

רועי וולף: אפילו עוזר פרלמנטרי שילך מחר לעבוד כברמן, יש לו אינטרס שהמס על משקאות אלכוהוליים ירד, הוא יבוא לכנסת ויגיד שהאינטרס שלי הוא שהמס ירד וזו המטרה שלי פה.

רועי וולף: אפשר גם לנסות לטעון שעוזר פרלמנטרי שעובד בשביל חבר כנסת שנמצא בוועדת החינוך אולי לא ילך להיות מורה כי יש לו קדימות בכך שהוא התעסק בעניין הזה.

רועי וולף: מה שקורה פה זה שהיועץ המשפטי לא נותן אמון בשיקול דעתם של חברי הכנסת, שהם המעסיקים הישירים שלנו, ולא סומך עליהם שיקבעו לנו באיזו עבודה מותר לעבוד ובאילו שעות.

רועי וולף: לחבר הכנסת אמורה להיות אוטונומיה מוחלטת בעניין הזה.

רועי וולף: לכן אנחנו ממליצים שהמצב הנוכחי יישאר על כנו ושחבר הכנסת ייתן את הדין לציבור ובכלל לגבי עבודה נוספת.

רועי וולף: אסיים במסקנה שלא יכול להיות מצב שכל כתבה שנוצרת  - אם נוצרה כתבה בעיתון כזה או אחר – אז מנסים לפתור את זה טלאים טלאים.

רועי וולף: צריך לפתור את הסוגיה אחת ולתמיד ולא לפי כתבה שמתפרסמת בעיתון.

רועי וולף: צריך להבהיר את הנושא הזה אחת ולתמיד.

דוד רותם: תגידו, אתם שמים לב איך אתם סותרים את הטענות שלכם מדיון לדיון ואתם רק גורמים לעצמכם נזק?

דוד רותם: כשהיה דיון על פיצול התפקיד של עוזר פרלמנטרי הסברתם כמה אתם עובדים קשה, שאי אפשר לנשום.

דוד רותם: עכשיו אתם אומרים: תנו לנו עיסוק נוסף.

דוד רותם: חבר'ה, אי-אפשר.

דוד רותם: תבואו ותגידו: רבותיי, מגיע לנו תשלום נוסף, נקודה.

דוד רותם: עזבו את כל היתר.

רועי וולף: לגבי העניין של עיסוק נוסף, הטענה היחידה היא שהכנסת אומרת שמעכשיו מותר לנו לעשות את זה או אסור לנו לעשות את זה.

רועי וולף: לא יכול להיות מצב כזה.

דוד רותם: הכנסת באה אליי ואומרת לי: אתה, אל תיתן לעוזר שלך.

דוד רותם: הכנסת באה אליי, לא אליכם.

דוד רותם: רבותיי, מגיע לכם יותר כסף, אני אומר לכם כבר, אבל תעזבו את כל יתר הטענות.

דוד רותם: הן לא חשובות.

רועי וולף: אם המשכורת של העוזר הפרלמנטרי תגדל משמעותית ותהיה כמו שנהוגה בשוק, אין ספק שהעוזר הפרלמנטרי לא יצטרך עיסוק נוסף.

רועי וולף: אבל היום המצב לא ככה.

רועי וולף: היום אנחנו לא זכאים לשום תנאים של עובדי כנסת, זה המצב שנוצר.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אעבור עכשיו לדיון בינינו, חברי הכנסת.

יריב לוין: אאפשר קודם לחבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

דב חנין: השאלה שנמצאת בפנינו היא שאלה שיש לה שני פנים.

דב חנין: מצד אחד, אנחנו עוסקים בעובדים ובתנאי העבודה של עובדים; מצד שני, אנחנו עוסקים בעבודתה של הכנסת ובעבודתם של חברי הכנסת.

דב חנין: אתחיל מתנאי עבודתם של העובדים.

דב חנין: אני יכול רק להעיד על העוזרים הפרלמטריים שלי, שעובדים מעל ומעבר, לא רק מבחינת שעות עבודה אלא מבחינת עומס של עבודה.

דב חנין: רק נסתכל על היבט כמו תשובות לפניות ציבור - מאות פניות ציבור בכל שבוע, שלכל אחת מהן צריך לענות וכל אחת מחייבת בדיקה.

דב חנין: הרי לא יתכן שאזרח פונה לחבר כנסת ולא מקבל תשובה, נכון?

דב חנין: מי עושה את כל הדברים האלה?

דב חנין: זה לא אני עושה בעצמי את כל הדברים האלה, לא אני עונה על כל הפניות האלה.

דב חנין: חברות וחברים, זו עבודה אינטנסיבית בצורה בלתי רגילה, מעבר לשעות העבודה המטורפות של העוזרים הפרלמנטריים.

דב חנין: לכן, כשאני רואה את העבודה של העוזרים הפרלמנטריים ואת התגמול שיש מולה, אני אומר שהתגמול הזה לחלוטין לא מספק, הוא לא ראוי, הוא לא הוגן ואני חושב שהוא מבזה גם את הכנסת וגם אותנו, חברי הכנסת.

דב חנין: אני רוצה לפחות להיות מסוגל להסתכל לעוזר הפרלמנטרי שלי בעיניים ולהגיד לו: נכון שאתה עובד נורא-נורא קשה, אבל לפחות אתה מקבל שכר ראוי ומכובד.

דב חנין: הדברים האלה נכונים במיוחד אם אנחנו רוצים למשוך לכנסת כוחות מקצועיים, שיוכלו לעשות עבודה מעבר לעבודה שוטפת, עבודה שהיא יותר מחקרית.

דב חנין: לכן, אנחנו לא מציעים את התגמול ההוגן לעוזרים הפרלמנטריים כעובדים.

דב חנין: יש זווית שניה, שהיא זווית הכנסת.

דב חנין: אנחנו, כחברי כנסת, תלויים רבות בעבודתם של העוזרים הפרלמנטריים.

דב חנין: זה חלק מהתשתית שאנחנו, כחברי כנסת, צריכים כדי לעשות שירות לציבור, אנחנו לא משתמשים בעוזרים הפרלמנטריים שלנו למטרות אישיות ולתועלות אישיות.

דב חנין: אנחנו צריכים לספק לציבור שירות מסוים שחייב להיות ברמה מאוד גבוהה, חייב להיות מאוד מקצועי, חייב להיות מאוד מהיר, ומה לעשות?

דב חנין: הוא נשען רבות על העוזרים הפרלמנטריים.

דב חנין: לכן, משני הטעמים האלה, אני חושב שצריך בהחלט להעלות את שכרם של העוזרים הפרלמנטריים בצורה משמעותית.

דב חנין: אם המסקנה היא, אדוני היושב ראש, שצריך להעלות בסכום מצטבר של 5% פלוס 6%, אם זאת המסקנה של ועדת גרונאו - הייתי מציע להחליט על זה.

דב חנין: למה בשלוש פעימות?

דב חנין: אם רוצים להעלות את השכר ב-11% בערך, אני מציע שנחליט שזה מה שצריך להעלות את שכרם.

דב חנין: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות נוספות, אחת מהן מאוד משמעותית והשניה היא קטנה אבל מרגיזה.

דב חנין: אתחיל בנקודה המשמעותית.

דב חנין: לכנסת יש אינטרס לעודד עוזרים פרלמנטריים להישאר פה הרבה זמן.

דב חנין: זו עבודה מאוד שוחקת, מאוד קשה, אי אפשר להשוות אותה לעבודות שונות, חשובות ככל שתהיינה, בתוך מנגנון הכנסת.

דב חנין: לכן פניתי בזמנו לוועדת גרונאו בהצעה לשנות את מתכונת שיפוע הוותק של העוזרים הפרלמנטריים, ברוח הדברים שנאמרו כאן גם על ידי-נציגי העוזרים.

דב חנין: אני מציע לשנות את שיפוע הוותק של העוזרים הפרלמנטריים באופן שיקבע לשנים הראשונות שיפוע תלול של ותק.

דב חנין: מניסיוני, עוזר פרלמנטרי שעובד אתי כבר שנה יכול לייצר תפוקה פי חמישה מאשר עוזר פרלמנטרי שזה עתה הגיע, ויהיה גאון ככל שיהיה.

דב חנין: לכן, בשלוש-ארבע השנים הראשונות לייצר שיפוע מאוד תלול של ותק, כדי לעודד את העוזרים להישאר פה את ארבע השנים הראשונות ובאמת להיות עוזרים שיכולים לתת לכנסת ולחבר הכנסת הרבה-הרבה יותר, והחל מהשנה החמישית לשטח את השיפוע.

דב חנין: זאת אומרת, בשנה ראשונה, שנייה, שלישית ורביעית שיפוע ותק של 5% עד 6% נראה לי לחלוטין סביר, ואפילו מינימליסטי.

דב חנין: החל מהשנה העשירית, מצדי שהשיפוע יהיה 1% לשנה.

דב חנין: אני חושב שהדבר הזה יותר נכון, הוא משקף מדיניות יותר ראויה של ניהול משאבים של הכנסת ושל התייחסות לעוזרים שלנו.

דב חנין: נקודה אחרונה, אדוני היושב ראש, שאני מודה שהיא נקודה קטנה, אבל היא מאוד מציקה לי וזה הנושא של החזר טלפונים של העוזרים הפרלמנטריים.

דב חנין: הם מקבלים החזר טלפוני, וצריכים לקבל, על הטלפונים הסלולאריים שלהם.

דב חנין: כיושב ראש הוועדה המשותפת לסביבה ובריאות של הכנסת אני עוסק בשאלת נזקיהם של טלפונים סלולאריים לבריאותם של האנשים.

דב חנין: אנחנו, ככנסת, יצרנו היום  מצב שאנחנו מתמרצים את העוזרים הפרלמנטריים שלנו לדבר בטלפון הסלולארי ולא לדבר בטלפון בבית, כי בטלפון בבית הם לא מקבלים שום החזר.

דב חנין: פניתי לוועדת גרונאו לקבל להחזר של 150 שקלים בחודש, לא משהו שהוא בשמיים, שיאפשר לעוזרים הפרלמנטריים לדבר מבתיהם ולהעדיף אולי את השיחות האלה, שהם עושים מהבית, שזה אגב יותר זול, אבל זה קודם כול יותר בריא, מאשר שיחות בטלפונים הסלולאריים.

דב חנין: ועדת גרונאו אמרה לי שזה דבר שצריך להשאיר אותו לחבר הכנסת, אם הוא רוצה – הוא יכול להחזיר מתקציב הקשר לבוחר.

דב חנין: זאת תשובה, עם כל הכבוד, שהיא לא ממין העניין.

דב חנין: זה לא משהו שקשור לטוב ליבם או אי טוב ליבם של חברי הכנסת.

