ועדת המשנה לקידום תעסוקה ותעשייה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 1, 2010-11-30 14:00

אמנון כהן: אני פותח את הדיון של ועדת משנה של ועדת הכספים שדנה במצב התעסוקה בתעשייה במדינת ישראל כאשר המטרה היא לקדם את הנושא, הן דרך הקמת מפעלים, הן דרך שילוב האזרחים בתעסוקה, ולהוציא את האזרחים ממעגל העוני דבר שמשרת גם את התחום השני שהממשלה הציבה לה כיעד.

אמנון כהן: בפתיח אני רוצה קודם כל להודות למרכז המחקר והמידע של הכנסת שהכין לנו חומר רציני עם ניתוחים בינלאומיים, ניתוחים של מדינת ישראל, החלטות ממשלה ודוחות של מבקר המדינה, חומר שמתייחס גם למשתתפים בעבודה, אלה שרוצים להיקלט במעגל העבודה ולא יכולים כי הם לא מספיק מוכשרים לכך.

אמנון כהן: יש עוד דבר מצער שגילינו אותו גם בדוח העוני והוא שיש הרבה מאוד אזרחים שעובדים – שני בני הזוג עובדים – אבל עדיין נשארים מתחת לקו העוני.

אמנון כהן: קצת נתונים על פי מרכז המחקר.

אמנון כהן: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אומרת שברבעון השני של שנת 2010 היו באוכלוסייה בגיל העבודה 5,4 מיליון תושבים מתוכם השתתפו בכוח העבודה 3,1 מיליון אנשים, שזה שיעור השתתפות של כ-57 אחוזים, מהם 2,9 מיליון מועסקים ו-191 אלף בלתי מועסקים.

אמנון כהן: שיעור האבטלה הכללי הוא 6,2 אחוזים, מתוך המועסקים, כ-1,8 מיליון אנשים עבדו במשרה מלאה ו-63 אחוזים, כמיליון אנשים, עבדו במשרה חלקית.

אמנון כהן: דהיינו, חוץ מזה, 30 אחוזים – כך מציין הדוח – נעדרו זמנית מהעבודה.

אמנון כהן: לפעמים אומרים שאחוז האבטלה נמוך במדינת ישראל, אבל צריך לדעת שכמיליון אנשים עובדים במשרות חלקיות בלבד וזה למעשה מוציא אותם ממעגל העבודה.

אמנון כהן: הם לא מובטלים כי הם עובדים, אבל יש כאלה שעובדים ב-30 אחוזי משרה וב-40 אחוזי משרה.

אמנון כהן: צריך שנדע את הנתונים האלה ושניקח אותם בחשבון.

אמנון כהן: הדיון בוועדה מתקיים בתיאום עם יושב ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת משה גפני, והוא בא במטרה כדי שאנחנו לא רק נדבר, וכי הממשלה לא תצא רק בסיסמאות שהאנשים יצאו לעבוד, אלא תיתן כלים לאותם אנשים שרוצים להיכנס למעגל העבודה, למעגל התעסוקה, כך שהם יוכלו לעבוד.

אמנון כהן: המטרה שלנו היא שלא רק שיעבדו אלא שגם ישתכרו בשכר הולם והוגן שיוציא אותם ממעגל העוני.

אמנון כהן: לצורך כך הוקמה הוועדה, ללוות את החלטות הממשלה, לבחון אותן ולבדוק אותן כך שלא יישארו רק בגדר סיסמאות אלא לבדוק איך הן מיושמות בשטח, ועל פי החלטות הממשלה אנחנו צריכים לראות ולזהות אזורים מוכי אבטלה ובדוח מופיע שיש אזורים כאלה ויש דגש מאוד רציני והממשלה נתנה את הדעת על כך שיש אזורים ומגזרים – המגזר החרדי והמגזר הערבי – שנמצאים באותם השלבים שהם גם אזורים מוכי אבטלה, הם גם השחקנים הראשיים שכתוצאה מכך נשארים מתחת לקו העוני והמדינה צריכה כרגע לתת את המענה כדי שהדבר הזה יבוא לידי ביטוי במעשים ולא רק בדיבורים.

אמנון כהן: הוקמו מספר ועדות כמו ועדת גבאי מ-1996 שהגישה את מסקנותיה אבל כל התוכנית כלל לא יושמה.

אמנון כהן: לאחר מכן הוקמה ועדת מקוב, בשנת 2007, שזיהתה בעיה של כלכלה דו-קוטבית כאשר יש טכנולוגיה מתקדמת, היי-טק, ומהצד השני יש את כל הטכנולוגיה המסורתית, דבר שיצר אוכלוסיות אחרות לגמרי, הגדיל את הפערים החברתיים כי השכר שם הוא שונה בין המעמדות, בין האנשים, בין האוכלוסיות, בין מרכז הארץ לבין כל הפריפריות.

אמנון כהן: בממשלה התקבלו מספר החלטות בממשלה כדי לתקן את הדברים אבל אף פעם זה לא מספיק.

אמנון כהן: לאחרונה הוקמה ועדת צבי אקשטיין, סגן נגיד בנק ישראל, בהשתתפות יוג'ין קנדל ועוד חברים טובים.

אמנון כהן: יושב ראש הוועדה הוא צבי אקשטיין וממלא מקומו הוא יוג'ין קנדל שהוא ראש המועצה הלאומית.

אמנון כהן: בוועדה יושב גם מנכ"ל משרד התעשייה שרון קדמי, מנכ"לית ביטוח לאומי, מנכ"ל משרד האוצר חיים שני, ראש אגף תקציבים אודי ניסן, כך שאנחנו רואים כאן את כל הצמרת שמשתתפת בוועדה ולאחר מכן צריכה להוציא את המלצותיה ולגבש אותן בתקציב.

אמנון כהן: קראתי את כל הדוחות והתרשמתי שהממשלה שמה תקציב ייעודי ומיוחד לטובת הנושא הזה, אבל אנחנו רוצים לראות שזה יבוא לידי ביטוי בהשמות.

אמנון כהן: כן נתנו את הדעת לנושא של סבסוד שכר עבודה, כך למעשה ייתנו הכשרה וסבסוד שכר עבודה, כך שתהיה תמיכה לאותם מפעלים במשך תקופה מסוימת, ואפילו עד חמש שנים, כדי לעזור לאותו מפעל לקלוט את הבן אדם כדי שיעבוד.

אמנון כהן: ראיתי בדוחות שהוקצב סכום של כ-100 מיליון שקלים לנושא הזה ונציג משרד האוצר יפרט לנו בהמשך לאיזה נושאים אבל אני חושב שזה עדיין לא מספיק.

אמנון כהן: ביום חמישי אני אצטרך לרתום את ועדת הכספים לנושא אחד חשוב.

אמנון כהן: אני חושב שדרך מרכז ההשקעות  לא ניתנו מענקים וצריך לחשוב על מענקים לטובת אותם מפעלים שהממשלה תגדיר.

אמנון כהן: אני מודה לידידי יוג'ין שמצא זמן לבוא ולהשתתף בישיבה כי הנושא מאוד חשוב.

אמנון כהן: אתה היית ממלא מקום יושב ראש ועדה לבחינת מדיניות תעסוקה והדוח הסופי מונח על השולחן.

אמנון כהן: עברנו על הדוח וראינו שהוא מופיע בספר התקציב במשרדים הרלוונטיים שמטפלים בנושא.

אמנון כהן: הוועדה גם המליצה לגבי סבסוד שכר עובדים בענפי תעשייה, השירותים והמסחר, כך שסבסוד שכר העובדים יהיה למשך חמש שנים, אבל לא ניתנה הדעת לנושא מענקים למפעלים.

אמנון כהן: אנחנו אומרים שהממשלה זיהתה אזור מוכה אבטלה במרכז הארץ או מקום בו הממשלה רוצה לקדם את התעסוקה או להגביר את התעסוקה באותו אזור – זה יכול להיות כפר ערבי כזה או אחר, כי הם מככבים בדוחות האלה.

אמנון כהן: ראיתי את רהט, אום אל פאחם, סכנין, טייבה ולפי הדירוג הזה הם אזורים מוכי אבטלה.

אמנון כהן: אזורי חרדים שהיינו רוצים ששם יקימו קודם כל מפעל כי לפי אופי הדוחות שראיתי כאן, המגזר החרדי או המגזר הערבי אוהב לעבוד באזור מגוריו, בעיקר כאשר מדובר בנשים בדואיות שרוצות לצאת לעבודה והן רוצות לעבוד רק עם נשים ובאזור המגורים.

אמנון כהן: צריך ללמוד את אופי האוכלוסייה ולפי זה אתה מכין את התנאים המתאימים ליציאה לעבודה.

אמנון כהן: זאת אומרת, אנחנו רוצים להקים באזור מוכה אבטלה או באזור אותו רוצים לקדם, לשפר ולעודד יציאה לתעסוקה, ושם להקים מפעל.

אמנון כהן: השאלה למה המפעל יקום שם כי המקום יקר ולכן עדיף לו להקים אותו בפריפריה, שם יש לו הטבות, אבל אני רוצה לעודד את הבן אדם הזה, את הגוף הזה או את האזור הזה.

אמנון כהן: לכן לגבי האזור הזה שהממשלה תקבע לגביו שהוא אזור מוכה אבטלה או אזור בו רוצים עידוד תעסוקה, שם הוא ייחשב בנושא תעסוקה, בנושא מפעלים, כאזור עדיפות לאומית א' או אזור פריפריאלי כזה או אחר לנושא תעסוקה.

אמנון כהן: בנושא הזה אני רוצה לטפל מול האוצר בוועדת הכספים, כך שהמסלול הזה יהיה קיים.

אמנון כהן: אני לא רוצה שהמפעל הזה יהיה מפעל מסורתי כך שעוד פעם אותו אזרח ישתכר 3,000-4,000 שקלים, שכר מינימום, אלא אני רוצה שאלה יהיו מפעלי היי-טק.

אמנון כהן: אנחנו רוצים לכוון אותם לשם.

אמנון כהן: מפעל שיוקם במקום הזה, יקבל הטבה ואחר כך אנחנו מכניסים את משרד התעשייה בנושא ההכשרה ומדובר בהכשרה פנים מפעלית.

אמנון כהן: יש לכם את הפרוייקט הזה.

אמנון כהן: כאן, בשיתוף פעולה עם המעסיק תהיה הכשרה פנים מפעלים, מכשירים את האנשים או את הנשים באותו נושא והמטרה שמחר יקבלו שכר מינימום כפול ולא שכר מינימום.

אמנון כהן: מצד אחד אני נותן לו תעסוקה ומהצד השני אני מוציא אותו ממעגל העוני ולשם כך אני חייב לתת לו שכר הולם.

אמנון כהן: ראיתי בדוח העוני ששני בני הזוג עובדים אבל עדיין נמצאים מתחת לקו העוני.

אמנון כהן: אם אני רוצה לטפל מערכתית, אני חייב לתת מענה.