דב חנין: יש חברי כנסת שמאוד מתקשים לנהל את תקציב הקשר לבוחר, עם כל ההוצאות האחרות שיש להם.

דב חנין: זה דבר שצריך להיות החלטה מבנית והחלטה מערכתית של הכנסת.

דב חנין: אם הכנסת חושבת, כמוני, שעדיף לעודד אנשים, במיוחד אנשים צעירים, לדבר בטלפון מהבית ולא בטלפון סלולארי, בואו נקבל החלטה ונפנה לוועדת גרונאו שתבדוק שוב את העניין הזה.

דב חנין: נקבל החלטה שקובעת  החזר כספי לעוזרים הפרלמנטריים מהטלפונים שלהם בבית.

דב חנין: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת רותם, בבקשה.

ראובן גרונאו: אני יכול להתייחס?

יריב לוין: דקה, כי אנשים צריכים לצאת ואני רוצה לאפשר להם לדבר.

דוד רותם: אדוני היושב ראש, אני חושב שכל הדיון הזה הוא נוראי מבחינתי.

דוד רותם: אני מציע שיום אחד ניקח איזושהי חברת מומחים שתבדוק את תפקידו של חבר הכנסת.

דוד רותם: יכול להיות שאם מישהו חושב שזה תנאים שכיף לי שיש לי שלושה עוזרים, אז יכול להיות שנחליט שלא צריך בכלל עוזרים.

דוד רותם: אבל להגיד לי: אדוני, אתה גם יושב ראש ועדה, גם חבר ב-X ועדות וגם פה, אתה תחזיק עוזרים.

דוד רותם: העוזרים האלה יעבדו בשבילך 20 שעות ביום, אבל אתה תשלם להם שכר רעב, כי הם עובדים שלך.

דוד רותם: אתה יודע מה?

דוד רותם: אם היו אומרים לי: יש לך תקציב קשר עם הציבור, אתה רשאי לשלם משם – הייתי משלם מכספי, אל תעשו לי טובות.

דוד רותם: אבל אני מחזיר למדינה כל שנה כסף כי אני לא משתמש בקשר לציבור.

דוד רותם: היום באינטרנט זה הולך בחינם.

דוד רותם: אבל תנו לי להוסיף לעוזרים שלי.

דוד רותם: תנו לי לשלם לעוזרים שלי כל מיני תנאים שמגיעים להם.

דוד רותם: הרי אתם לא יכולים לומר לעוזר פרלמנטרי: אדוני, יש לי היום דיון בכרמיאל.

דוד רותם: אתה תיסע אתי, תחזור אתי באמצע הלילה, אבל כסף - מה פתאום שתקבל בשביל זה כסף?

דוד רותם: רבותיי, אני מודיע לכם, העוזרים הפרלמנטריים שלי עובדים בין 16 ל-18 שעות ביום, ואם הם יגידו לי שהם לא יכולים הם הולכים הביתה באותו יום.

דוד רותם: אז אני לא מבין, למה לא מגיע להם שכר הגון?

דוד רותם: אם הייתם אומרים לי: אתה פורץ את מסגרות השכר - - -

איילת השחר: איזה מסגרות שכר?

איילת השחר: באמת.

דוד רותם: סליחה, מישהו פה העיר למה שאמרתי?

דוד רותם: את חברת כנסת?

איילת השחר: אני רק מחזקת.

דוד רותם: רק לחברי הכנסת מותר להפריע לי.

יריב לוין: בוועדה הזו יש לה מעמד מיוחד.

איילת השחר: צודק, סליחה.

דוד רותם: גם בוועדה הזאת, לי אף אחד לא מפריע.

דוד רותם: אני אומר דבר נורא פשוט: בואו נבדוק מה תפקידו של העוזר הפרלמנטרי, בצורה אמיתית – כמה הוא משקיע בזה ומה אנחנו מוכנים לשלם לו.

דוד רותם: יכול להיות שתגיעו למסקנה שעוזרים פרלמנטריים זה דבר מיותר.

דוד רותם: הכנסת תשכור יועצים משפטיים נוספים – כן, מה קרה?

דוד רותם: ישכרו עוד יועצים משפטיים.

דוד רותם: המחלקה המשפטית תגדל.

דוד רותם: הכנסת תשכור עוד דוברים.

דוד רותם: אתה יודע, יש לי בוועדה דובר ועדה.

דוד רותם: אסור לי לבקש ממנו להוציא מילה בשמי, אסור לו להראות לי את ההודעות שהוא מוציא לפני שהוא מוציא אותן כי הוא לא עובד שלי, הוא עובד כנסת.

איל ינון: לא צריך להגזים.

איל ינון: מותר לו להראות לך.

דוד רותם: רבותיי, אסור לי להתערב ולשנות שם מילה אחת.

דוד רותם: הם קיבלו הנחיות, וזה בסדר גמור, כי הוא לא דובר שלי.

יריב לוין: בעיניי זה לא בסדר גמור שתחת ידיך, כיושב ועדה - - -

מנחם אליעזר מוזס: זה לא בסדר.

דוד רותם: אז אצל הדובר שלך תנהל את זה אחרת.

דוד רותם: הדובר שלי אמר לי: אלה ההנחיות שקיבלתי.

דוד רותם: אני לא משנה לו את הדברים.

דוד רותם: אני אומר לו: אדוני, תפרסם מה שאתה רוצה.

דוד רותם: אני אומר שוב, אין לי בעיה.

דוד רותם: יגידו: אדוני היקר, הכנסת שוכרת דוברים, תבחר אחד מביניהם והכנסת תשלם לו.

דוד רותם: היא תשלם לו הרבה יותר, כי דובר ועדה, עובד פחות קשה מהעוזרים הפרלמנטריים, מרוויח יותר.

דוד רותם: לכן אני מציע, רבותיי ועדת גרונאו, תבדקו את מהות התפקיד ולפי זה תקבעו את השכר.

דוד רותם: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, בבקשה.

ראובן גרונאו: אני רוצה להגיב.

ראובן גרונאו: חברי כנסת מדברים, הם צריכים לדעת את העובדות.

יריב לוין: פרופסור גרונאו, אאפשר לך להתייחס בסוף לכל ההערות, אחרת הדיון הזה לא ייגמר אף פעם.

יריב לוין: חבר הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר שהיחס אל העוזרים הפרלמנטריים זו נגזרת של ועדת גרונאו אל חברי הכנסת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מתחיל ממספר העובדים שיש לנו, זה מסתיים בתנאים הנלווים של העוזרים הפרלמנטריים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הציבור מאוד לא אוהב שאנחנו מבקשים תנאים בשביל עצמנו, בשביל העוזרים הפרלמנטריים, כי התדמית של חבר הכנסת, לצערנו הרב, היא שהוא דואג רק לעצמו ולכיסאו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לכן, נושא שלדעתי, היה צריך להיות פתור שנים רבות קודם הולך ונמשך, בגלל שאף אחד לא מוכן להמליץ את הדבר הנכון מול התדמית, שלצערי הרב, שיש לחברי הכנסת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת, פרופסור גרונאו, שזה גם קצת נובע מהחלטות שאתם מקבלים אצלכם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לרגע להסתכל על מודלים הקיימים בפרלמנטים שונים בארצות שונות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לחבר סנאט יש יועץ משפטי, דובר מקצועי, יועץ פוליטי, נהג, מנהלת לשכה, פניות ציבור, מתמחים ומתנדבים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל זה יש לאחד, כל מה שכתוב פה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני, כחברת כנסת פעילה – ואולי אתה לא מכיר אותי, ורוב האנשים שיושבים פה הם פעילים לא פחות ממני - יומיום מרגישה מחסור בכל הפונקציות שמניתי כרגע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי שני עוזרים, שלצערי הרב, חל איסור לחלק את המשרות האלה, בגלל שיש טענה שאומרת שיש חברי כנסת שאפילו לא יודעים מה לעשות עם עוזר אחד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מה פתאום צריך לתת שלושה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד לך, אדוני, שאני עובדת בכנסת עם שני קהלים בצורה מקבילה לחלוטין: יש לי קהל דובר רוסית ויש לי קהל דובר עברית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני צריכה דובר בשפה הרוסית ואני צריכה דובר בעברית כי, מה לעשות, יש הרבה מאוד אנשים שהם עדיין לא קוראים תקשורת בשפה העברית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נאלצתי, בכאב לב רב מאוד, לחלק שתי משרות לשלוש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האנשים שעובדים אתנו לא עובדים אתנו בגלל שרותם אומר שאם לא תעבוד אז תלך הביתה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בגלל שהם מרגישים שליחות, כי הם מרגישים שכשהם נמצאים ליד חבר כנסת והם מקדמים משהו, איזושהי הצעת חוק או מקדמים איזשהו מהלך חברתי, הם מרגישים שהם תורמים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא יתכן שאני הולכת לפגישות עם העוזר שלי - העוזר שלי גר נגיד בירושלים והפגישה בתל-אביב - הוא מגיע בדלק שלו, הוא מחנה את הרכב בכסף שלו, עם שכר של 8,000 שקל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואיזה יופי, במחלקת המחקר מקבלים יותר.

יריב לוין: ברוטו, כמובן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ברוטו כמובן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא ייתכן שאני צריכה לחשוב פעמיים לפני שאני מוציאה כסף מהקשר לבוחר-  כי אני לא מחזירה את הכסף של קשר לבוחר, אני משתמשת בו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: במקום לעשות אתו את מה שהוא נועד, אני צריכה לשלם את הטלפונים ואת הנסיעות של העוזרים שלי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בגלל שאני מנסה לחשוב איך אותם בחורים צעירים, חלקם בעלי משפחה – לא רואים את האישה, לא רואים את הילדים, חלקם רוצים להתחתן ופוחדים להתחתן כי הם לא יגיעו הביתה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני פושט לא מבינה את הגישה הזאת, המתנשאת,  לחברי הכנסת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם במזנון הכנסת, אדוני היושב ראש, שאני ואתה ניסינו להוביל את המהלך, זה גם הנגזרת מהיחס לחברי הכנסת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו 120 נבחרי ציבור, שאמורים לייצג את העם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי שעובד אתנו זה עוזרים פרלמנטריים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הבדיחה הזאת להעלות לעוזרים הפרלמנטריים ב-11% ולחלק את זה לשלוש פעימות - זו בדיחה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה בסופו של דבר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שמי שבא לעבוד בכנסת זה אדם שיש לו חיידק פוליטי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא מגיע, כיף לו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא רואה חברי כנסת, רואה שרים, נהנה מזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ומה קורה אחרי זה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תשים לב, אדוני פרופסור גרונאו, מה התחלופה של עוזרים פלמנטריים בכנסת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה פשוט נורא ואיום, כל חודשיים-שלושה מישהו מחליף עוזר פרלמנטרי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נשארים רק כאלה שהם באמת מאמינים במטרה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כול, זה פוגע בציבור, זה פוגע בחברי הכנסת, זה פוגע בעוזרים עצמם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בגלל השכר הנמוך אתה לא מסוגל להביא לפה בן-אדם עם יכולות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דרך אגב, יש פה הרבה עוזרים פרלמנטריים – לא רק שלי, כי אני חושבת ששלי הכי טובים מכולם – שעושים עבודה יוצאת מן הכלל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל עדיין - איפה אנחנו עושים להם קורסים להכשרה מקצועית?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נכון, יש בכנסת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתה מחייך, אדוני?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה זה מצחיק אותך?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתה מזלזל במה שאני אומרת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מצחיק אותך כי אתה חושב שמה שאני אומרת לא מגיע לנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואני אומרת לך שזה מגיע לנו, זה מגיע לציבור בישראל, זה מגיע לכנסת ישראל, מגיע הכבוד למקום הזה שאנחנו נמצאים בו, שאמור להיות סנהדרין, ולא להתייחס לאנשים שעוזרים לנו, שעובדים אתנו בתור עוזרים, שעובדים 17 שעות ביום, כאילו שיגידו תודה בכלל שהם ראו פה את שר האוצר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז טוב לו, כי הוא ראה פה את שר האוצר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, זה אנשים שעובדים ממש קשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת, אדוני היושב ראש, שהיעילות שלי בכנסת היא 50% פחות ממה שיכולתי לעשות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הייתי יכולה היום להחזיק לידי מספר עוזרים רב יותר, עם שכר גבוה יותר, הייתי מביאה הרבה יותר תועלת לכל הציבור במדינת ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דבר אחרון שאני רוצה להגיד, אני לא מבינה איך בכנסת ישראל, שאמורה להיות אושיות היושרה הפנימית וההוגנות, מחזיקים מתנדבים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יודעת שיש פה חברי כנסת שמחזיקים 30 מתנדבים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא נותנים להם נסיעות, לא נותנים להם טלפונים, אש"ל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי מתנדבים, שהם בחורים יוצאים מן הכלל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם באים בכספם, מגיעים לכאן, קונים פה את האוכל שלהם, מצלצלים מהפלאפונים שלהם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זו הגזילה הזאת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה הניצול הזה, כלפי אנשים שמנסים לפתח את עצמם בחיים, להיכנס כמנהיגות חדשה במדינה הזאת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז הגיע הזמן אדוני, פרופסור גרונאו, שתתחילו להתייחס לחברי הכנסת קצת בדרך אחרת כי, כמו שאמרתי, היחס לעוזרים הפרלמטריים זו הנגזרת ממה שאתם חושבים על חברי הכנסת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חברת הכנסת ליה שמטוב, בבקשה.

ליה שמטוב: אדוני היושב ראש, אני מסכימה עם חבר הכנסת זאב אלקין ואני לא רוצה לחזור על המילים שלו.

ליה שמטוב: אני רוצה להתייחס לעניין השכר ולעיסוק של העוזרים הפרלמנטריים.

ליה שמטוב: אני חושבת שצריכים לעשות את זה בנפרד.

ליה שמטוב: זה לא יכול להיות בחבילה אחת, כל דבר הוא לגופו של עניין.

ליה שמטוב: לגבי השכר – פה, בוועדה המשותפת של ועדת הכנסת וועדת הכספים, הצבענו על תקציב לעוזרים פרלמנטריים והצבענו עבור תוספת רטרואקטיבית לעוזרים מ-1 בינואר 2010, ופה אף אחד לא דיבר על זה.

ליה שמטוב: זה בתוך התקציב, והצבענו על זה.

ליה שמטוב: לא עדכנו את המשכורת של העוזרים מ-2005.

ליה שמטוב: לא יכול להיות שגם היום אנחנו מדברים על 1.1.2011 ולא כמו שקבעה הוועדה המשותפת של ועדת הכנסת וועדת הכספים.

ליה שמטוב: עכשיו קצת על העוזרים הפרלמנטריים, ופה דיברו על העבודה של העוזרים הפרלמנטריים.

ליה שמטוב: אני גרה בצפון, בנצרת עלית.

ליה שמטוב: בימי ראשון וחמישי אני מבקרת, בדרך כלל, בצפון והעוזרים שלי גרים בירושלים.

ליה שמטוב: ב-13 בחודש יש לי פגישה בבית-חולים "העמק" וב-20 בחודש במפעל בצפון.

ליה שמטוב: אני חושבת פעמיים.

ליה שמטוב: אני רוצה שהם יהיו אתי, וחושבת פעמיים בגלל שהם צריכים להגיע עם האוטובוס או עם האוטו שלהם עד לנצרת עלית, לקחת אותי, לנסוע עד לקרית שמונה, לעפולה.

ליה שמטוב: הם כן צריכים להיות אתי.

ליה שמטוב: המשכורת שהם מקבלים והחזר הנסיעות שהם מקבלים, זו ממש בושה לבקש מהם להוציא כל כך הרבה הוצאות ביום הזה.

ליה שמטוב: לגבי העיסוק הנוסף – היום כשעוזר פרלמנטרי מבקש מחבר כנסת לעבוד בעבודה נוספת, אז חבר הכנסת שוקל, אם יש ניגוד אינטרסים או אין.

ליה שמטוב: הוא האחראי, הוא המפקח על זה, הוא יודע שהעוזר שלו, נניח בימים ראשון וחמישי, עובד בעבודה נוספת.

ליה שמטוב: הוא מפקח על זה והוא יכול להגיד לו כן או לא.

ליה שמטוב: אם היום נאסור לעבוד עבודה נוספת, ונניח שעוזר פרלמנטרי מחלק עיתונים ב-4:00 בבוקר ומתייצב ב-8:00 או ב-9:00 כמו שצריך, חבר הכנסת לא יודע.

דוד רותם: מה זה לא יודע?

דוד רותם: העוזרים שלי ב-4:00 כבר מתייצבים אצלי.

ליה שמטוב: אז העוזר הפלמנטרי אומר: בסדר, ב-4:00 בבוקר אף אחד לא יתפוס אותי.

ליה שמטוב: ואנחנו נצביע עכשיו, או ביום אחר, על איסור לעבוד בעבודה נוספת והוא כן יעבוד בעבודה נוספת.

ליה שמטוב: מי יהיה אחראי?

ליה שמטוב: לא חבר הכנסת?

ליה שמטוב: זה שהצביע נגד, לא הוא ייתן את הדין וחשבון?

ליה שמטוב: עוד משהו, על התקציב של קשר לבוחר.

ליה שמטוב: נותנים לנו 49,000 שקלים.

ליה שמטוב: בשנה שעברה הייתי שיאנית, היו לי הוצאות של 97,000 שקל והיום, כשפותחים את הגוגל, אז ישר רואים: שמטוב עם 97,000 שקל.

ליה שמטוב: אז אני רוצה להגיד פה לכל החברים מהתקשורת: 47,000 שקל זה מה שמגיע לנו, ויש לי מה לעשות עם זה.

ליה שמטוב: אבל מה קורה אם לפעמים 12,000 שקל עוברים לשנה הבאה?

ליה שמטוב: מה קורה אם חשבוניות על הוצאות שעשית בשנה זו עוברות לשנים אחרות וככה זה מצטבר?

ליה שמטוב: זה קרה אתי, אני לא רוצה שזה יקרה עם חברי הכנסת הנוספים, ומי שיושב פה יודע טוב-טוב על מה אני מדברת.

ליה שמטוב: רציתי להגיד את זה, כי דודו אמר שהוא מחזיר את הכסף.

ליה שמטוב: יש חברי כנסת שכן מוציאים את התקציב של קשר לבוחר.

ליה שמטוב: אלה שתי סוגיות שצריך לדבר עליהן בנפרד, ומגיע לאנשים רטרואקטיבית מ-1 בינואר 2010.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת אילן גילאון, בבקשה.

אילן גילאון: אני לא רוצה לתאר את העבודה של העוזרים.

אילן גילאון: אני יכול לסכם לגבי העוזרים שלי, שהעוזרים שלי עובדים יותר קשה ממני, וגם אני לא עובד כל כך קל.

אילן גילאון: הייתי רוצה שנגביל את הדבר: מהם עוזרים פרלמנטריים?

אילן גילאון: אם, במקרה הזה, חבר הכנסת הוא השר, העוזרים הפרלמנטריים הם המנכ"ל והסמנכ"ל של השר.

אילן גילאון: לכן צריכה להיות איזו רזולוציה שמחברת את הדברים הללו.

אילן גילאון: צדק דודו רותם, שאמר שצריך להתייחס למהות תפקידו של חבר הכנסת ואגב כך לקבוע את תפקידם של העוזרים, שבמקרה הנכון הם עובדים יותר קשה מחבר הכנסת – במקרה שלי.

אילן גילאון: זוהי משרת אמון, אבל יש לה כמה נתוני פתיחה לא טובים.

אילן גילאון: לכן, מעבר לכל דבר נקודתי שמתייחסים אליו כאן – כמה הוא נוסע וכמה הוא עובר – צריך לדבר על כמה עקרונות.

אילן גילאון: א', שאלה משרות אמון והעוזר הבכיר הוא המנכ"ל והעוזר השני הוא הסמנכ"ל של אותו משרד של חבר כנסת.

אילן גילאון: זה צריך להילקח בחשבון כאשר האנשים האלה באים לעבודה.

אילן גילאון: הנושא השני הוא מוביליות יותר גבוהה, ברמה של דף לבוחר וגם ברמה של השכרת המשרד.

אילן גילאון: זאת אומרת, איזושהי תנועה שיכולה להיות כדי לצ'פר את המתנדבים, שחברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ דיברה עליהם.

אילן גילאון: אבל הכי חשוב מכל דבר אחר זה לעגן את מעמדם במעמד של משהו שדומה להם.

אילן גילאון: בתקופה שהם נמצאים כאן הם צריכים להיות מקבילים למשהו שדומה להם.

אילן גילאון: באותה נשימה אני מתנגד בכל תוקף לעיסוק שני.

אילן גילאון: זה מנוגד לכל עיקרון שדיברנו עליו קודם.

אילן גילאון: כמו שאני מתנגד לזה שאנשים יעבדו כאן בחלקי משרה – אני חושב שאם עובדים נכון זה לא דבר אפשרי -  בוודאי שאני מתנגד לעניין, לא רק משום ניגוד האינטרסים אלא משום עיקרון חלוקת העבודה.

אילן גילאון: לכן, פרופסור גרונאו, אני חושב שכך צריך להסתכל על לשכה של חבר כנסת.

אילן גילאון: אני לא עושה את ההשוואות ואת האנלוגיות לארצות-הברית.