אמנון כהן: לא העיקר הוא שהוא יעבוד בחלקיות משרה ויקבל אלפיים שקל ומבחינתי כמדינה הוא עובד, אלא אנחנו צריכים לתת מענה כך שהשכר שלו יהיה במעמד כזה שיוכל לתת חוגים לילדים שלו, לתת להם עזרה, ושהמדינה לא תיתן לו תקציבי העברה.

אמנון כהן: צריך להשקיע בו עכשיו במשך שנה, שנתיים ושלוש ולהעמיד את אותה משפחה על הרגליים.

אמנון כהן: כמובן שלא מדובר רק על אדם אחד אלא על משפחה, על סביבה, על שכונה, על עיר.

אמנון כהן: הכל הולך ביחד.

אמנון כהן: לכן הראייה חייבת להיות כוללת ותמיכת הממשלה חייבת להיות בהתחלה, במשך שנה-שנתיים.

אמנון כהן: אני לא רוצה שיישאר פס ייצור בלבד אלא שתהיה הכשרה שתקדם את האנשים האלה.

אמנון כהן: האנשים האלה, רמתם מאוד גבוהה, מוסר העבודה שלהם מאוד גבוה, הם רוצים לצאת לעבודה, אבל המדינה לא מאפשרת להם תנאים נאותים.

אמנון כהן: כאן צריך להסתכל על אופי האוכלוסייה, על סוג האוכלוסייה, מה אנחנו רוצים לתת להם ואז הם יצאו לומר.

אמנון כהן: אם מדובר בחרדים – וסתם אני לוקח אותם כדוגמה – האישה יוצאת בבוקר לעבוד, הבעל לומד בכולל ויש להם שמונה ילדים.

אמנון כהן: בערב, הוא מגיע ורואה את הילדים, מחנך אותם ואז הם הולכים לישון.

אמנון כהן: אותו אדם רוצה לעבוד במשך ארבע שעות.

אמנון כהן: אפשר לקבוע שבאזור הזה משעה 8 עד 12 רק גברים יצאו לעבודה.

אמנון כהן: המטרה שלנו היא שהוא יצא לעבוד ואני כמדינה נותן לו את הכלים האלה.

אמנון כהן: אז אני אבדוק כי אולי הוא לא יצטרך הבטחת הכנסה.

אמנון כהן: צריך לתת לו להיכנס למאגר וברגע שאתה רואה מבחינת ההכנסות שלו שהוא עדיין בסדר ואפשר להוריד את הבטחת ההכנסה שלו, נוריד אותה.

אמנון כהן: המטרה היא לעודד וזה תהליך ולא זבנג וגמרנו.

אמנון כהן: אנחנו צריכים לטפל באוכלוסייה הזאת וללמוד את הדברים ואת הבעיות.

אמנון כהן: מטרת המדינה צריכה לתת כלים וחכה ולא את הדג.

אמנון כהן: תן לו כלים שהוא ידע שמתי שהוא רעב, הוא הולך לדוג והולך לעבוד.

אמנון כהן: יש לו זמן ארבע שעות, הוא הולך לעבוד אבל תן לו את התנאים.

אמנון כהן: זאת מהות ועדת המשנה הזאת שלמעשה צריכה למצוא פתרונות.

אמנון כהן: תוך כדי דיון נקבע מה יהיה בדיון הבא.

אמנון כהן: יתכן שפעם נקיים סיור במגזר הערבי ונראה את כל הבעיות באזור הזה.

אמנון כהן: ניקח פיילוט כזה או אחר באזור, נגיד שכאן נקים מפעל היי-טק כדי להוציא את האנשים ממעגל האבטלה.

אמנון כהן: אחר כך נצא לסיור באזור חרדים, נשמע ונלמד את הדברים.

אמנון כהן: את הכל נעשה ביחד ובתיאום.

אמנון כהן: המטרה של כולנו היא אותה מטרה, אבל צריך לדעת איך עושים את זה.

אמנון כהן: רק סיסמאות, רק לדבר, רק לומר שנעשה הכשרה, זה לא מספיק.

אמנון כהן: צריך לבדוק את מכלול הדברים ואת מכלול הבעיות.

אמנון כהן: אני מאוד מכבד את פניה קירשנבאום ומודה לך על שאת משתתפת אתנו בישיבה.

אמנון כהן: אני יודע שאת צריכה לצאת לישיבת ועדת הכספים שם דנים בחוק ההסדרים.

אמנון כהן: צבי אקשטיין לא יכול היה להשתתף אתנו היום כי יש להם כנס אבל הוא יבוא לישיבה אחרת.

אמנון כהן: הוא אמר שאתה תייצג אותו נאמנה.

אמנון כהן: יש עוד נושא אחד אליו אני רוצה להתייחס.

אמנון כהן: אנחנו רצינו מבחינת מס חברות להפריד כך שבמרכז מס החברות יהיה 12 אחוזים ובפריפריה שמונה אחוזים.

אמנון כהן: את זה אנחנו רוצים להוריד.

אמנון כהן: מפעלים שאנחנו רוצים להקים באזור מוכה אבטלה, אותם הגדרנו, ישלמו את אותו אחוז מס חברות שנקבע לגבי הפריפריה.

אמנון כהן: אני מבין שאתם תומכים בזה.

אמנון כהן: זה לא אמור לגבי כל המרכז אלא נקודתי.

אמנון כהן: אנחנו מדברים על אזורים ספציפיים שמוגדרים כאזורים מוכי אבטלה.

אמנון כהן: רשות הדיבור לפניה קירשנבאום ולאחר מכן נפתח את הדיון.

פניה קירשנבאום: כבוד היושב ראש, אני רוצה לומר לך שהדיון שאתה מקיים כאן חשוב מאין כמוהו ומתקיים בזמן הנכון.

פניה קירשנבאום: אני מסכימה עם כל מילה שאמרת.

פניה קירשנבאום: בראייה כוללת, כמדיניות אולי בנושא של התעסוקה, אני חושבת שמדינת ישראל, לצערי הרב, עשתה מספר טעויות בכל הנושא של התעשייה - אני לא רוצה להישמע מאוד בומבסטית, אבל אולי במו ידינו חיסלנו את כל התעשייה של לאו-טק כמו טקסטיל ואחרים – בכך שהורדנו את המס ליבוא וכמובן שהתעשייה הזאת לא יכלה להתחרות יותר.

פניה קירשנבאום: היום אנחנו מוצאים בארץ שרידים של התעשייה הזאת.

פניה קירשנבאום: אולי לומר שהיינו רוצים להכניס את כל מפעלי ההיי-טק, למרות שהיום היי-טק זה לא רק היי-טק כמו שאנחנו מבינים אלא הטכנולוגיות הגבוהות הם לאו דווקא הדברים האלה, אבל בהחלט זה נושא חשוב מאוד.

פניה קירשנבאום: כשאני מדברת על מדיניות, אני אומרת שבמסגרת חוק ההסדרים דנים על נושאים רבים.

פניה קירשנבאום: היום היה דיון סוער על הדיור הסוציאלי ובנייה בפריפריה וכאשר עולה טיעון למשל שאין דרישה לדיור בפריפריה ולכן כדאי לבנות, אני שואלת היכן המדיניות שלנו לטווח ארוך.

פניה קירשנבאום: אולי אנחנו רוצים לבנות בפריפריה, לתת מענקים, משכנתאות ולמשוך לשם אוכלוסייה, אבל מה לעשות שרוב מרכזי התעסוקה הם במרכז הארץ ואז הצעירים כמובן נשאבים למרכז הארץ, ומי יקנה בפריפריה?

פניה קירשנבאום: בפריפריה אנחנו נתקלים בבעיה אדירה של שלטון מקומי שקורס כי דווקא בפריפריה נשארת אוכלוסייה מבוגרת ומעוטת יכולת, לא גובים ארנונה, הרשויות קורסות והצעירים כמובן זזים למרכז.

פניה קירשנבאום: למה אני שואלת איפה המדיניות, כי המדיניות אולי צריכה להיות כמו בהרבה מדינות – אני לא רוצה לנקוב בשמות אבל אנחנו מכירים את השיטה הזאת גם בארצות הברית, שם יוצרים מרכז תעסוקתי וסביב המרכז התעסוקתי בונים מרכז חיים או דיור.

פניה קירשנבאום: אז כמובן שקודם כל מספקים מקומות עבודה.

פניה קירשנבאום: לכן אולי היה צריך לפתוח את הדיון הזה, מעבר לדיון הדחוף והבהול בחוק ההסדרים.

פניה קירשנבאום: יוג'ין, אתה באמת מוביל הרבה תהליכים במדיניות הכלכלית של ישראל ואולי צריך לחשוב על תוכנית אסטרטגית לפיזור התעשייה וסביב התעשייה הזאת לנסות לבנות גם את הדיור וכך לפתור את הבעיה.

פניה קירשנבאום: מכיוון ששני התהליכים צריכים ללכת במקביל – תכנון ארוך טווח ותכנון קצר טווח – אין לי ספק שלהקים תעשייה באזורים מוכי אבטלה, אני חושבת שזה דורש טיפול מיידי.

פניה קירשנבאום: אם אנחנו מדברים על ההיי-טק ורוצים להביא לתעשייה, אז קודם כל צריך לעשות הכשרת כוח אדם כי ללא הכשרת כוח אדם, אנחנו שוב נישאר בסיפור של שכר המינימום, מעוטי יכולת וכל מה שקשור לעניין הזה.

פניה קירשנבאום: אני חושבת שהדיון הוא מאוד חשוב.

פניה קירשנבאום: הייתי רוצה להישאר כאן עד סופו, אבל אשאר כמה שאני יכולה כי אתה יודע שיש לנו עבודה רבה בוועדת הכספים בקשר לחוק ההסדרים.

פניה קירשנבאום: הזמן הוא מאוד לחוץ וצריך לומר מילה ולתת חשיבה בכל נושא ונושא.

פניה קירשנבאום: אני מברכת אותך על הדיון כי אני חושבת שהוא חשוב מאין כמוהו.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אם נגעת בנושא הדיור, והבוקר היה דיון עם שר השיכון, אני רואה את התמודדות השר.

אמנון כהן: אמרתי לך, יוג'ין, אתה מסתכל במקרו אבל כל נושא הבנייה אומר כלכלה, הנעת המשק, הנעת תהליכים, ולמעשה מה שעושה השר, הוא משתדל לעשות.

אמנון כהן: הוא אמנם הכפיל את כל נושא התחלות הבנייה מ-15 אלף שהיו בשנה הקודמת ל-30 אלף, אבל זאת טיפה בים כי הדרישה היא לפחות בשנה הראשונה ל-100 אלף, בשנה הבאה עוד 100 אלף, ואנחנו צריכים לצאת מהקופסא.

אמנון כהן: אתה יודע שב-2008 הייתה החלטת ממשלה שלא בונים במרכז.

אמנון כהן: הממשלה אמרה שרוצים ליישב את הפריפריה אבל אף אחד לא הלך לשם וכל מי שהייתה לו קרקע, שמר על הקרקע שלו.

אמנון כהן: עכשיו הפשרנו את זה אבל מתחילים להיכנס לתהליך תכנוני, דבר שאורך זמן.

אמנון כהן: יש התנגדויות, באים הארגונים החברתיים והסביבתיים ומדובר במשך זמן של עשר שנים.

אמנון כהן: פעם היה חוק ול"ל, פעם הייתה הוראת שעה, אני לא אומר שחוק ול"ל היה טוב והיו הרבה בג"צים בנושא הזה, אבל חייבת להיות מדיניות אחרת.

אמנון כהן: חייבים לומר שעכשיו צריך ללכת למאה אלף יחידות דיור באופן מיידי, לקצר תהליכים, להקים ועדה מיוחדת לנושא הזה ולהיכנס לזה.

אמנון כהן: זה דבר שיניע את כל המשק.

אמנון כהן: לא יכול להיות שזוג צעיר ישעבד את כל חייו ברכישת דירה כי  כמעט ואין דירות שלושה חדרים.

אמנון כהן: אחוז אחד מהתחלות הבנייה הוא דירות שלושה חדרים.

אמנון כהן: זוג צעיר מראש צריך לקנות דירת ארבעה-חמישה חדרים בסכום של לפחות מיליון ו-200 עד מיליון וחצי שקלים ואין לו את ההכנסה שלו ואת הבסיס ההתחלתי שלו.

אמנון כהן: זאת אומרת, זה דיון בפני עצמו אבל גם אתם צריכים לתת את הדעת על זה.

אמנון כהן: אני רואה את השתדלות שר השיכון אבל זה  לא מספיק.

אמנון כהן: אמרתי לו שאנחנו יכולים לחוקק חוקים ולעשות מה שצריך, אבל זה צריך להיות תהליך.

אמנון כהן: זאת מכה חברתית קשה מאוד היום.

אמנון כהן: אני מאוד חושש שלא יהיה פיצוץ קואליציוני בגלל הנושא הזה כי אנחנו כנציגי ציבור לא יכולים להסתכל לעיני הזוגות הצעירים, גם במרכז וגם בפריפריה.

אמנון כהן: היכן שתסתכל, זאת בעיה קשה של כל הזוגות הצעירים במדינת ישראל.

אמנון כהן: בנוסף לכך יש כמובן את נושא זכאי משרד השיכון אבל אין דירות ציבוריות וגם כאן יש לנו בעיה.

פניה קירשנבאום: אני רוצה לחזק את מה שאתה אומר ולהוסיף.

פניה קירשנבאום: כמו כולנו, גם אני מסתובבת בארץ ונתקלת בתופעה כואבת.

פניה קירשנבאום: כאשר אנחנו מגיעים לצפון ופוגשים את העדה הדרוזית, אנשים ששירתו בצה"ל, נאמנים למדינת ישראל, משתחררים מהצבא ובעצם לא מוצאים לעצמם מקום מגורים ועבודה.

פניה קירשנבאום: אלה באמת נאמני מדינת ישראל, מגיני מדינת ישראל ולצערי הרב אנחנו נשארים בלי תשובות וזה דבר מביש למדינת ישראל.

אמנון כהן: יוג'ין, אולי בכמה משפטים תציג לנו את הדוח ותאמר היכן עומדים הדברים.

אמנון כהן: ציינתי שהדוח בא לידי ביטוי גם בתקציב המדינה.

אמנון כהן: דיברתי עם מנכ"ל משרד התעשייה שרון קדמי.

אמנון כהן: גם הוא היה צריך להיות כאן היום אבל יש להם כנס גדול ולכן שלח את נציגיו הנאמנים.

אמנון כהן: הם נמצאים בצפון עם השר שם עושים יריד תעסוקה.

אמנון כהן: דיברנו על אפשרות לתת תמריצים למפעלים כדי שיקימו את המפעלים אפילו במרכז אבל באזור מוכה אבטלה או במקום שמדינת ישראל רוצה לעודד בו תעסוקה.

אמנון כהן: אותם מפעלים שיוקמו שם ייחשבו כאזור מוכה אבטלה, כאזור עדיפות לאומית א' או כאזור כזה ואחר, העיקר שיקבלו את התנאים כך שיהיה להם כדאי להקים את המפעלים האלה באזור אלעד או קריית ספר או בני ברק רבתי.

יוג'ין קנדל: תודה רבה.

יוג'ין קנדל: אני מראש צריך להתנצל כי אני חייב להיות בשעה 3:00 במשרד לצורך הגשת דוח מבקר המדינה.

יוג'ין קנדל: רציתי להתייחס לנושא הדיור.

יוג'ין קנדל: זה אמנם היה לפני בואי כך שאני לא לוקח קרדיט אבל המועצה הלאומית לכלכלה התנגדה לאותה החלטת ממשלה ב-2008 ויש לנו מכתב שמתריע כל כך שזה מה שיקרה, שהפסקת התכנון ושיווק הקרקעות במרכז יביא לעליית מחירים דרסטית.

אמנון כהן: אתה אומר שהיה צריך להקשיב לזה.

יוג'ין קנדל: כן.

יוג'ין קנדל: אני חושב שכדאי לפעמים להקשיב.

יוג'ין קנדל: לכן אנחנו מאוד שמחנו שההחלטה הזאת בוטלה.

יוג'ין קנדל: הנושא של נדל"ן, של מחירי הדיור, הוא נושא שמעסיק גם את שר השיכון אבל גם את שר האוצר וגם את ראש הממשלה.

יוג'ין קנדל: ראש הממשלה מקיים פעם בעשרה ימים דיונים אצלו בנושא הזה וכבר התחילו בהכנת התוכניות לפני כחודשיים, גם במשרד השיכון, גם במשרד האוצר וגם אצלנו נעשית עבודה.

יוג'ין קנדל: ראש הממשלה דורש הכנסת כלים.

יוג'ין קנדל: כל עוד זה לא עובד, יוכנסו כלים נוספים וזה ילך כמו גלים עד שזה לא יתחיל ללכת לכיוון הפוך, זאת אומרת שאנחנו מצפים לירידת מחירי הדיור במקום לעלייתם.

יוג'ין קנדל: דרך אגב, מעניין שבכל העניין הזה של מחירי דיור, ברגע שהאנשים יבינו שאין לצפות לעליית מחירי הדיור, תהיה ירידה במחירי הדיור.

יוג'ין קנדל: לגבי הדוח.

יוג'ין קנדל: קודם כל, זה מאוד חשוב שאתם מטפלים בנושא הזה.

יוג'ין קנדל: הנושא הוא מאוד סבוך ואנחנו התלבטנו במשך שישה חודשים בתחום הזה.

יוג'ין קנדל: שר התעשייה הקים את הוועדה כי הוא בעצם רצה ליצור איזושהי ישות כמו משרד העבודה, אינטגרלי, שיהיו לו את הכלים ומבנה מטריציוני בתוך המשרד, גם כלים וגם משרדים שמטפלים באוכלוסיות מסוימות, גם אזורים ספציפיים, גם אוכלוסיות עם בעיות מיוחדות.

זכריה אביגל: משרד התעשייה  בהווייתו, משרד העבודה לשעבר.

יוג'ין קנדל: אני יודע.

יוג'ין קנדל: מה שמוצג עכשיו, שבעצם יש שם יחידה אינטגרלית שהיא בעצם משרד העבודה עם ממונה על כל הנושא של תעסוקה.

יוג'ין קנדל: זאת אחת המסקנות הכי חשובות בדוח הזה.

יוג'ין קנדל: היו הרבה מאוד דברים שנעשו כאן.

יוג'ין קנדל: דרך אגב, מי שכתב את הדוח הזה יושב כאן, חגי, והוא מכיר את הדוח.

חגי לוין: לא רק אני.

יוג'ין קנדל: הוא היה אחד משלושה אנשים שכתבו את הדוח והוא מכיר את הדוח הזה הרבה יותר טוב ממני, כך שאם יש שאלות ספציפיות לגבי נקודות מסוימות, הוא יוכל להתייחס.

אמנון כהן: במקרו.

יוג'ין קנדל: במקרו, המטרה היא באמת להעלות את רמת התעסוקה, את רמת ההשתתפות בתעסוקה במדינת ישראל.

יוג'ין קנדל: אני חושב שאנחנו ברמת אבטלה מאוד נמוכה היום.

יוג'ין קנדל: לא רק שהיא נמוכה אלא ה-MF אתמול הוציא דוח שאומר לנו שהמשק שלנו, בגלל רמת האבטלה, מתחיל להתחמם ואנחנו צריכים לצנן אותו.

יוג'ין קנדל: אנחנו צריכים כאילו לצנן את הכלכלה.

יוג'ין קנדל: אנחנו כרגע לא חושבים שאנחנו צריכים לעשות צעדים של צינון אבל רק שברקע יהיה ברור ש-MF הציע או להעלות מסים או לקצץ תקציב באחוז מהתוצר ואלה סדרי גודל של 7 מיליארד שקלים.

יוג'ין קנדל: זה יצא אתמול אחרי שהם היו כאן שלושה שבועות.

יוג'ין קנדל: וגם להעלות את הריבית.

יוג'ין קנדל: לכן, כרגע, אנחנו לא רואים את זה אבל לכן ההסתכלות חייבת להיות מאוד מאוד נקודתית.

יוג'ין קנדל: מילת המפתח היא הון אנושי.

יוג'ין קנדל: כאן צריך להסתכל קצת בפרספקטיבה יותר ארוכה.

יוג'ין קנדל: הרי אותם אנשים שהיום אנחנו רוצים לתת להם הכשרה מקצועית, לפני כמה שנים הם היו אנשים צעירים והכשרה מקצועית נעשית גם שם.

יוג'ין קנדל: לכן אנחנו צריכים להסתכל לא רק מה אנחנו עושים לאנשים שבסופו של דבר הגיעו לגיל 20-30-40 ואין להם הון אנושי הדרוש לעולם שלנו כדי להתפרנס בכבוד, אלא להסתכל גם על האנשים שהיום נמצאים בגילאים יותר צעירים על מנת שבעוד חמש, עשר ו-15 שנים אנחנו עוד  פעם לא נשב כאן ונשאל את אותן שאלות.

יוג'ין קנדל: אני לא אומר שלא צריך גם לטפל באוכלוסייה הזאת, אבל אסור לטפל רק באוכלוסייה הזאת.

חנין זועבי: לפי דבריך מילת המפתח היא מקומות עבודה ולא הון אנושי.

יוג'ין קנדל: עכשיו אני מגיע למקומות עבודה.

יוג'ין קנדל: מדינות עושות עבודה חצי סבירה בטיפול בצד ההיצע של הון אנושי.