אילן גילאון: זה מקום אחר, זו מדינה אחרת,  אבל אני כן רוצה לעשות את האנלוגיות למקום שבו אני חי.

אילן גילאון: לשכה של חבר כנסת זה משרד לכל דבסר ועניין, ומי שמתפעל אותו צריך להיות צמוד.

אילן גילאון: אני מקבל את המשכורת הגבוהה על אף שאני לא עושה את התפקיד הכי קשה בתוך הלשכה שלי, אבל בכל אופן, אני יודע שהפערים בין שר לבין מנכ"ל הם לא כפי שאנחנו מורגלים לקבל אותם היום.

אילן גילאון: לכן, אולי צריך לחשוב בעולם מושגים אחר כשאנחנו מדברים על לשכה של חברי כנסת.

אילן גילאון: אני רוצה להפליג בתיאורים, חבל על הזמן.

אילן גילאון: אנחנו יכולים להפליג על רמת הקושי.

אילן גילאון: זו לא העבודה הכי קשה בעולם, אבל זו בהחלט לא העבודה הכי קלה בעולם, והיא מכובדת.

אילן גילאון: אני יודע שכחברי הכנסת כך גם העוזרים הפרלמנטריים.

אילן גילאון: אני חי בתוך פרופורציות, אני יודע שיש מקומות שבהם אם אתה לא מזיק אתה כבר מועיל, ויש פה צורת חשיבה כזאת.

אילן גילאון: אבל אנחנו צריכים לחשוב ישר: עוזר פרלמנטרי הוא מנכ"ל משרד של חבר כנסת, זה נושא אחד.

אילן גילאון: דבר שני, לדעתי – ויכול להיות שזה לא צריך להיות דווקא לקבוצה הזאת - הם חייבים להיות צמודים לקבוצה בתוך המשק, שהיא פחות או יותר דומה להם או  מקבילה להם בכל שאר התנאים.

אילן גילאון: אם זה בתקופה שהם בכנסת - מקבילים לעובדי הכנסת.

אילן גילאון: לא יכול להיות שהדיון ייפתח כל פעם בצורה אקראית ולא מסודרת.

דוד רותם: עוזרי שרים, שזו גם משרת אמון.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת מוזס, בבקשה.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב ראש, העוזרים כאן בכנסת – אני יכול לדבר על עוזריי לפחות – הם עוזרים לכל ששת ימי המעשה, לא רק ימי המעשה - גם הלילות.

מנחם אליעזר מוזס: הם צמודים לחבר הכנסת 24 שעות.

מנחם אליעזר מוזס: אני אולי מגזים, זה לא כל פעם 24 שעות, לפעמים 18 ולפעמים 20, אבל כל הזמן הם דרוכים לכל טלפון ולכל פנייה ואתם יודעים שחבר כנסת, כמוני על כל פנים, אין שום בעיה להעיר ב-4:00 לפנות או ב-1:00 על מקרה כזה או אחר, כי אנחנו חברי כנסת שמאוד נגישים לציבור.

מנחם אליעזר מוזס: רואים אותי שלוש פעמים ביום בבית הכנסת ובשמונה חתונות כל ערב או בארבע חתונות.

מנחם אליעזר מוזס: העוזרים האלה, מטפלים במאות פניות.

מנחם אליעזר מוזס: אבל מה זה טיפול בפנייה?

מנחם אליעזר מוזס: גם לפנות למטופל, גם לפנות לנוגע בדבר, גם למשרד הנוגע בדבר.

מנחם אליעזר מוזס: כל כך הרבה עבודה שהם עושים, וגם מקצוענים.

מנחם אליעזר מוזס: אם ניקח את העוזרים שלי, הם כבר לפחות 15 שנה בכנסת, וכשאני רואה את ה"לוקש" שלהם וכשאני רואה שמביאים לי את ה"לוקש" שלי – אתם יודעים מה זה "לוקש", תלוש המשכורת - אני משפיל את עיניי מרוב בושה.

מנחם אליעזר מוזס: השכר שלי הוא פי ארבעה מהם, כאשר הם כבר 15 שנה בכנסת ואני רק שנתיים.

דוד רותם: הם גם עובדים.

מנחם אליעזר מוזס: הם עובדים, נכון.

מנחם אליעזר מוזס: הם עובדים מצאת החמה ולא רק עד שקיעת החמה, אלא עד צאת הנשמה.

מנחם אליעזר מוזס: השכר הזה שהם מקבלים הוא שכר לא ראוי.

מנחם אליעזר מוזס: לא הייתי מודע לכך עד שחתמתי אתם על ההסכם, כי הם הרי עובדים שלי.

מנחם אליעזר מוזס: אחרי 15 שנה לקבל כזה שכר?

מנחם אליעזר מוזס: בתים מטופלים עם ילדים, יש כבר שמחתנים ילדים וקשורים לעבודה יום ולילה כאן.

מנחם אליעזר מוזס: איך אפשר להתעלם מזה?

מנחם אליעזר מוזס: לכן, הייתי אומר שכל זמן שלא מקבלים שכר ראוי, לפחות כמו עוזרי שרים.

מנחם אליעזר מוזס: עבדתי פעם במשרד החינוך, בימי המר עליו השלום.

מנחם אליעזר מוזס: למה לא להעלות אותם בדרגה?

מנחם אליעזר מוזס: אני אמור להיות סגן שר החינוך בעוד חודשיים.

מנחם אליעזר מוזס: ראיתי את מצבת השכר, אז אותה עוזרת שעובדת אצלי והיום היא מקבלת 7,000, אז היא תקבל 12,000.

מנחם אליעזר מוזס: מה קורה כאן?

מנחם אליעזר מוזס: אני מקווה שוועדת גרונאו לא קובעת על משרדי הממשלה.

יריב לוין: לא, לא, רק לחברי הכנסת.

יריב לוין: תודה רבה, יעקב אדרי ויסיים – חבר הכנסת אברהם מיכאלי.

מנחם אליעזר מוזס: משפט אחרון.

יריב לוין: בסדר.

מנחם אליעזר מוזס: אני מבקש, כל זמן שהם לא מקבלים שכר ראוי, לא להחיל עליהם את איסור העיסוק הנוסף.

מנחם אליעזר מוזס: היועץ המשפטי דיבר על ניגוד עניינים.

מנחם אליעזר מוזס: אני חושב שחברי הכנסת הם די בוגרים ליידע את העוזרים, בפרט את העוזרים החדשים – כי הוותיקים יודעים בדיוק מה ניגוד עניינים ומה לא.

מנחם אליעזר מוזס: תודה רבה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת אדרי ויסיים – חבר הכנסת מיכאלי, כדי שנוכל להתכנס להחלטה.

יעקב אדרי: אדוני היושב ראש, אני שמח שנקלעתי לאזור כי אני עוסק בנושא הזה אתך מתחילת הקדנציה וגם בקדנציה הקודמת.

יעקב אדרי: דיברתי לא מזמן עם חשב הכנסת בנושא הזה כי אני חושב שמה שקורה עם העוזרים, אומנם תוקן בשנים האחרונות, אבל בכל זאת עדיין נראה לא טוב וזה צורם.

יעקב אדרי: העבודה של העוזרים, תיאר את זה הרב מוזס בדרך המיוחדת שלו, היא מסביב לשעון: הם נהגים, הם עוזרים, עם כל המשמעויות, לפעמים גם הלא כל כך מחמיאות למשפט הזה.

יעקב אדרי: אני חושב שהגיע הזמן להסדיר את העניין הזה.

יעקב אדרי: חבל שלא יכולתי להופיע בפני הפרופסור המכובד שהגיש לנו את זה.

יעקב אדרי: הנושא של הזכויות שלהם הוא לפעמים יותר חשוב מהמשכורת עצמה.

יעקב אדרי: להוסיף עוד משהו במשכורת זה טוב, זה נחמד, אבל הזכויות הבסיסיות שלהם, אני חושב שהן נפגעות, אם כי תיקנו חלק מהדברים.

יעקב אדרי: 5% זה מכובד, אבל כאשר בוחנים את השכר שלהם, בשורה התחתונה  - איך אומר הרב מוזס?

יעקב אדרי: כשרואים את ה"לוקש" אז רואים איזה לוקש הם אוכלים.

יעקב אדרי: אני חושב שהגיע הזמן להסדיר את זה.

יעקב אדרי: מותר לי לחלוק על הפרופסור המכובד.

יעקב אדרי: אני חושב שזה לא מספיק, וצריך להגיד את הדברים בקול רם.

יעקב אדרי: בנושא של ניגוד העניינים - צריך להגדיר את הדברים.

יעקב אדרי: ברור שאסור שיהיה ניגוד עניינים.

יעקב אדרי: עם השכר הכל כך נמוך הזה להגיד להם גם שלא יעשו עבודה אחרת, כמובן באישור חבר הכנסת, זה נראה לי לא נכון.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אחרון הדוברים - חבר הכנסת מיכאלי.

יריב לוין: לאחריו אאפשר לפרופסור גרונאו להתייחס, ליועץ המשפטי אחריו בכמה מילות הבהרה, ואז נתכנס להחלטה ולהצבעות.

יריב לוין: בבקשה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, אני חושב שיש מנהג קלוקל בכנסת שנושאים חשובים – וזה נושאים שונים - לא מובאים לדיון, ודיברנו על זה בוועדת הכנסת כמה פעמים.

אברהם מיכאלי: לפחות בקדנציה שלך אתה קשוב לזה.

אברהם מיכאלי: יש נושאים שלא מגיעים לדיון עד שזה לא מתפוצץ יום אחד, עד שהעוזרים לא מכריזים שביתה כמעט, עד שלא מתארגנים עם ההסתדרות עד שלא עושים סנקציות כאלה ואחרות.

אברהם מיכאלי: לדעתי זה מוריד מכבודה של הכנסת, קודם כול.

אברהם מיכאלי: אני מתחבר לדברים של חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ במשהו, שאולי לא נעים לנו לדבר עליו כל הזמן, אבל אם לא נדאג אנחנו לכבודנו אף אחד לא ידאג לנו.

אברהם מיכאלי: אנחנו כל הזמן נמצאים פה על תנאי.

אברהם מיכאלי: לא עוזר שיש לנו בחירות ובבחירות אנחנו על תנאי, כל יום שאנחנו נמצאים פה אנחנו תחת כותרות תקשורתיות כאלה או אחרת וכל החלטה שלא נקבל בכנסת, בתחום זה או בתחום אחר, אנחנו חוששים כל הזמן מה יגידו, מה יגידו ומה יגידו.

אברהם מיכאלי: אם אנחנו חוששים לשים דברים, נוקבים ככל שיהיו, אני חושב שאין גוף שראוי לדון בזה יותר מאשר חברי הכנסת.