יוג'ין קנדל: צד הביקוש של הון אנושי, פעם אחרונה שהייתה תוכנית שהיא הייתה טובה, שהממשלה סיפקה מקומות עבודה, זה אולי בניו-דיל.

יוג'ין קנדל: רוב התוכניות בהן ממשלה מספקת מקומות עבודה, אלה מקומות עבודה לא תחרותיים ולא עמידים לטווח ארוך.

יוג'ין קנדל: הטקסטיל התפתח כאן בגלל שהממשלה החליטה שצריך להיות כאן טקסטיל למרות שבסופו של דבר אנחנו לא תחרותיים בטקסטיל חוץ מטקסטיל היי-טק.

יוג'ין קנדל: יש לנו טקסטיל מאוד מאוד מתקדם שאנחנו מספקים לחברות הכי מפורסמות בעולם, וזה נעשה על ידי חברות.

יוג'ין קנדל: יש לנו שוק פרטי מאוד יעיל ומאוד תחרותי, אבל היזמים צריכים אנשים שיעבדו שם.

יוג'ין קנדל: לכן זה עוד פעם חוזר לנושא של ההון האנושי.

יוג'ין קנדל: השאלה היא איך להכשיר את האנשים האלה כדי שהם יתאימו בדיוק לאותם מקומות עבודה שם צריכים אותם.

יוג'ין קנדל: לפני שבוע למשל שר התעשייה הקים ועדה לחפש היכן אנחנו יכולים למצוא מהנדסים.

יוג'ין קנדל: אין מהנדסים במדינה.

יוג'ין קנדל: לא מהנדסים אזרחיים אלא אין מהנדסי אלקטרוניקה, אין מהנדסי חשמל, אין מספיק וחסרים כאן 10,000 מהנדסים.

יוג'ין קנדל: במקרה הוא ביקש שאני אעמוד בראש הוועדה הזאת, אבל זאת לא שאלה שלי אלא זאת שאלה של כולם, מהיכן אנחנו ניקח את המהנדסים האלה.

אמנון כהן: נייבא אותם.

יוג'ין קנדל: לא, אנחנו לא רוצים לייבא מהנדסים אבל אנחנו רוצים לחפש אוכלוסיות שעם השקעה מינימלית או הסבה מקצועית נוכל להפוך אותם למהנדסים.

אמנון כהן: הנדסאי למהנדס.

יוג'ין קנדל: הנדסאי למהנדס, מהנדס מסוג אחד למהנדס מסוג אחר וכן הלאה.

יוג'ין קנדל: זה טווח קצר.

יוג'ין קנדל: לייבא את המהנדסים הישראלים שיושבים בחוץ לארץ, מהנדסים שיכולים לעלות לארץ.

יוג'ין קנדל: יש למשל באוכלוסייה הערבית הרבה אנשים עם השכלה גבוהה, עם תארים שהם הסבה מסוימת יכולים לבוא.

אלעד סון: שרת הקליטה חזרה מצפון אמריקה, מבוסטון, שם יושבת אוכלוסייה מאוד חזקה של מדענים, מהנדסים והנדסאים, והרעיון הוא באמת לשאוב אותם חזרה.

אמנון כהן: בדיוק.

אמנון כהן: גם רופאים.

אלעד סון: משרד הקליטה פועל גם לגבי הרופאים.

אמנון כהן: היה דיון בוועדת הכספים בהשתתפות סגן שר הבריאות.

אמנון כהן: בעלייה הגדולה הגיעו לכאן הרבה רופאים אבל בגלל שהיה עודף, המדינה זלזלה בהם והכשילו אותם בכל מיני דברים קטנים.

אמנון כהן: במקום לייבא, כמו שאומר יוג'ין, המאגר קיים ומשרד הקליטה צריך לראות איפה הם היום ואולי הם מתאימים גם מבחינת הגיל כי הם רופאים שעבדו במשך שנים.

אמנון כהן: אפשר לעשות להם הסבה ולהכשיר אותם, כל אחד לפי ההתמחות שלו, ואז לא נצטרך לייבא.

אמנון כהן: אותו הדבר אמור גם לגבי מהנדסים והנדסאים.

חנין זועבי: יש מחסור גם במורים.

חנין זועבי: יש 8,000 מורים שמחכים וחלקם מחכה כבר חמש שנים.

יוג'ין קנדל: מבחינת הון אנושי, זה מאוד חשוב וצריך לחשוב על הנושא הזה.

יוג'ין קנדל: בנושא של תמריצים למפעלים נקודתית בתוך המרכז, לא באזורי עדיפות לאומית, אני לא מומחה לנושא הזה ולכן אני אומר משהו שהוא קומנסנס, אבל מה שאני שומע על בג"צים – אתה לא יכול לעשות כאן דבר לפני שמישהו מגיש בג"ץ – נראה לי שאם אתה שם מפעל באמצע לוד עם תנאים מסוימים, זה מיד הופך לתנאים כלליים לכל המדינה, תוך חודשיים עם החלטת בג"ץ.

יוג'ין קנדל: לכן צריך לבדוק את זה, אבל אני לא מכיר מספיק את הנושא אלא רק מהעיתון.

יוג'ין קנדל: אנחנו כל הזמן צריכים לעבוד על הנושא הזה.

יוג'ין קנדל: אני חושב שיש כאן מהלך של מינוי של האדם שאחראי על תעסוקה ואני חושב שצריך לתת לו את כל העזרה ולעזור לו בכלים, ולרכז את הפעילות הזאת דווקא שם כי זה בעצם המקום הטבעי של הטיפול בדברים האלה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אבן ראיתי בדוח שהמלצתם על מינוי ממונה בכיר על עבודה והון אנושי במשרד התעשייה.

יוג'ין קנדל: כן.

יוג'ין קנדל: המינוי נמצא היום בתהליך.

זכריה אביגל: היום נסגר המכרז.

אמנון כהן: רצינו לדעת היכן עומד הנושא הזה.

זכריה אביגל: נעדכן.

אמנון כהן: תחליטו אתם מי ידבר ממשרד התעשייה, אבל אני רוצה לדעת היכן עומד נושא המינוי של הממונה.

אמנון כהן: הנושא הראשון שאני רוצה לשאול אתכם לגביו.

אמנון כהן: על פי המלצת הדוח על מינוי ממונה בכיר, היכן זה עומד ומה יהיו סמכויותיו ותפקודו.

אמנון כהן: הנושא השני הוא לגבי דוחות מבקר המדינה – ומכון ירושלים לחקר שווקים הכין לי חומר וגם הוא התייחס לדוח מבקר המדינה – בנושא הכשרות מקצועיות.

אמנון כהן: אני בטוח שהנושא טופל, אבל אנחנו נשמע על כך ממכם.

אמנון כהן: נאמר שהאגף לא מפרסם את יעדי ההשמה ואלה דוחות של מבקר המדינה.

אמנון כהן: יש קורסים אבל דוחות ההשמה לא מפורסמים.

אמנון כהן: בכל מקרה, הדוח דיבר על כך ששלושים אחוזים לאחר הכשרה, האנשים בפועל לא עובדים באותו מקצוע אותו רכשו.

אמנון כהן: השאלה היא האם המשרד עורך בדיקה.

אמנון כהן: השוק הרי כל כך דינאמי והתעסוקה שהייתה מתאימה לפני עשור, לא בטוח שהיא מתאימה היום.

אמנון כהן: באגף הזה יש כסף רב והשאלה אם הוא הולך בפועל לפעילות הזאת ובסופו של תהליך, אחרי ההכשרה, אותו אדם נכנס למעגל העבודה.

אמנון כהן: לפי דוח מבקר המדינה שלושים אחוזים לא מגיעים  לכך.

אמנון כהן: אולי המצב תוקן, ואני מבקש התייחסות לכך.

אמנון כהן: אני מדבר על הכשרה פנים מפעלית שזה מאה אחוזי השמה.

אמנון כהן: מכשירים את הבן אדם לפי מקצוע.

אמנון כהן: מקימים מפעל, אתם כבר נכנסים לתהליך באותו אזור וצריך להכשיר את האנשים האלה בדרגים כאלה ואחרים.

אמנון כהן: כאשר מפעל מוקם, בתיאום עם המפעל, הבן אדם כבר מתחיל לעבוד למשל בדירוג של טכנאים ואחר כך, תוך כדי עבודת המפעל, כאן צריך לרתום גם את האקדמיה - דרך אגב, האקדמיה מוכנה להירתם וכל הגופים מוכנים להירתם – נעשית הכשרה פנים מפעלית.

אמנון כהן: המדינה חייבת להיות שותפה לכך וחייבת לתת את הכלים הללו.

אמנון כהן: המטרה היא להתמקצע, להשקיע בהון אנושי, כך שאותו אדם ירוויח יפה ויצא ממעגל העוני.

אמנון כהן: אני רוצה התייחסות לנושאים האלה.

אמנון כהן: כמו כן הייתי רוצה התייחסות לנושא של מעונות יום.

אמנון כהן: אנחנו מדברים על אוכלוסיות שיש להם ילדים רבים, או האוכלוסייה החרדית או האוכלוסייה הערבית.

אמנון כהן: אחד החסמים ליציאה לעבודה, מעבר להכשרה, הוא הילדים.

אמנון כהן: אנחנו צריכים לדעת שבאותם מפעלים שמקימים, לידם יהיו מעונות לפי אופי האוכלוסייה כך שהאישה באה מהבית, שמה את הילד במעון, נכנסת לעבוד, מסיימת לעבוד, לוקחת את הילדים והולכת הביתה.

אמנון כהן: זה גם אחד החסמים כשאין מענה לאישה כך שתוכל לצאת לעבוד.

אמנון כהן: אנחנו רוצים לדעת היכן עומדים הנושאים האלה.

אמנון כהן: אם צריך לתקן חקיקה או משהו, אנחנו כאן לעזור לכם.

זכריה אביגל: אני ממונה על ההכשרה במשרד התעשייה, באגף להכשרה מקצועית.

זכריה אביגל: אני רוצה קודם כל לציין שנמצא כאן חברי יעקב זיגדון שהוא סמנכ"ל בכיר בשירות התעסוקה והוא יתייחס לנושא ההשמה ואני אתייחס לנושא ההכשרה כי הידיים כאן שלובות זו בזו.

זכריה אביגל: נמצא כאן גם יהודה שגב, אלוף במילואים, בנושא התעשיינים.

זכריה אביגל: אני אתייחס לנקודות שביקשת התייחסות אליהן ואחר כך אני ארחיב בשתיים-שלוש נקודות נוספות.

זכריה אביגל: מינוי ממונה בכיר.

זכריה אביגל: מנכ"ל המשרד שרון קדמי הוציא מכרז שהיום הוא נסגר.

זכריה אביגל: הוא מבקש למצוא אדם שיודע לרכז את כל נושא התעשייה, ההשמה וההכשרה.

זכריה אביגל: בעצם הוא יתאם בין ארבעת האגפים האלה, שהם מעונות יום, הכשרה מקצועית, שירות התעסוקה ועוד גוף, נדמה לי של הבטיחות בעבודה, והוא יהיה בעצם עוזרו הנאמן בנושא הזה ויקדם וימנף את הנושא הזה של ארבעת התחומים.

זכריה אביגל: הייתה ועדת איתור והיום הוא המועד האחרון.

זכריה אביגל: התיבה נמצאת במשרד ראש הממשלה ומי שמצא את עצמו מתאים, ויש כמה קריטריונים, יכול לגשת למכרז.

זכריה אביגל: בנושא מעונות היום.

זכריה אביגל: לפני כשלוש שנים הייתה תנופה גם במגזר הערבי וגם במגזר החרדי שם פתחנו מאות קורסים ביחד עם האגף למעונות.

זכריה אביגל: אנחנו נתנו את נושא ההכשרה המקצועית בשיתוף עם אגף המעונות במשרד.

אמנון כהן: נתתם הכשרה לאימהות?

זכריה אביגל: לאימהות.

זכריה אביגל: מטפלות במעונות יום.

זכריה אביגל: החסם הזה שאדוני היושב ראש הזכיר, של אימהות עובדות, המדינה יצאה במענקים לאותן אימהות ונתנה להן אפשרות והשתתפות בהוצאות הילדים שלהן על מנת שיוכלו ללמוד בקורס הזה של מטפלות במעונות יום.

זכריה אביגל: אכן הממשק הזה של סיוע המדינה, ההכשרה שניתנה לאותן אימהות, פתרה את הבעיות לפחות באופן מאוד מאוד טוב בנושא הזה ואפשרה לאותן אימהות מהמגזרים האלה – המגזר הערבי והמגזר החרדי – לצאת וללמוד.

זכריה אביגל: יש לנו גם סקר לפיו אנחנו רואים שרובן ככולן עובדות, גם פתחו מעונות פרטיים משלהן בפיקוח משרד התעשייה וגם כאלו שעובדות במעונות ידועים כמו ויצ"ו ואחרים.

חנין זועבי: אחוז הילדים הערבים שנמצאים במסגרות של מעונות יום  עדיין הוא ארבעה אחוזים.

חנין זועבי: לפני שלוש שנים האחוז היה שלושה אחוזים.

זכריה אביגל: אני מתייחס עכשיו לנושא ההכשרה המקצועית שניתנה לאימהות האלה כדי לאפשר להן לצאת לעבודה.

זכריה אביגל: הן היו בבחינת דורשי עבודה, חסרי מקצוע, והכשרנו אותן ברמה של מטפלות.

חנין זועבי: אתה צריך להזכיר את אחוז מעונות היום ולומר כמה מעונות יום קיימים.

חנין זועבי: אין מעונות יום.

חנין זועבי: אין מספיק מעונות יום.

זכריה אביגל: אני לא בא מהקטע של מעונות היום אלא אני בא מהצד של ההכשרה.

אמנון כהן: דיברתי על מעונות יום בפן שהאישה רוצה לצאת לעבוד כי יש לה מפעל ליד הבית אבל היא לא יכולה לצאת כי אין לה היכן לשים את הילדים.

חנין זועבי: אין מעונות יום.

אמנון כהן: הוא דיבר על מתן תעסוקה.

אמנון כהן: הוא הכשיר את אותן נשים, גם במגזר הערבי וגם במגזר החרדי, לנושא של מטפלת במעונות.

זכריה אביגל: בנושא של יעדי השמה, עמיתי זיגדון  משירות התעסוקה, והוא סמנכ"ל בכיר שם, בוודאי יתייחס לנושא של ההשמה.

זכריה אביגל: האגף להכשרה מקצועית לא עוסק בנושא ההשמה אלא הוא עוסק בנושא ההכשרה פרופר.

זכריה אביגל: אני רוצה להרחיב בשלושה-ארבעה משפטים, ברשותך.

זכריה אביגל: אחת הבעיות שבעצם נוצרה בעשור האחרון – הייתי מורה במשרד החינוך ואחר כך עברתי למקום אחר – שהיו מגמות טכנולוגיות בבתי הספר התיכוניים.

זכריה אביגל: בית ספר דתי בדימונה, היו לי מגמות מקצועיות ואותו הדבר במגזר הערבי וכדומה אבל מישהו חשב – אחד השרים לפני יותר מעשור שנים – שלא צריך את זה אלא כולם היי-טק וכולם יצאו שופטים ועורכי דין.

זכריה אביגל: מסתבר שבעשור האחרון – ויהודה שגב בא מהפן הצבאי ויודע זאת – נתקלנו במדינה במחסור באותם מכונאים, באותם נגרים, באותן תופרות, בכל המגמות האלה שהיו בבתי הספר התיכוניים.

זכריה אביגל: לנו במשרד התעשייה יש מחלקה לנוער ובה למעלה מ-14 אלף תלמידים שבעצם ברובם לומדים גם מקצועות טכנולוגיים וגם בגרות.

זכריה אביגל: שילבנו את הדברים ואני חושב שמשרד החינוך כבר השלים עם הנושא הזה אבל לדעתי חשוב להחזיר את המגמות האלה לבתי הספר התיכוניים של משרד החינוך.

אמנון כהן: אתם צריכים להעלות את זה.

זכריה אביגל: בסדר.

זכריה אביגל: באשר למכרזים בנושא של הכשרה בתעשייה, חשוב מאוד לזכור שמשרד התעשייה, האגף להכשרה מקצועית, יצא עם שני מכרזים מאוד מאוד גדולים בנושא של הכשרה של כיתה במפעל כאשר המפעל בכל מקצוע שהוא פונה למשרד התעשייה ומבקש להכשיר עובדים בתחום שלו.

זכריה אביגל: משרד התעשייה יודע לאשר את התוכנית שלו, משרד התעשייה יודע לתקצב אותה ואנחנו משלמים עבור הקורס, ערך שעה כפול מספר השעות, והוא מחויב לקלוט 65 אחוזים מהבוגרים של הקורס.

זכריה אביגל: נתנו בין 12 חניכים או דורשי עבודה עד 18.

זכריה אביגל: אם זה במקצועות כבדים כמו CNC, כמו מתכת, כמו חשמל, הוא יכול לגייס רק 12 תלמידים.

זכריה אביגל: אם אלה מקצועות הרבה יותר פשוטים, הוא מחויב ב-18 חניכים.

אמנון כהן: אם יש ביקוש, למה להגביל אותו?

אמנון כהן: אם יש לו מקום למאה עובדים, למה להגביל אותו?

זכריה אביגל: בעיקרון אנחנו לא מגבילים שום דבר.

זכריה אביגל: הוא יכול לגשת בשניים-שלושה-ארבעה קורסים והוא יכול לקבל מה שהוא רוצה.

זכריה אביגל: אנחנו מתקצבים את ההכשרה ומפקחים עליה.

זכריה אביגל: בנוסף לזה אנחנו מאוד מקפידים על כך שכל קורס שמפוקח על ידי משרד התעשייה, תינתן תעודה מקצועית בהתאם כי אם הוא לא רוצה לעבוד באותו מפעל אחרי שנתיים-שלוש, הוא יכול לעבור למפעל אחר.

אמנון כהן: תעודה שלכם?

זכריה אביגל: תעודה מקצועית ממשלתית שתלווה אותו.

אמנון כהן: אמרת שזאת יוזמה של המפעל.

זכריה אביגל: לא. זאת כיתה במפעל.

אמנון כהן: אם המדינה רוצה או המשרד רוצה להרחיב בתחומים מסוימים, נגיד חסרים כאלה חרטים של CNC, יש כאן מפעל שהצורך שלו בחמישים כאלה אבל אתה במשק צריך עוד מאה, אתה יכול לבקש ממנו שהוא יכשיר לך את כולם?

זכריה אביגל: כן.

אמנון כהן: היו בקשות כאלה?

זכריה אביגל: לא היו בקשות כאלה.

אמנון כהן: אתה לא יכול לבדוק איזה צורך יש לך במשק.

אמנון כהן: כמו שאמר יוג'ין, כרגע חסרים לו כך וכך מהנדסים וכך וכך מהנדסים.

אמנון כהן: בדוח מבקר המדינה נאמר  - יכול להיות שאתם היום כבר יותר טובים – ששלושים אחוזים מהקורסים שנלמדים לא הולכים להשמה.

אמנון כהן: האם יש אצלכם מנגנון כלשהו שבודק צורך שוק און-ליין, שכל שנה עושים את הבדיקה, משנים קצת, מוסיפים קצת?

אמנון כהן: יכול להיות שיש שמונים קורסים וזה דבר קבוע ועוד עשרים קורסים שמדי פעם משנים, או הפוך.

זכריה אביגל: לא.

אמנון כהן: אתם לא עושים בדיקה?

אמנון כהן: יכול להיות שאתה עדיין נתפס לשנות ה-50 ואתה צריך ארבעים נגרים, אבל הנגרים יוצאים ואין להם מקום עבודה.

זכריה אביגל: אנחנו לא עובדים כך.

זכריה אביגל: יש את שירות התעסוקה שמעלה נתונים מהשוק ואומר מה דרישות השוק.

זכריה אביגל: יש את התאחדות התעשיינים שיש לה את האנשים שלה שפרוסים בכל מקום בארץ והם מעלים את הדרישה מהשטח אל המשרד.

זכריה אביגל: אנחנו יודעים גם לתת את המינון הנכון.

זכריה אביגל: אני לא מדבר עכשיו על ההכשרה המקצועית הרגילה אלא על דבר שנקרא כיתה במפעל.

זכריה אביגל: מפעל ספציפי בכל מקום, בכל מקצוע בארץ, יכול לפנות לכל מקום אצלנו ולקבל את הקורס בו הוא רוצה להכשיר את האנשים שלו.

אמנון כהן: זה מפעל, אבל אתה כמדינה, איך המדינה עושה קורס?

זכריה אביגל: קיבלנו נתונים לדוגמה שחסרים עכשיו 300 נהגי תחבורה ציבורית, פנינו לתאגידים הגדולים בארץ וישבנו.

זכריה אביגל: זה אמור גם האוכלוסייה הרגילה של דורשי העבודה.

זכריה אביגל: אם תשים לב, עכשיו בירושלים או בבני ברק יש לך למעלה מ-84 נהגים חרדים שאגד או דן הכשיר אותם והם עובדים.

זכריה אביגל: קלטנו לצורכי השוק, וזה בא מהתאחדות התעשיינים ונאמר שצריכים נהגים בתחבורה הציבורית, והכשרנו אותם.

זכריה אביגל: המסלול השני שחשוב לדעת אותו הוא הכשרה תוך כדי עבודה.

זכריה אביגל: המסלול הזה, הרצנו אותו במשך שנה שלמה וקיבלנו למעלה משלושים בקשות.

זכריה אביגל: היום קצת שיפרנו את המסלול הזה והוא יצא פעם שנייה לאינטרנט על מנת שכל מפעל יוכל לגשת אליו.