אברהם מיכאלי: אם חברי הכנסת לא יודעים לקבל החלטות נוקבות, שום ועדה ציבורית לא יותר קדושה מאתנו.

אברהם מיכאלי: אני מעיר את זה כהערה כללית, שאנחנו מגיעים לדיון הזה באקראי, על מעמד של חברי הכנסת, ואז אנחנו משליכים מזה לכל מיני דברים אחרים, ודיברנו לא מזמן על שליחויות שחברי כנסת עושים בחוץ לארץ, איך אנחנו נראים, וכל מיני דברים כאלה או אחרים.

אברהם מיכאלי: אני חושב שאין ספק שמעמדו של עוזר פרלמנטרי בכנסת זה משהו מיוחד.

אברהם מיכאלי: אילן הזכיר קודם - זו באמת משרת אמון.

אברהם מיכאלי: אנחנו בוחרים אותם, אף אחד לא כופה עלינו אף עוזר פרלמנטרי ואנחנו, כחברי כנסת, רוצים לעבוד ברמה הראויה, שנוכל להגיד לציבור: עשינו את שלנו.

אברהם מיכאלי: אני אומר לכם בכאב לב, לא כל העוזרים פה הם במעמד הראוי להיות עוזרים, מה לעשות.

אברהם מיכאלי: אבל מה?

אברהם מיכאלי: השכר מגביל אותנו.

אברהם מיכאלי: אני לא יכול להביא לפה עוזר ברמה של מנכ"ל כי ב-5,000 שקל הוא לא יעבוד.

אברהם מיכאלי: אני אומר לכם רבותיי, זה פוגם בעבודה שלנו.

אברהם מיכאלי: מי שבא מהשוק הפרטי יודע מה זה לנהל משרד עורכי דין.

אברהם מיכאלי: אתה יודע איך אתה בוחר שם עורך דין, איך אתה בוחר בפינצטה עורך דין שאתה יכול לסמוך עליו ולשלוח אותו לבית המשפט שייצג אותך.

אברהם מיכאלי: פה צריך לקחת עוזר שאתה סומך עליו שיכין לך הצעת חוק, שלא תתבייש בה מחר, שלא יתקפו אותך מחר.

אברהם מיכאלי: לצערנו, אנשים כאלה לא מסכימים לבוא.

אברהם מיכאלי: מי יבוא לעבוד פה בשביל 5,000 או 7,000 או 8,000 שקל?

אברהם מיכאלי: זה נושא של משפטים, שאנחנו אמונים פה לחוקק חוקים, ושל דברים נוספים.

אברהם מיכאלי: למשל, נושאים כלכליים.

אברהם מיכאלי: לאיזה חבר כנסת יש יועץ כלכלי.

אברהם מיכאלי: ברוך השם שיש לנו את הממ"מ, אבל הממ"מ לא יכול לתת לנו את השירותים ככל שאנחנו רוצים.

אברהם מיכאלי: לכן, אין ספק שהגיע הזמן, אולי דרך אגב של העלאת השכר, יום אחד לשים על שולחן הכנסת מה נדרש מעוזר פרלמנטרי, שאם מחר נעסיק מישהו נוכל להגיד לו: אדוני, אתה לא עומד בקריטריונים האלה.

אברהם מיכאלי: אם נשלם לך את השכר הראוי הזה אתה צריך לעמוד בזה, ולא להרגיש כל הזמן בלב שאנחנו עושקים אותו.

אברהם מיכאלי: מתנדבים הזכירו פה.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לראות כמה חברי כנסת מעסיקים פה מתנדבים, כי אין מתנדבים, כי הכנסת אסרה להעסיק מתנדבים.

קריאות: - -

אברהם מיכאלי: רבותיי, אין היום מתנדבים.

אברהם מיכאלי: בתנאים שהכנסת קבעה אין היום מתנדבים.

אברהם מיכאלי: אני כל יום פונה לממ"מ לקבל.

אברהם מיכאלי: אין להם.

אברהם מיכאלי: רבותיי, תציגו פה תמונה אמיתית.

אברהם מיכאלי: בגלל שאין לנו מתנדבים אנחנו לא יכולים לעשות את העבודה כמו שצריך, כי עוזר או שני עוזרים לא יכולים להשתלט על העבודה הרבה שיש לחבר כנסת.

אברהם מיכאלי: לכן אני אומר: שכר ראוי חייב להיות.

אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים באמת לשבת על המדוכה הזאת בצורה הרבה יותר מהותית, אבל יחד עם הזכויות יש גם חובות.

אברהם מיכאלי: שעוזר יידע מה נדרש כל יום ולא לארגן לנו כל היום פוצ'ים וכל מיני הפגנות.

אברהם מיכאלי: עכשיו לגבי ניגוד אינטרסים – אני מסכים עם איל.

אברהם מיכאלי: לא יכול להיות שעוזר יעבוד פה ויהיה לו ניגוד אינטרסים.

אברהם מיכאלי: רבותיי, אתם מתביישים להגיד, יש בכנסת ברוך השם מספיק לוביסטים.

אברהם מיכאלי: אתם לא שמים לב אולי כמה הלוביסטים האלה, כמו עלוקות, יושבים על העוזרים.

אברהם מיכאלי: יש כמה עוזרים – הגיעו אליי תלונות – שהם מתפתים להיות מין לוביסט בכנסת, מה לעשות?

איילת השחר: כי לוביסט מקבל יותר.

אברהם מיכאלי: כי מבטיחים לו: אל תדאג, אם יזרקו אותך מהכנסת תוכל לעבוד אצלנו.

אברהם מיכאלי: ראינו כמה עוזרים פרלמנטריים שעברו להיות לוביסטים אחר כך.

אברהם מיכאלי: זה דבר שאסור.

דוד רותם: יש כל מיני לוביסטים.

אברהם מיכאלי: אבל יש הבדל בין זה שהיום הוא בא לעוזר הספציפי הזה ואומר לו: אתה עכשיו מקושר פה.

אברהם מיכאלי: אל תדאג, את ההשלמות אעשה לך בדרך כזאת או אחרת.

אברהם מיכאלי: הדבר הזה חמור ביותר וצריך לעשות על זה מעקב, אנחנו כחברי כנסת, שזה לא יקרה.

אברהם מיכאלי: אבל הכלל שצריך להיות פה, שלעוזר לא תהיה עבודה נוספת - - - אני יכול לסייג.

אברהם מיכאלי: גם על שרים אסרו.

אברהם מיכאלי: אסור שיהיו להם עסקים משפחתיים כאלה או אחרים שיש לו שם מניה.

אברהם מיכאלי: זה לא עיסוק נוסף - - -

איל ינון: אנחנו לא מדבירם על הדברים האלה.

אברהם מיכאלי: זה מה שאני אומר.

אברהם מיכאלי: לפעמים כשאומרים ניגוד אינטרסים, צריך להגדיר מה כן ומה לא.

אברהם מיכאלי: אבל לעסוק בעבודה נוספת או להיות מוטרד בגלל שאין לו פה מספיק משכורת ולעבוד עבודה אחרת, בוודאי זה חמור ביותר ואסור שניתן לזה.

אברהם מיכאלי: לכן הבקשה שלי, שנגדיל להם את השכר בצורה ראויה.

אברהם מיכאלי: יחד עם זאת, נדרוש מהם את החובות שאנחנו  מצפים מהם.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: פרופסור גרונאו, ההתיחסות שלך, לאחר מכן – איל, ואבקש לעבור לסיכום והצבעות.

ראובן גרונאו: לעניין היקף העבודה של העוזרים, המומחים היחידים הם חברי הכנסת עצמם.

ראובן גרונאו: על כן אני מבקש מהישיבה החשובה הזאת שתחליט האם העוזרים הם אנשים שעובדים שישה ימים, וחס וחלילה גם שוברי שבת, 12- 18 שעות ביום או, כפי שנאמר פה, הם עובדים שלושה ימים בשבוע ובשלושת הימים האחרים יעשו כל עבודה נוספת שתכבד אותם.

דוד רותם: מי עובד שלושה ימים בשבוע?

יריב לוין: לא מתווכחים עכשיו עם פרופסור גרונאו.

ראובן גרונאו: שמעתי שתי גרסאות בשולחן הזה.

ראובן גרונאו: אני לא מסוגל לשפוט ביניהן, אתם תבהירו לי את הדברים ואז אדע.

ראובן גרונאו: לגבי עניין השכר - הייתי פרופסור לכלכלה במשך 30 שנה ומומחיותי היא כלכלת עבודה, ועל כל אני מסתכל על המספרים.

ראובן גרונאו: השכר במגזר הציבורי, בגלל הקפאות שהיו בשנת ב-2009, עלה מאז 2006 ב-4.7% אנחנו המלצנו על העלאה של 5%.

ראובן גרונאו: בהסכם שאמור להתפרש על השנתיים הקרובות הובטחה לעובדים תוספת נוספת של 6%, שגם אנחנו כללנו פה.

ראובן גרונאו: כל כן אנחנו, לעניין זה, ניסינו לשמר את שכרם של העוזרים הפרלמנטריים בדיוק כפי שהיה ב-2005 לאחר עדכונו ב-2006.

ראובן גרונאו: אני חוזר ואומר: היינו פה בישיבה ב-2005.

ראובן גרונאו: אני לא בטוח שהיו רבים - - -

אלון-לי גרין: זה מתעלם מתנאים של שחיקת שכר וזה מתעלם - - -

יריב לוין: רבותיי, לא מפריעים לפרופסור גרונאו עכשיו.

ראובן גרונאו: היינו פה ב-2005 וההתאמות נעשו על-ידי חברי הכנסת עצמם.

ראובן גרונאו: הם התאימו את השכר כדי שיתאים לכל הקבוצות האחרות בהן דובר.

ראובן גרונאו: כפי שציינתי, היום מקבל העוזר הפרלמנטרי אחרי עשר שנים שכר שהוא ב-25% יותר גבוה מהשכר שמקבל העובד בכנסת הזאת, ביחידת המידע.

דוד רותם: מה עם שעות נוספות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - -

יריב לוין: רבותיי, אתם לא מפריעים לו.

יריב לוין: פשוט מאוד.

יעקב אדרי: אחרי כמה שנים - - - ?

יריב לוין: מספיק, אני מבקש.

יריב לוין: אני מבקש לאפשר לפרופסור גרונאו לדבר ולהציג את הדברים.

יריב לוין: בבקשה.

ראובן גרונאו: מאחר שדבריו של חבר הכנסת חנין היו מקובלים עלינו עוד לפני שנבחר לכנסת, אנחנו המלצנו שתוספת הוותק של העוזר הפרלמנטרי תהיה 4% בשמונה עד עשר השנים הראשונות.