זכריה אביגל: עשינו אותו יותר ידידותי.

זכריה אביגל: אתה מוציא מכרז, אתה לפעמים לא יודע איך הוא יתקבל בתוך השוק, אבל ראינו שיש בו קשיים, ראינו שהוא לא כל כך ידידותי ולכן תיקנו אותו.

אמנון כהן: יש מסלולים כאלה שלמשל יש לך מפעל שיש בו טכנאים ואתה רוצה לשדרג אותם להנדסאים.

זכריה אביגל: אני לא מדבר על שדרוג אלא אני מדבר על כך שאותו מפעל רוצה עכשיו לקלוט דורש  עבודה שנשלח דרך שירות התעסוקה, והוא עכשיו רוצה להכשיר לדוגמה CNC, הוא רוצה שלושה עובדים ולא רוצה עכשיו 18 עובדים.

אמנון כהן: הוא מקבל עובדים מוכנים.

זכריה אביגל: אם יש עובדים מוכנים, בסדר, אבל אם אין מוכנים, הוא פונה.

אמנון כהן: מה הבעיה אצלך לעשות את הקורס לעשרים אנשים כאלה מתוכם הוא ייקח שלושה ומישהו אחר ייקח ארבעה וכולי?

אמנון כהן: למה הוא צריך הכשרה פנים מפעלית להכשיר שלושה אנשים?

זכריה אביגל: כי הוא רוצה למפעל שלו הספציפי.

זכריה אביגל: זה לא מפריע כי במקביל רצים גם קורסים גדולים.

זכריה אביגל: אין לנו שום בעיה בנושא הזה.

זכריה אביגל: הנושא האחרון שאני מבקש לדבר עליו.

זכריה אביגל: התייחסנו לנושא הזה של חיילים משוחררים בנושא של בניין, שזה גם תחום שאני עוסק בו.

זכריה אביגל: פתחנו למעלה משבעה – ובדרך עוד חמישה – קורסים כאלה, קורסים שלדאים – שלד – בנושא בנייה וזה בא לצורך מחליפי עובדים זרים.

זכריה אביגל: בונים את עיר הבה"דים בדרום וחלק ממחנות צה"ל יעברו לשם, ולכן אנחנו צריכים את כוח העבודה המתאים.

זכריה אביגל: היתרון כאן ששילבנו ידיים בין הנושא הזה של קרן חיילים משוחררים, משרד התעשייה, קרן הבניין, התעשיינים, שירות התעסוקה.

זכריה אביגל: כולם שילבו ידיים.

זכריה אביגל: נושא של מפעל במצוקה.

זכריה אביגל: תפרון למשל, עובדים בו 98 אחוזים שאינם מהמגזר היהודי והמפעל הזה נכנס למצוקה.

זכריה אביגל: גם לזה נתנו – בהנחייתו של מנכ"ל המשרד – תוכנית הבראה אבל באיזשהו מקום זה נעצר כי כבר לא היו צריכים אותנו.

זכריה אביגל: זה נושא של שדרוג עובדים.

זכריה אביגל: בנושא של הנדסאים ומהנדסים.

זכריה אביגל: לנו באגף יש את מה"ט – אותו מכון שמכשיר טכנאים והנדסאים – שמכשיר מאות מכל המגזרים.

זכריה אביגל: במגזר הערבי יש מאות הנדסאים שהשלב הבא הוא לשדרג אותם למהנדסים.

זכריה אביגל: מכיוון שלאותו אדם יש את הבסיס של הנדסאי, הדרך היותר קצרה לנושא של מהנדסים.

אמנון כהן: אני רוצה לדעת מבחינה אינפורמטיבית.

אמנון כהן: כרגע אנחנו מקימים מפעל היי-טק באיזשהו מקום מוכה אבטלה ואתם נכנסים להכשיר את העובדים להיות למשל טכנאים ואז בסבב הבא עוד פעם מתקיים קורס טכנאים ואלה שלמדו טכנאות בשנה הבאה רוצים להכשיר אותם כהנדסאים.

זכריה אביגל: זאת הדרך.

אמנון כהן: זאת הדרך שלכם.

אמנון כהן: בסדר.

אמנון כהן: מאחר ששרון לא כאן, אתה צריך לתת לי תשובות והוא אמר לי שאתה בין המוכשרים שם, ולכן אני מבקש שתתייחס גם לנושא מעונות היום.

אמנון כהן: אם אנחנו כמדינה נחליט להקים מפעל ולידו רוצים להקים גם מעונות יום, כי כמו שאמרתי האישה יוצאת לעבודה, שמה את הילדים במעונות וכשהיא מסיימת את העבודה, לוקחת אותם וחוזרת הביתה.

אמנון כהן: האם אצלכם זה מסודר?

אמנון כהן: יש לנו בעיה קשה של אכיפה בחוקי העבודה וגם כך אנשים עובדים דרך חברות כוח אדם ואין אכיפה מספקת.

אמנון כהן: אז למעשה מנצלים את האנשים האלה ובעיקר מדובר באנשים שהם בגיל מבוגר, עולים חדשים, אנשים מהמגזר, כאלה שלא יודעים את הזכויות שלהם, גם לא תמיד משלמים להם את שכר המינימום והם מתחת לשכר המינימום ומתחת לקו העוני.

אמנון כהן: גם כאן עושקים אותם בדברים אחרים.

אמנון כהן: הקבלן רוצה למקסם את הרווח שלו.

אמנון כהן: תתייחס גם לזה וגם לדברים שאתה רוצה להוסיף.

יעקב זיגדון: אני מבקש להשלים את דבריו של זכריה.

יעקב זיגדון: לגבי מעונות ואכיפה, נושא ששייך למשרד התעשייה וקשה לי להתייחס אליו.

יעקב זיגדון: אני יכול לדבר עליו, אבל זה לא יהיה מספיק מוסמך.

יעקב זיגדון: אני רוצה להשלים את הנושא של ההכשרה המקצועית.

יעקב זיגדון: צריך להיות ברור משהו שאמרתי רק לפני שבועיים בהתאחדות התעשיינים שהכשרה מקצועית היא לא חזות הכל בהקשר הזה.

יעקב זיגדון: העיסוק הוא חזות הכל.

יעקב זיגדון: כשאתה מדבר על הרתך, זאת לא הבעיה.

יעקב זיגדון: קח הכשרות מקצועיות כמה שאתה רוצה.

יעקב זיגדון: השאלה היא אם יש את אותו אדם שמעונין להיות רתך, כן או לא, ומה שיעניין אותו באמת זאת לא ההכשרה וזה לא החסם שלנו.

יעקב זיגדון: בהקשר הזה אנחנו מתואמים מאה אחוזים עם משרד התעשייה.

יעקב זיגדון: תבוא ותגיד לי שיש אלף אנשים שרוצים להיות רתכים, משרד התעשייה ימצא את המקור התקציבי לאלף האנשים האלה ולכן זאת לא הבעיה.

יעקב זיגדון: רמת השכר, הדימוי של המקצוע, סביבת העבודה, תנאי העסקה וכולי, זה באמת מה שיקבע אם האדם ילך לעבוד בעיסוק הזה או לא.

יעקב זיגדון: לגבי ההכשרה המקצועית.

יעקב זיגדון: בדוח המצוין של מחלקת המחקר, ואתה התייחסת לזה בדבריך, מצוין שלהכשרה מקצועית מוקצים 618 מיליוני שקלים בשנת 2010 אבל לא רואים אותם בשטח בהקשר של הכשרת מבוגרים.

יעקב זיגדון: אני מאמין שהמספר הזה הוא נכון כי הוא כתוב וזה דוח של מחלקת המחקר, אבל בשטח אין דבר כזה.

יעקב זיגדון: בהכשרת מבוגרים, מה שאנחנו מתכוונים להכשרה המקצועית המסורתית.

יעקב זיגדון: ב-2009, אותה סיכמנו – את 2010 עוד לא סיכמנו – הכשרנו בסך הכל 5,500 אנשים בהכשרה מקצועית רגילה, שזה בסך הכל אחוז אחד מכלל דורשי העבודה שהגיעו לשירות התעסוקה במשך שנה.

יעקב זיגדון: זאת אומרת, רק אחד ממאה קיבל הכשרה מקצועית ואני עוד לא הגעתי לדיון שאתה התחלת בו, כמה ממשיכים במקצוע, כמה בכלל שורדים בו וכולי.

יעקב זיגדון: אלה באמת לא מספרים שמרשימים או עושים את העסק באמת למשמעותי או לא.

יעקב זיגדון: לכן, הנקודה הראשונה היא תקציבים משמעותיים בתחום ההכשרה המקצועית.

יעקב זיגדון: הנקודה השנייה היא נושא של גמישות ההפעלה.

יעקב זיגדון: יש כלי מצוין שדיברת עליו, הכשרה פנים מפעלית, כלי שכמעט ולא עובד אלא עובד במספרים בודדים.

יעקב זיגדון: זכריה מומחה לעניי הזה והוא בעצמנו אישית מפעיל אותו.

יעקב זיגדון: העסק ממש לא גמיש.

יעקב זיגדון: מעסיקים לא רוצים את זה למרות שזה נשמע טוב.

יעקב זיגדון: קח עובדים, תכשיר אותם תוך כדי העבודה במפעל.

אמנון כהן: התמריץ לא מספיק טוב.

יעקב זיגדון: לא מספיק טוב.

קריאה: בירוקרטי.

יעקב זיגדון: בירוקרטי מאוד.

יעקב זיגדון: שאל מספרית כמה הכשרות פנים מפעליות היו בשנת 2010, לא תקבל.

אמנון כהן: צריך לבדוק למה זה כך.

יעקב זיגדון: אני אומר.

יעקב זיגדון: הבעיה היא הגמישות בהפעלה.

יעקב זיגדון: הכלי הוא מצוין, הרעיון הוא נכון.

אמנון כהן: תגמיש.

אמנון כהן: הגמשנו כמה מכרזים.

אמנון כהן: תגמיש.

זכריה אביגל: אתה עדיין נתון לשיקול המחלקה המשפטית.

יעקב זיגדון: הנקודה השלישית בנושא הזה.

יעקב זיגדון: אתה דיברת כל הזמן  פחות או יותר על מודל חיזוי, מה המדינה צריכה או מה צריך במדינה בשנים הקרובות.

יעקב זיגדון: לדעתי זה אחד הנושאים היותר מורכבים.

יעקב זיגדון: רק אם נלך ונעתיק מהמודל של האיחוד האירופאי, יש לו מכון שלם שיושב באתונה בתקציב של 50 מיליון ומשהו יורו רק על מנת לחזות את צורכי ההכשרה המקצועית וצורכי התעסוקה של האיחוד האירופאי בטווח הקרוב והבינוני.

יעקב זיגדון: לנו אין משהו דומה.

יעקב זיגדון: אנחנו יודעים לחזות צרכים של הכשרה מקצועית בעיקר דרך שאלוני שטח.

יעקב זיגדון: בשירות התעסוקה זה נעשה ממש עד רמת מנהל לשכה, כל אחד בגזרתו כפי שזה נקרא.

יעקב זיגדון: צריך לומר לנו מה דורשי העבודה מחפשים והאם יש תוחלת תעסוקתית בעניין הזה.

יעקב זיגדון: גם אם הוא יגיד לי שהוא רוצה להיות אסטרונאוט אבל אין בדיוק עבודה בתחום, אנחנו לא נדרוש את זה כהכשרה מקצועית מהאגף עצמו.

יעקב זיגדון: אנחנו כן בעד להגמיש את העסק, ובגלל שאנחנו יודעים שאין לנו מודל חיזוי מורכב, כן פותחה שיטה להכשרה מקצועית פרטנית אישית וזאת מתוך אמונה שאדם קרוב אצל עצמו והוא יודע בדיוק מה הוא רוצה, איפה הוא רוצה ללמוד ובמה הוא מעונין לעבוד, והוא יעשה כבר את סקר השוק שיש לו עבודה.

יעקב זיגדון: לכן זאת שיטה בה אנחנו משלמים ישירות לדורש העבודה, מעודדים אותו, מכוונים אותו גם לבתי ספר וגם למקומות עבודה והוא בסוף מסתדר.

יעקב זיגדון: זאת שיטה שהיא משלימה לשיטות האחרות.

יעקב זיגדון: היא לא במקום הכשרה פנים מפעלים והיא לא במקום הקורסים אלא היא בנוסף והיא עובדת על רמת הפרט ואז הגמישות שם היא מאוד גדולה בכל היבט ועניין, גם בהקשר של היכן ילמד והיכן יעבוד.

יעקב זיגדון: לגבי כל סוגיית התעסוקה.

יעקב זיגדון: הנושא הזה הוא יותר מחשוב.

יעקב זיגדון: השאלה המרכזית צריכה להיות מה היום הבעיה של המדינה.

יעקב זיגדון: זאת בעיית האבטלה או שיעור האבטלה או בעיית שיעור התעסוקה ואני אומר אמירה מאוד קשה.

יעקב זיגדון: כמעט ואין בעיה בשיעור האבטלה במדינת ישראל.

יעקב זיגדון: אם היום האחוז – ואתה אמרת בהתחלה – הוא 6,2 ובמספרים מוחלטים זה בערך 190 אלף מובטלים, באחריות אני אומר כאן שכמעט אין אבטלה סטטיסטית, במונחים סטטיסטיים.

יעקב זיגדון: כל אחד יבוא ויאמר שהוא מכיר כך וכך אנשים שלא עובדים, אבל סטטיסטית כמעט ואין אבטלה במדינת ישראל מהטעם הפשוט והוא שלתוך הסטטיסטיקה הזאת, היא מעוותת על ידי כלכלה שחורה ואי אפשר להתעלם מהתופעה הזאת והיא לא בטלה בשישים.

יעקב זיגדון: אם לנו יש סדר גודל של 200 אלף דורשי עבודה, 120 אלף מתוכם הם הבטחת הכנסה.

יעקב זיגדון: אני אומר רק את שני המספרים הבאים.

יעקב זיגדון: יש לי היום במאגר המשרות שלנו 25 אלף משרות.

יעקב זיגדון: בחודש, על ה-200 אלף אנשים אנחנו מצליחים לעשות משהו בין 11 ל-12 אלף השמות.

יעקב זיגדון: נגיד הפלא ופלא, יש 200 אלף דורשי עבודה, 25 אלף משרות ובסך הכל 10,000-12,000 השמות.

יעקב זיגדון: חלק מהפתרון של התעלומה הזאת שהוא מוכר לכולנו, לא בדיוק כולם מעונינים לעבוד, לא כל מי שמגיע לשירות התעסוקה באמת חפץ בעבודה, חלקם לא עובדים ורוצים להסתמך על הקצבה, חלקם לא עובדים באופן פורמלי ועובדים באופן שחור, באופן בלתי פורמלי ומשלבים את כל הדברים האלה ובסוף חוזרים הביתה עם שכר סביר.

יעקב זיגדון: זה מעוות גם את דוח העוני, את הסטטיסטיקה.

יעקב זיגדון: אדם סביר לא מתפרנס מאלפיים שקלים בחודש קצבת הבטחת הכנסה.

יעקב זיגדון: קשה מאוד לומר את הדברים האלה, אבל אי אפשר גם לבטל את הכל ולומר שזאת חזות הכל.

יעקב זיגדון: זאת לא חזות הכל, אבל יש לזה משקל ומרכיב משמעותי שאי אפשר לכמת אותו.

יעקב זיגדון: זה כמו שתשאל היום כמה עובדים זרים בלתי חוקיים יש במדינת ישראל וכאן כל מספר זוכה.

יעקב זיגדון: כל אחד יגיד לך איזה מספר שהוא רוצה.

אמנון כהן: אם אנחנו הולכים בתיאום עם כל הגורמים שנגיד מקום מסוים רוצה לעשות פיילוט – מקום במגזר הערבי, מקום במגזר החרדי ועוד מקום פריפריאלי – ושם רוצים להקים מפעל היי-טק, לצורך כך כל הגופים באים ומכשירים את העובדים, התעשיין מקבל את ההנחה שלו מבחינת המס ומבחינת המענקים, פותח את המקום, מתחיל לעבוד על פיתוח, אתה כבר יודע איזה מפעל הוא יהיה, הוא הולך להכשיר את האנשים האלה.

אמנון כהן: זה אפשרי?

אמנון כהן: ברמה הטכנית זה אפשרי?

יעקב זיגדון: אפשרי.

יעקב זיגדון: אני חושב שהמודל שכיוונת אליו זה הכיוון הנכון והוא כן להמשיך לשלם קצבה וכן לשלם שכר לתקופה מסוימת עד שהבן אדם ייגמל מהקצבה שלו.

יעקב זיגדון: חד משמעית אנחנו בעד העניין הזה.

יעקב זיגדון: אני חושב שזה הכיוון הנכון כדי שבאמת יהיה לו שכר משמעותי.

יעקב זיגדון: שוב, רואים כאן בדוח את רמת השכר שמקבלים במשק ומה רמת השכר של משרות פנויות לעומת משרות תפוסות.

יעקב זיגדון: המשמעות של הדוח הזה, בלי להיכנס אליו יותר מדיי, אומרת שמי שכבר נמצא בעבודה, תרצו או לא תרצו, הוא מתקדם ברמת השכר שלו במשך הזמן, לעומת מתחילים חדשים שמתחילים תמיד, רובם, בשכר המינימום או קרוב לזה ומשם מתקדמים הלאה.

אמנון כהן: מה לגבי האכיפה?

יעקב זיגדון: אנחנו כמעט לא מתעסקים בזה, אבל אני כן יכול לומר שאנחנו שותפים לזה ביחד עם מינהל הסדרה ואכיפה.

יעקב זיגדון: מעסיק שמוכח לנו שהוא מעסיק עובדים שלא כדין, אנחנו מפסיקים לעבוד אתו.

יעקב זיגדון: עשינו את זה לא מזמן עם חברת השמירה, חברה מאוד גדולה שיש לה ביקוש גדול מאוד אצלנו למאבטחים ושומרים, וקיבלנו פנייה ממינהל הסדרה ואכיפה של משרד התעשייה וגם משרד המשפטים גילה את זה.

אמנון כהן: שיש ניצול של עובדים?

יעקב זיגדון: ניצול של עובדים.

יעקב זיגדון: התשלום לא לפי שכר מינימום וכולי.

יעקב זיגדון: אנחנו פשוט הפסקנו לעבוד אתם והשעינו אותם לחצי שנה.

יעקב זיגדון: להם לפחות זה עשה באז רציני.

חנין זועבי: למה מתייחסים רק לאחוז אבטלה ולמה לא מתייחסים לאחוז תעסוקה?

יעקב זיגדון: חלילה.

חנין זועבי: נשים ערביות לא הולכות לרשום את עצמן בלשכת התעסוקה.

חנין זועבי: אחוז התעסוקה שם הוא 19 אחוזים וחצי מהן, כלומר, 10 אחוזים, עובדות במשרה מלאה.

יעקב זיגדון: אנחנו מכירים את כל התופעות האלה, ולכן, כשמנתחים תופעה בתחום תעסוקה, תמיד אנחנו שואלים את עצמנו לגבי שני פרמטרים: שיעור האבטלה ושיעור התעסוקה ביחד.

יעקב זיגדון: כי בלי לשאול זה את זה, זה לא מקצועי וזה כמו לשאול מישהו כמה הוא שוקל בלי לדעת מה הגובה שלו.

יעקב זיגדון: יש הבדל אם אני מאה קילו בגובה 1.90 מטר או אני מאה קילו כשאני מטר וחצי.

יעקב זיגדון: זה בדיוק השילוב בין שני המדדים האלה.

אמנון כהן: משרד הקליטה.

אמנון כהן: יש עולים שרוצים להשתלב בתעסוקה?

ורה אופיר: ברור.

אמנון כהן: איך אתם נערכים?

ורה אופיר: יש לנו תוכניות תעסוקה עוד משנות ה-90 אז הגיעה העלייה הגדולה.

ורה אופיר: ראיתי כאן איזושהי התייחסות למגזר הערבי ולחרדים, אבל באופן טבעי העולים שמגיעים, מופנים לאזורים מוכי אבטלה.

ורה אופיר: באופן טבעי הרבה פעמים הם נמצאים באזורים האלה ולכן הם גם נכללים בסטטיסטיקה.

ורה אופיר: אני לא יודעת אם עשו סטטיסטיקה גם לגבי העולים החדשים, אבל הם נכללים בסטטיסטיקה הזאת.

אמנון כהן: העולה שמגיע, הוא בא עם הכשרה מסוימת.

אמנון כהן: מגיע מהנדס, הנדסאי או רופא.

אמנון כהן: יש זמן מסוים שהוא מקבל חיזוק במקצוע שלו על מנת לעבור מבחנים?

אמנון כהן: פעם זה היה עד שלוש שנים, אחר כך עד שבע שנים, ובתקופה הזאת הוא יכול לקבל הסבה מקצועית או חיזוק.

אמנון כהן: אנחנו ביקשנו שלא תהיה מגבלה כי המטרה היא שבסוף הוא יתפרנס בכבוד.

אמנון כהן: היו קהילות שהגיעו ומיד רכשו בית ואז לא היה להם זמן ללמוד או לקבל הסבה מקצועית כי קודם כל הם רצו להחזיר את החובות ולצורך כך האנשים עבדו במקום כמו תחנת דלק  אבל העיקר היה להחזיר את החובות.

אמנון כהן: אחרי שהוא גמר את החובות, הוא רוצה עכשיו ללמוד את המקצוע שלו, אבל אומרים לו שאין לו כבר זכאות והתקופה נגמרה.

אמנון כהן: זה עדיין קיים כך?