קריאה: - - -

יריב לוין: הבא שיפריע ייצא החוצה.

יריב לוין: לא תהיה לי ברירה.

ראובן גרונאו: דהיינו, הוא מקבל תוספת ותק שהיא ב-2% יותר גבוהה מכל עובד מדינה אחר.

ראובן גרונאו: דהיינו מאז 2006 הייתה לו תוספת שכר, מעבר למקביל לו בשירות המדינה, של 8%.

אילן גילאון: מי המקביל לו במגזר הציבורי?

אילן גילאון: כשאתה מדבר על אחוזים זה בסדר גמור.

אילן גילאון: השאלה מה הבסיס לדברים האלה.

ראובן גרונאו: המקביל לו איננו מנכ"ל משרד האוצר.

ראובן גרונאו: המקביל לו הוא הרפרנט באגף התקציבים, שנמצא בדרגות המקבילות.

ראובן גרונאו: דהיינו, לא ממונה באגף התקציבים אלא רפרנט באגף התקציבים.

ראובן גרונאו: הרפרנט הזה נבחר במכרז, עומד בספציפיקציות, עובד שמונה שעות ביממה שהוא חותם עליהן, וזה שכרו.

יעקב אדרי: אבל אם הוא עושה שעות נוספות - - -

יריב לוין: חבר הכנסת אדרי, האמן לי שבדברי הסיכום שלי, יש לי הרגשה שאכוון לדעתך גם.

יעקב אדרי: אתה יודע מה, אז אני ממש מתוח.

יריב לוין: תן לפרופסור גרונאו, כי לא אוכל לכוון לדעתך אם לא אדע מה ההסבר של פרופסור גרונאו ולהתייחס אליו.

יעקב אדרי: מותר לנו גם לחלוק עליו.

יעקב אדרי: באמת.

ראובן גרונאו: מותר לחלוק על כל דבר, אבל - - -

יעקב אדרי: אני מסתכל על המספרים.

יעקב אדרי: גם עליך.

אילן גילאון: הרפרנט הוא המקביל לו.

יריב לוין: הבנו את המצב.

יריב לוין: הבנו הכול.

יריב לוין: תנו לפרופסור גרונאו לסיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שחושב פרופסור גרונאו.

יריב לוין: כולנו מבינים, תאמינו לי.

יריב לוין: אין מה להפריע לו, הוא מסביר את הדברים והכול ברור.

ראובן גרונאו: אלה העובדות.

ראובן גרונאו: תוספת האש"ל והנסיעות הגלומה בשכרו של אדם שמשרת במשרת אמון במשרדו של מנכ"ל או שר היא 470 שקל.

ראובן גרונאו: באגף התקציבים תוספת האש"ל והנסיעה, בדרגה מקבילה – שוב, לא מנכ"ל - היא 430 שקל.

ראובן גרונאו: הממ"מ, פה בבניין הזה, מקבל 900 שקל.

ראובן גרונאו: העוזר הפרלמנטרי מקבל 1,650 שקל.

קריאה: אולי אחזיר כסף.

יריב לוין: מה אתה רוצה, שאוציא אותך?

יריב לוין: תפסיק להפריע.

ראובן גרונאו: אני מזכיר לכם, השכר הממוצע במשק הוא 8,000 שקלים.

ראובן גרונאו: כמובן, ניתן לתת להם שכר מנכ"לים.

יעקב אדרי: לא ביקשנו את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא ביקשנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ניסינו להסביר לך מה הם עושים, מה התפקיד בעצם.

יעקב אדרי: לא שמעת מאתנו שכר מנכ"לים.

ראובן גרונאו: השכר שקבענו נראה לנו שכר הולם - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: התפקיד - - -

יריב לוין: רבותיי, הבנו.

יריב לוין: אין טעם להתווכח.

ראובן גרונאו: השכר הולם לסביבה שבה הוא פועל.

ראובן גרונאו: אלה העובדות.

ראובן גרונאו: אתם יכולים להצביע כפי שתרצו, אבל אלה העובדות.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: איל, בקצרה אם אפשר, כי אני רוצה לעבור לסיכום.

איל ינון: כמה הבהרות בקצרה.

איל ינון: אחד, להבהיר שלא ביקשנו, לא בחוות הדעת ולא בדברים שבעל-פה שאמרתי פה, שהעוזרים יפנו אלינו בעניין זה, אלא חשבנו שנכון להסדיר את זה עם חברי הכנסת שיבקשו את חוות דעת הלשכה המשפטית בעניין העיסוק הנוסף.

איל ינון: עוד פעם, בהיבט ניגוד העניינים ולא בהיבט השעות.

איל ינון: לדבריו של חבר הכנסת אלקין, אני רוצה לציין שמניסיוני, וזה ניסיון שהוא כמעט יומיומי, ואני אומר את זה גם כיועץ המשפטי של ועדת האתיקה, לא תמיד חברי הכנסת – ואני מדבר על חברי כנסת תמי לב, שבאמת ובתמים הם לא יודעים לאבחן כל פעם את ניגוד העניינים הפוטנציאלי.

יעקב אדרי: סליחה, הוצאתם את זה בכתב?

איל ינון: כן, יש מכתב בפני הוועדה.

איל ינון: בתום לב הם עלולים להיכשל.

איל ינון: לא ברור לי איזה אינטרס יש להם לקחת אחריות על עצמם ולפגוע בשמם ובתדמיתם עקב העניין הזה, כאשר אנחנו מציעים להם את מה שאנחנו מציעים להם ביומיום של העבודה שלנו אתם, בעיקר בוועדת האתיקה אבל גם מחוץ לוועדת האתיקה, לסייע להם בעניין הזה.

איל ינון: אני חושב שזאת חובתנו, ואת זה ביקשנו לעשות.

איל ינון: לבסוף, אני אומר בצער רב, שהדברים של נציג העוזרים בעניין הזה גרמו לי גם לצער וגם לדאגה עמוקה.

איל ינון: הדוגמאות שניתנו הן ילדותיות, ואני אומר את זה בלשון המעטה, ומעידות על חוסר הבנה מוחלט של המטריה.

איל ינון: הדבר הזה הוא מדאיג ביותר, כי אם זאת ההבנה ואם אלה הדברים שמייצגים את כלל העוזרים - - -

אילן גילאון: על מה?

איל ינון: אסביר.

איל ינון: נפגשתי עם ועד העוזרים הפרלמנטריים, שכלל אנשים אחרים שלא נמצאים פה עכשיו.

איל ינון: הם לא הביעו שום נימוק מהנימוקים שהעלה פה נציג העוזרים אלא להיפך, תמכו בעניין הזה.

איל ינון: כמו שאמרתי, אני גם לא יכול להבין איזה אינטרס יש לעוזרים הפרלמנטריים, שמבקשים להגביר את המעמד שלהם, להעצים אותו, לטעון בריש גלי שהם בעד עיסוק בניגוד עניינים חמור.

איל ינון: אני חושב שאלה אמירות שערורייתית, שאני מצטער מאוד שהן נאמרו פה.

איל ינון: אני חושב שזו טעות קשה, טקטית ואסטרטגית, של ועד העובדים.

איל ינון: אני חושב שלהם היה אינטרס ראשון, בלי קשר לסוגיית השכר, להסדיר את סוגיית העניינים, כי ניגוד העניינים משליך גם על מעמדם וגם על מעמד חברי הכנסת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קשור?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - -

איל ינון: אני רוצה לסיים במילה אחת.

איל ינון: כתבתי את זה בחוות הדעת, וגם את זה ועד העוזרים ניסה לעוות.

איל ינון: "קיימים עיסוקים רבים שאינם יוצרים כל בעייתיות.

איל ינון: כך, בדרך כלל, עיסוק נוסף במסגרת אקדמית כמרצה או עוזר מחקר, מתרגל; כך עיסוקים בתחום הפוליטי, כגון פעילות מפלגתית או ציבורית".

איל ינון: מישהו זרק ברמן – כל הדברים האלה, ברור שמדובר בעבודות שאין בהן חשש של ניגוד עניינים ולא על כך מדובר.

איל ינון: אבל אם למשל בא אליי חבר כנסת שהוא חבר בוועדת הכלכלה ואומר לי שהציעו לעוזר שלו להיות חבר בדירקטוריון של הרשות השניה.

איל ינון: מצד אחד, הוא כנראה מבין שיש כאן פוטנציאל לניגוד עניינים ולכן הוא כנראה בא אליי.

איל ינון: מצד שני, הפיתוי הוא גדול, כי לפעמים יש אינטרס לחבר הכנסת שהעוזר שלו יהיה דירקטור ברשות השניה.

איל ינון: לכן אני אומר לכם ומזהיר אתכם - וזו חובתי - גם אתכם העוזרים שכנראה לא מבינים על מה מדובר, לפי דברי הנציג שלכם, וגם את חברי הכנסת, להימנע מהמצב הזה ולא לקחת אחריות עליו, כי מניסיוני לא טוב שתיקחו אחריות עליו.

איל ינון: תודה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: רבותיי, אני רוצה לעבור לשלב הסיכומים ועל-פי הלכי הרוח והדברים ששמענו כאן לומר כמה דברים, שאני מקווה שנוכל להתכנס אליהם.

יוסי גילאור: אני מבקש להוסיף כמה מילים על דבריו של פרופסור גרונאו.

יריב לוין: בבקשה.

יוסי גילאור: רבותיי, אני מכהן כבר תקופה לא מעטה בוועדה הציבורית הזו.

יוסי גילאור: מעולם לא נתקלתי בדיון כה סוער וכה לא ענייני.

יוסי גילאור: יש פרפראזה באנגליה שהפרלמנט זכאי לעשות הכול -  להפוך גבר לאישה ואישה לגבר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא ענייני?

יריב לוין: אל תפריעו לו.

יריב לוין: הוא זכאי לדעתו.

יוסי גילאור: בהחלט, גם אתם זכאים – ועדת הכנסת – וגם הפרלמנט זכאי לעשות ככל שימצא לנכון.

יוסי גילאור: אבל אתם שוכחים דבר אחד, ופה אני שומע פגיעות אל השליח ודברים שלא עולים בטעם טוב, שנשמע אפילו מחבר כנסת.

יוסי גילאור: אנחנו מונינו על-פי חוק, והחוק הזה אומר שאנחנו צריכים לשמש בתפקיד -  להמליץ בדבר שכר ותשלומים.

יוסי גילאור: זה הוא תפקידנו.

יוסי גילאור: אם זה נחוץ או לא נחוץ - זכותכם המלאה, כחברי כנסת, גם לשנות את החוק.

יוסי גילאור: אתם רשאים גם לשנות את החוק הזה, לא צריך ועדה ציבורית בכלל.

יוסי גילאור: תחליטו מה שתחליטו, העם ישפוט אחר כך, לא אנחנו.

יוסי גילאור: אנחנו לא הכיסוי או עלה התאנה.

יוסי גילאור: אנחנו עושים את זה על מנת שזה יעמוד גם באמות מידה ובקנה מדיה, שלעניות דעתנו היא ציבורית.

יוסי גילאור: למה אמרתי שהדיון הזה לא היה כל כך ענייני?

יוסי גילאור: מצד אחד, שמעתי מרוב הדוברים פה שהעוזרים הפרלמנטריים עובדים שעות ארוכות ואין להם זמן לנשום.

יוסי גילאור: יכול להיות שזה בהחלט נכון, אז אם כך, איך אפשר באותה נשימה לדבר על עיסוקים נוספים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה מערבבים את זה?

יוסי גילאור: מה שמדהים אותי ביותר זה שההמלצות שלנו היו מונחות על השולחן לפניכם שבועות ארוכים.

יוסי גילאור: לא שמעתי מאף חבר כנסת מהדוברים כאן שהעלה או כתב איזו הסתייגות קודמת, שאולי הייתה נותנת לנו לחשוב פעם נוספת או להרהר פעם נוספת.

יעקב אדרי: ראיתי את זה רק היום, אני מצטער.

יוסי גילאור: שום דבר.

יוסי גילאור: זה הונח על השולחן כדי לבוא פה ולומר דברים.

יריב לוין: זה הונח על השולחן.

אברהם מיכאלי: עורך דין גילאור, זה אומר שחברי הכנסת לא מגיעים לחומר לפני דיון.

יריב לוין: זה הונח על שולחן הכנסת.

יריב לוין: חבר הכנסת מוזס, אני לא אחראי למי שקורא ולא קורא את החומר.

יריב לוין: זה הונח על שולחן הכנסת.

יריב לוין: אלה העובדות ואי אפשר להתעלם מהן.

ליה שמטוב: נשלח מכתב ליושב ראש הוועדה.

יריב לוין: רבותיי, אנא תאפשרו לו לסיים.

יריב לוין: בסוף לא נגיע להחלטה כי אנחנו מוכרחים לסיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם היו לנו יותר עוזרים היינו רואים את זה אולי.

יוסי גילאור: לסיכום אומר שאני מצטער נורא על צורת ההתבטאות פה, שהיא רחוקה מאוד מהעובדות.

יוסי גילאור: תודה.

יריב לוין: רבותיי, אני מבקש עכשיו לסכם ואנא תהיו אתי, כדי שנוכל לסיים את הדברים.

יריב לוין: פרופסור גרונאו ועורך דין גילאור, ואם תוכלו להעביר את רוח הדברים גם לרואה חשבון דורון, לי אין שום ספק שאתם גם מכבדים את הכנסת וגם באים מתוך גישה קונסטרוקטיבית לעשות עבודה נאמנה לטובת, קודם כול הבית הזה, בצורה הנכונה והטובה ביותר.

יריב לוין: יחד עם זאת, לא הייתי מופתע מהלכי הרוח ששמעתי כאן, כי נדמה לי ששמעתם גם ממני בכמה מקרים דברים, אולי בניסוחים אחרים, אבל ברוח די דומה.

יריב לוין: יש תחושה של פער מאוד גדול בין האופן שבו הדברים נראים מכאן לבין האופן שבו הדברים נראים מהמקום שבו אתם יושבים.

יריב לוין: הזה מתבטא בכמה מישורים.

יריב לוין: בעיניי, המישור הראשון הוא המישור של נוסח ואופן עריכת חוות הדעת עוד אפילו טרם הכניסה לעניין תוכנה.

יריב לוין: אני מודה ומתוודה שכשאני מסתכל על חוות הדעת בנוגע לעדכון שכר העוזרים הפרלמנטריים אני מבין שאני חותמת גומי, כי אם אני אמור לבחון אותה באופן אמיתי אין לי שום כלים ושום יכולת.

יריב לוין: כאשר אומרים לי שלאור עליות המחירים והשכר במשק והשינויים הצפויים בשנים הקרובות ממליצה הוועדה – אז מה אני יכול לעשות עם זה?

יריב לוין: אני לא יודע מה היו עליות המחירים, אין לי כאן לא נתונים, לא התייחסות, לא ניתוח שלהם, לא הקבלה.

יריב לוין: למדנו כאן שאתם מקבילים את העוזרים לעובדים במרכז המחקר והמידע.

יריב לוין: גם הנתונים שלהם, אומר לנו החשב: לי אין אותם, לא יכול להציג אותם בפניכם כרגע, הם בוודאי לא נמצאים כאן כחלק מהמרכיב של חוות הדעת.

יריב לוין: לא ברור ולא הוסבר למה, למשל, לא להקביל לדוברים שזה עתה הגיעו הנה ושכרם נמצא בכלל בסולם אחר?

יריב לוין: למה לא להקביל לגורמים אחרים, כפי שהציע חבר הכנסת גילאון?

יריב לוין: אין שום התייחסות שמאפשרת לנו להבין את הדברים, וכפועל יוצא גם לקיים מה שאתה קורא דיון ענייני, כי לא ניתן כך.

יריב לוין: פשוט לא ניתן.

יריב לוין: הדבר הזה, לצערי, מתווסף לעניין נוסף שמפריע לי ואמרתי אותו לכם בשיחות פרטיות, ואני אומר אותו גם בפורום הזה, של הוועדה.

יריב לוין: הוועדה היא ועדה ממליצה.

יריב לוין: יש לי יותר מדי פעמים את הרושם שהיא עברה כמעט לנהל את העניין.

יריב לוין: אני חושב שלהגיש שתי חוות דעת ולומר שהן קשורות והן מוגשות יחד זה לגמרי לגיטימי.

יריב לוין: לכתוב שהן מוגשות כדי שיובאו לדיון באותו מועד זה כבר אומר שרוצים להחליף אותי.

יריב לוין: עם כל הכבוד, האם הן יובאו לדיון באותו מועד או לא יובאו לדיון באותו מועד, זו עדיין – אני מקווה – אמורה להיות החלטה של יושב ראש הוועדה.

יריב לוין: לא רציתי לייצר בעניין הזה מחלוקת מיותרת על עניין שהוא שנוגע לסדרי הדיון ולא למהות, אבל אני מוכרח לומר לכם שגם זה מצטרף לאיזושהי תחושה של חוסר נחת, שחלק מהאנשים התבטאו כאן אותי בצורה פחות עדינה ממני, אבל התחושה היא תחושה כזאת והיא תחושה קיימת.

יריב לוין: היא כמובן מצטרפת לאירוע – ואני יכול לעדכן כאן את חברי הכנסת, כי לא כולם יודעים - שנמנעתי מלהביא לכאן המלצה של הוועדה בסוגיית עדכון שכר חברי הכנסת.

יריב לוין: הרי הייתה הקפאה של השכר ב-2008, החלטה שהתקבלה כהחלטה זמנית בשעתו.

יריב לוין: נשאלה השאלה האם ההקפאה הזו חלה מכאן וקדימה או שצריך לעדכן את השכר על-פיה.

יריב לוין: קיבלתי, לצערי, שתי חוות דעת מהוועדה.

יריב לוין: חוות דעת אחת של רוב חברי הוועדה וחוות דעת מיעוט של אחד החברים האחרים, לצערי, גם נתמכת בפרסומים כאלה ואחרים בעיתונות, כמקורות וראיות לביסוס אותה חוות דעת.

יריב לוין: מצאתי לנכון שלא להביא את העניין לדיון משום שאינני חושב שבצורה הזאת אנחנו יכולים לקיים דיון.

יריב לוין: אתם אמונים על ההמלצה, על הניסוח ועל הארת פניהם של חברי הכנסת דאז מה המשמעות של ההחלטה שלהם, בוודאי בשאלה כל כך מהותית, האם היא חלה לשנים קדימה או לא.

יריב לוין: הדבר הזה גם הוא לא קרה כנראה, כי עובדה שהמחלוקת קיימת אפילו בתוך הוועדה עצמה.

יריב לוין: אני רוצה לומר לכם, מתוך נקודת מוצא שברור לי לגמרי שאין כאן לא כוונות רעות, לא חוסר כבוד כלפי הכנסת ולא משהו מן הסוג הזה, אני חושב שצריך לעשות חשיבה איך אנחנו מביאים את הדברים למקום יותר טוב כי נדמה לי שהתחושות כאן הן תחושות רחבות וחוצות מחנות, ולא שמעתי תחושה אחרת.

יריב לוין: עכשיו אומר כמה דברים לגופו של העניין.

יריב לוין: יש שאלה גדולה האם באמת חברי הכנסת הם כמנהלי מחלקות באגף התקציבים, ואז נקביל את הרפרנטים שעובדים באותם אגפים לעוזרים הפרלמנטריים.

יריב לוין: יכול להיות שזה המצב – אני לא בטוח.

יריב לוין: אני אומר שוב, קביעה כזו היא קביעה רבת משמעות.

יריב לוין: אני חושב שהיא בוודאי מחייבת התייחסות, היא מחייבת הסבר, היא טעונה הבנה למה דווקא לאגף ההוא ולא למקום אחר.

יריב לוין: אני חושב שיכול להיות שאם יהיה הסבר כזה גם נשתכנע.

יריב לוין: אולי באמת כמונו כראשי המחלקות באגף התקציבים.

יריב לוין: אני לא בטוח שזו ההקבלה הנכונה, אני בכלל לא בטוח שאפשר להקביל את חברי הכנסת באופן ישיר לאיזשהו נושא תפקיד.

יריב לוין: הדברים הם מורכבים, הם לא דומים.

יריב לוין: גם משרתו של העוזר הפרלמנטרי היא דבר שאין דומה לו במקומות אחרים.

יריב לוין: אולי הדומה היחיד הוא משרה של עוזר שר, במובנים מסוימים.

יריב לוין: אגיד יותר מזה.

יריב לוין: יכול להיות שצריך לעשות בכלל חשיבה מחדש.

יריב לוין: אולי העוזרים הפרלמנטריים צריכים להיות עובדי מדינה באופן מסודר, להפסיק את ההסדר הזה, שבעיניי הוא מוזר לחלוטין, שהם חותמים אתי על הסכם שאני לא יכול לקבוע לא את תנאיו, אינני שולט בתשלומים, אינני משלם, אינני עושה הרבה מאוד דברים שבאופן רגיל, כמעסיק, אני אמור להיות צד להם.

יריב לוין: הגיע הזמן לעשות דיון ולבדוק את הדברים.

יריב לוין: אני חושב שאי-אפשר לנתק בין הדברים.

יריב לוין: זה לא רק שכר, אלא זה שכר בקונטקסט כולל, שהוא קונטקסט יותר רחב.

יריב לוין: אני רוצה להתייחס בקצרה גם לסוגיה של חוות הדעת בנושא של איסור עיסוק נוסף.

יריב לוין: קודם כול, צריך לומר ברחל בתך הקטנה: יש כאן הרעת תנאים ביחס למצב הקיים, כי גם אם זו הייתה נקודת המוצא תמיד, בפועל המציאות היא אחרת.

יריב לוין: יש כאן שינוי של המציאות.

יריב לוין: אז אפשר לומר שלמרות שינוי המציאות אנחנו לא חושבים שיש לעשות תיקון מעבר לכך.

יריב לוין: זה לגיטימי, אבל זה צריך להיות כתוב.

יריב לוין: אני חושב שלהגיד: לא, זה לא שינוי מציאות – אני לא רואה איך אפשר להתייחס לזה.

יריב לוין: אני לא מכיר שום מקום במשק שבו היו מקבלים החלטה מן הסוג הזה ובזה זה היה נגמר, ללא שום תקופת מעבר שמאפשרת לאנשים שכרגע נמצאים בתפקיד מסוים ועושים איזושהי עשייה לשבת עם עצמם ולקבל החלטה אם הם נשארים כאן, אם הם עוברים לשם, אם הם עושים שינוי כזה או אחר.

יריב לוין: אני גם רואה בניסוח של ההחלטה הזו בעיה קשה בהתערבות בתוך לשכתו של חבר הכנסת, שזה דבר מסוכן מאוד.

יריב לוין: המעקב והקביעה כמה שעות הוא עובד והאם העיסוק הנוסף שלו הוא כן במסגרת שעות שנכנסת למערכת הזאת או לא במסגרת שעות שנכנסת לתוך המערכת הזו, הדבר הזה פותח פתח מאוד מסוכן שבו יבוא איש מן הציבור ויגיש תלונה, כי הוא ראה את עוזרו של חבר הכנסת בכל מיני מקומות, והנה נפתח פה חקירות בתוך לשכתו של חבר הכנסת לאן הוא שלח את עוזרו והאם כאשר ראו את העוזר שלו נמצא בעירייה כזו או אחרת זה היה במסגרת עבודתו עם חבר הכנסת או במסגרת לימודיו בתחום השלטון המקומי או כל מיני נושאים מן הסוג הזה.

יריב לוין: אלה השלכות כבדות משקל, לא פשוטות.

יריב לוין: לפעמים לא הכול זה השאלה הכספית.

יריב לוין: גם הדברים האלה צריכים להישקל לגופם, בעיקר אני מפנה את העניין הזה גם כלפי הייעוץ המשפטי.

יריב לוין: אני חושב שאנחנו צריכים להבין, אם אנחנו קובעים איסור על ניגוד עניינים – ואני בוודאי בעד איסור על ניגוד עניינים - איך המנגנון עובד מבחינת הדיווח.

יריב לוין: אנחנו רוצים לדעת כיצד אתם תופסים את ניגוד העניינים, מהו המרחב שנשאר.

יריב לוין: האם אדם שהוא חבר במועצת עיר מסוימת וחבר הכנסת שאתו הוא עובד הוא חבר בוועדת הפנים והגנת הסביבה, האם בנקודה הזו הוא נפסל או לא נפסל?

יריב לוין: אלה דברים שלי לא ברורים, אני מניח שהם לא ברורים גם לאחרים כאן סביב השולחן, והם חייבים להיות ברורים כאשר אנחנו באים לקבל החלטה והם חייבים להיות מוגדרים.

איל ינון: הבעיה שאי-אפשר להגדיר את כל המקרים האלה מראש.

יריב לוין: אי-אפשר להגדיר הכול, אבל אפשר להגדיר מתחם מסוים שבו נדע איפה אנחנו חיים וכשאנשים יחליטו אם הם מצביעים בעד זה או מצביעים נגד זה, יבינו למה מתכוונים.

יריב לוין: אני מודה שאני לא מבין, אני לא מבין כי זה עניין של קביעה שכל אחד יכול להעביר את הקו במקום מסוים ואנחנו צריכים לדעת איפה עובר הקו ועל מה אנחנו מדברים.

יריב לוין: בהמשך לדברים שאמר חבר הכנסת מיכאלי, אני חושב שדווקא חיוב בתקופת צינון טרם מעבר ללובינג הוא אולי הרבה יותר חשוב מהרבה מאוד מרכיבים אחרים שישנם בתוך ההצעה הזו, כמו שמקובל לפעמים במקומות עבודה.

יריב לוין: זה לא קיים כאן, וזה אולי הרבה יותר חשוב מהרבה חששות אחרים שהועלו פה.

יריב לוין: בעיניי, במצב הנוכחי אנחנו לא בשלים להחלטה בכלל ביחס לחוות הדעת.

יריב לוין: אלא שאם אני דוחה את ההחלטה ביחס לחוות הדעת שנוגעת לתשלומי השכר אמצא את עצמי מקפח את העוזרים, שכן, כפי שהבנתי, מה שניתן להם היום הוא בסך הכול עדכון של שחיקה שהייתה בעבר ואגב, גם כאן אין התייחסות לנושא הרטרואקטיבי שהעלתה חברת הכנסת שמטוב.

יריב לוין: כי אם מדובר בשחיקה שהייתה ביחס לעבר, אז אין ספק שעד היום הם סבלו משחיקה שלא באה לידי ביטוי.

יריב לוין: שוב, יכול להיות שלשיטתכם לא צריך, מאיזושהי סיבה, לתת איזשהו פיצוי לנושא הזה, אבל גם זה צריך לבוא לידי ביטוי בתוך חוות הדעת.

יריב לוין: לפיכך, הייתי מציע לאשר את ההמלצה של ועדת גרונאו בעניין עדכון שכרם של העוזרים הפרלמנטריים בנוסחה, כפי שהוא מונח בפנינו, ולפנות לוועדה ולבקש ממנה לשוב ולבחון את סוגיית העלאת השכר, להבדיל מעדכונו, בשים לב לכל הדברים שנשמעו כאן.

יריב לוין: כמובן, להביא בפנינו גם המלצה מעודכנת בסוגית העיסוק הנוסף, שתהיה תחומה בעיקרה - לפחות כפי שהיינו מבקשים, כמובן אנחנו לא יכולים להכתיב לכם את ההמלצה שלכם - לסוגיית ניגוד העניינים, עם אותם דגשים שהצגתי קודם ותוך יצירת מערכת שתבטיח שלא יהיה שינוי משמעותי של מתחם ההתערבות בגבולות העבודה בתוך לשכתו של חבר כנסת ובשים לב לעובדה אחת, שאני חושב שחשוב שתהיה מול עיניכם.

יריב לוין: אכן, יש לכאורה סתירה, אבל צריך לזכור שהעוזרים הפרלמנטריים ממלאים שורה של תפקידים שונים במהותם.

יריב לוין: לא כל תפקידי העוזר הפרלמנטרי מחייבים עבודה של 18 שעות ביום, ולא רק שעות העבודה הן המדד לשכר, וזה בעיניי הדבר הכי חשוב.

יריב לוין: אני חושב שניסיון ותפוקת עבודה הם יותר חשובים.

יריב לוין: אותי פחות מעניין כמה שעות הוא עובד, הרבה יותר מעניין אותי מה התפוקה שהוא משיג בסוף.

יריב לוין: במישור הזה, צריך לזכור שבשיטת ההעסקה הקיימת – וכאן אני עונה לך, חבר הכנסת אילן גילאון - אנחנו לא יכולים לייצר יציבות ולא מאפשרים לאנשים שהם בעלי משפחות לעבוד בתפקיד הזה.

יריב לוין: כפועל יוצא, אם נבדוק את חתך העוזרים, זה לא שחברי הכנסת בוחרים סטודנטים בתחילת דרכם וכן האלה, אלא זה מצב שנוצר.

יריב לוין: אולי הוא טוב, יש מי שיחשוב שהוא לא טוב.

קריאה: וגם אלה שבאים מהפריפריה.

יריב לוין: בסוגיית הפריפריה אנחנו דנים בנפרד.

יריב לוין: זה לא שייך לעניין הזה.

יריב לוין: זו ההצעה שאני מציע להביא בפניכם.

יריב לוין: נדמה לי שהיא משקפת במידה רבה את הלכי הרוח ששמעתי כאן.

יעקב אדרי: אדוני היושב ראש, לא הייתי שולל את האפשרות לבדוק ולהביא לנו משהו יותר מעודכן.

יעקב אדרי: זו עבודתם היחידה, אבל השכר בהתאם.

יריב לוין: בסדר גמור.

יריב לוין: אנחנו בוודאי לא מגבילים אותם בתוצאה הסופית.

יריב לוין: מי בעד לאשר את ההמלצה - - -

איילת השחר: רגע, תחמת בזמן את הבקשה שלך?

יריב לוין: לא, אני לא מקציב להם זמנים.

איילת השחר: מה, הם יבואו - - - ?

יריב לוין: אני בטוח שחברי הוועדה לא סוחבים זמן.

יריב לוין: הם יטפלו בעניין הזה בהקדם, הם שמעו את הדברים.

יריב לוין: אני חושב שלא מכבודנו ולא מכבודם שאנחנו נקצוב להם זמנים.

ליה שמטוב: מ-2005 הם לא באו, אז הם לא יבואו עוד חמש שנים.

יריב לוין: העניין לפתחם, הדברים נשאלו - - -

מנחם אליעזר מוזס: אולי אדוני היושב ראש יקבע מתי יהיה הדיון בוועדה.

יריב לוין: חבר הכנסת מוזס, סמוך עלי.

יריב לוין: אני לא רוצה להגיע למצב הזה.

יריב לוין: אני חושב שלא כך נכון לנהוג.

יריב לוין: אנחנו כרגע מאשרים את עדכון שכר העוזרים הפרלמנטריים בהתאם להמלצה מיום 2 בדצמבר 2010, בצד להשבת ההשלמות בנושא הזה.

מנחם אליעזר מוזס: אני עוד פעם אתבייש כשייתנו לי את הלוקש?

יריב לוין: בנוסף לכך, אנחנו פונים וחוזרים ומבקשים את הבחינה הנוספת של סוגיית העלאת השכר, להבדיל מעדכונו, על כל מרכיביה כפי שנזכרו כאן, וכמובן, את סוגיית הגבלת העיסוק הנוסף וכל הדברים שנובעים ממנה.

יריב לוין: מי בעד ההצעה – כולל ההערה של חבר הכנסת אדרי, שגם היא בוודאי במסגרת הבקשה?

יריב לוין: מי נגד?

יריב לוין: הצבעה     בעד – פה אחד נגד – אין נמנעים – אין ההצעה אושרה.

יריב לוין: תודה, ההצעה אושרה פה אחד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יריב לוין: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.