ורה אופיר: היום הזכאות היא לעשר שנים, בתעסוקה, לכלל העולים.

ורה אופיר: לעולי אתיופיה עד 15 שנים.

אמנון כהן: אתם בשיתוף פעולה עם לשכת התעסוקה?

ורה אופיר: כן, אנחנו בשיתוף פעולה גם עם משרד התעשייה.

ורה אופיר: הרבה עולים הגיעו בעשור האחרון וגם לפני כן והם לא חשבו שהם יכולים להיקלט במקצוע ההנדסה וזאת מכל מיני סיבות.

ורה אופיר: קודם הם עבדו בלי שפה בתחנות דלק וקשה להם לצאת מהמעגל הזה למרות שיש להם את המקצוע אלא שהם צריכים רק הכשרה מסוימת ואולי להתאים משהו לצורכי מדינת ישראל ולמפעלים.

ורה אופיר: בהחלט הם מהווים כוח אנושי אדיר שיכול להשתלב בשוק העבודה הישראלי.

ורה אופיר: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם התאחדות התעשיינים.

ורה אופיר: באופן שוטף אנחנו מקבלים מידע על מקומות עבודה בכל הארץ ואחר כך אנחנו מעבירים את המידע לרכזות.

ורה אופיר: יש לנו לשכות בכל הארץ.

אמנון כהן: דרך לשכות משרד הקליטה.

ורה אופיר: כן, משרד הקליטה.

ורה אופיר: כל הזמן אנחנו עושים את השילוב הזה בין המפעלים והעולים.

ורה אופיר: לגבי השפה העברית.

ורה אופיר: אנחנו עושים המון על מנת לתת את העברית.

ורה אופיר: אני לא מדברת על אולפן א' שכל העולים אמורים לקבל.

ורה אופיר: לא תמיד העולים נכנסים בהתחלה למסגרות של האולפן כי הם צריכים להתפרנס.

ורה אופיר: אנחנו נותנים להם את העברית התעסוקתית, כפי שאנחנו קוראים לזה.

אמנון כהן: כל אחד במקצוע הספציפי שלו.

ורה אופיר: מקצוע ספציפי.

ורה אופיר: יש לנו עברית גם למקצועות כמו עורכי דין, רופאים ועברית לתעשייה.

ורה אופיר: יש לנו הכשרה שנקראת קידום העסקה.

ורה אופיר: זאת אומרת, תמריץ למעסיקים.

ורה אופיר: קידום העסקה למעסיקים.

ורה אופיר: בדרך כלל זה מיועד לאקדמאים, לעולים בני 45 פלוס.

אמנון כהן: מקבלים תמיכה מכם.

ורה אופיר: המעסיק מקבל את התמריץ והוא מקבל מחצית משכר מינימום.

ורה אופיר: הוא יכול לתת לו יותר, אבל מחצית משכר המינימום המעסיק מקבל עד שישה חודשים.

אמנון כהן: הוא מתחייב להחזיק את העובד.

ורה אופיר: הוא מתחייב להחזיק אותו תקופה זהה.

ורה אופיר: גם הכשרה פרטנית, קראנו לזה ואוצ'רים, הפיילוט בפרוייקט הזה עובד חמש שנים והוא עבד בצורה בלתי רגילה.

אמנון כהן: אמרו שלא חסר כסף.

ורה אופיר: אצלו אולי לא חסר, אבל אצלנו חסר.

ורה אופיר: העולים בוכים כי באמת זה נתן כלים מצוינים.

אמנון כהן: אין ספק.

ורה אופיר: רציתי לומר שזה כלי מצוין וזה אומר לתת לבן אדם ספציפי כי הוא צריך.

ורה אופיר: השנה הזאת הייתה בעיה והעולים היו מגיעים ללשכות שלנו והיו במצב קשה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אנחנו נשמע את נציג התאחדות התעשיינים.

אמנון כהן: אני מבקש את התייחסותך לדברים שאמרתי לגבי אזורים ספציפיים, האם מה שאני חולם יכול להיות או שאתה תאמר שזה לא מציאותי ושארד מזה מהר.

אמנון כהן: אני חושב שזאת הדרך הנכונה לטפל בבעיה נקודתית לפי סוגי אוכלוסייה.

יהודה שגב: קודם כל אני רוצה לברך את העבודה של הוועדה.

יהודה שגב: אני באופן אישי 15 שנים מסתובב בוועדות בכנסת וזאת פעם ראשונה שאני רואה ועדה בכנסת שמפקחת על דוח של ועדה שהוקמה על ידי שר התעשייה והמלצותיה אומצו בישיבת ממשלה.

יהודה שגב: הלוואי שיירבו כאלה תהליכים אבל לצערי הרב הכנסת עוסקת פחות מדיי בפיקוח על החלטות ועל יישומן.

יהודה שגב: בפתיחת הדברים אתה ציינת ועדות שהוקמו ובזה גמרו את העניין.

יהודה שגב: לגופו של עניין.

יהודה שגב: אני אהיה כנה אתך.

יהודה שגב: הרעיון הוא רעיון נכון, אבל אני רוצה לתת לך דוגמה של איך ניסינו ליישם רעיון דומה לרעיון שלך ואני אומר לך שלקח לנו שש שנים ליישם אותו.

יהודה שגב: נתיבות, מקום שהיה בזמנו מוכה אבטלה והסביבה, יש פארק תעשייתי שהיו בו תשתיות מוכנות לכל שכללו מים, חשמל, איכות סביבה, בריאות, כל מה שאתה רוצה.

יהודה שגב: המקום עמד עשר שנים בשיממונו.

יהודה שגב: באנו ואמרנו שייתנו לנו כסף לתמרץ מפעלים, להקים מפעלים חדשים או להעתיק מהמרכז לאותם מקומות שהם מוכי אבטלה בהגדרה שלהם.

יהודה שגב: הטרקטור הראשון עלה על המקום אחרי שש שנים.

יהודה שגב: בירוקרטיה, תיאום בין משרדים, הוקמה ועדה להסרת חסמים ואני ישבתי בה אבל כל פעם המציאו חסם אחר.

יהודה שגב: כל ישיבה המציאו חסם אחר, הסבירו לנו למה אי אפשר לעשות את זה.

יהודה שגב: הטרקטור הראשון עלה לפני ארבעה חודשים וזה מקום שיספק מקום עבודה לאלפי אנשים במקום.

יהודה שגב: כל הכלים שמציעים כאן בדוח הזה, מופיעים על האזור הזה, על פארק התעשייה הזה.

יהודה שגב: אם אתה שואל אותי, אז כן, אתה שואל אותי אם צריך, כן, אבל בצד העניין הזה חייב להיות פיקוח פרלמנטרי שיסיר את כל החסמים האלה כי אחרת אנחנו לא נתקדם.

יהודה שגב: אתה היום תגיד תקציב, ואני אומר לך שהאוצר – לא יודע מי יושב כאן מהאוצר – יגיד לך שאת הכסף יוציאו בעוד חמש שנים.

אמנון כהן: יושב כאן אחד הבכירים.

יהודה שגב: מה איכפת לו, הוא יגיד לך כן.

יהודה שגב: בעוד חמש שנים יוציאו את הכסף בגלל בעיית הבירוקרטיה.

יהודה שגב: לכן אני חושב שמצד אחד הרעיון ומהצד השני לשים את הכלים הנכונים כדי ליישם אותו, השמים הם הגבול.

אמנון כהן: רשות הדיבור לנציג האוצר.

אמנון כהן: ראיתי בדוח שמשרד האוצר יושב שם חזק וליווה את הדוח, החל מאודי ניסן וכלה בעובדים אחרים.

אמנון כהן: ראיתי שזה אחד הדוחות שיש לו ביטוי בתקציב המדינה.

אמנון כהן: אני גם רוצה לקדם את הנושא אותו ציינתי בהתחלה, כך שבאותם אזורים בהם אנחנו רוצים להקים מפעלים שהם לא פריפריה אבל כן אזורים מוכי אבטלה או מקום שהמדינה הייתה מעונינת לעודד בו תעסוקה, ואני מתחבר לנושא הדיון שיתקיים בוועדת הכספים ביום חמישי.

אמנון כהן: אני מאוד רוצה לטפל בזה.

אמנון כהן: שוב, הממשלה תחליט אם מדובר באזור לו רוצים לתת עדיפות כזאת ואחרת, ויכול להיות שיהיה מדובר בכפרים ערביים בהם לא עובדים  שהם כמו נתיבות או מקום כמו ביתר עילית, אבל אתם תחליטו על כך.

אמנון כהן: אזור מוכה אבטלה, מקום בו העוני קשה ביותר, מקום שהרשות לא יכולה להתמודד מול אותם תושבים שלא משלמים ארנונה כי הם מתחת לרף מסוים ולכן הרשות עצמה קורסת.

אמנון כהן: אם אתה שם אזור תעשייה במקום, אתה נותן גם פרנסה והכנסה לאותו ישוב ובנוסף אזור התעשייה משלם ארנונה.

רן רידניק: ברשותך, אני אדבר קודם על תפיסת המדיניות, אחר כך אני אדבר על כלים קיימים ואני אסיים את דבריי בתשובה לשאלות ספציפיות שלך לגבי מעונות יום ואכיפת חוקי עבודה וכולי.

רן רידניק: אני אנסה לענות כמיטב יכולתי.

רן רידניק: תפיסת מדיניות.

רן רידניק: לדוח יש תרומה גדולה והוא אומץ לחלוטין על ידי הממשלה במסגרת כמה החלטות ממשלה והוכנס לחוק המדיניות הכלכלית לפני ארבעה חודשים.

רן רידניק: אחד הנדבכים העיקריים במדיניות הממשלה לקידום צמיחה וצמצום פערים הוא עידוד התעסוקה בעיקר של אוכלוסיות מעוטות השתתפות.

רן רידניק: אם אנחנו מסתכלים בהשוואה עולמית, שיעורי ההשתתפות בתעסוקה נמוכים באופן מהותי מיתר העולם וזה כנראה אחד החסמים העיקריים שלנו להגיע לתוצר.

רן רידניק: הממשלה אימצה יעדי תעסוקה מאוד מאוד שאפתניים במטרה להגיע בעוד עשר שנים לאותם שיעורי תעסוקה שקיימים במדינות המפותחות ביותר, וזה אתגר לא קטן.

רן רידניק: תפיסת המדיניות כפי שמוצע בדוח אקשטיין אומרת – גם יוג'ין דיבר על זה - שבעיקר צריך לטפל דרך צד היצע העובדים.

רן רידניק: זה אומר תסיר חסמים, תטפל, תספק כלים תוך כדי עבודה, תיאבק באפליית מעסיקים, שוק העבודה יתאים את עצמו.

רן רידניק: אין לנו יתרון יחסי ביצירת מקומות עבודה או בהעסקה אבל כן בהסרת חסמים אתה יכול להגיע לאותם יעדים נשגבים עליהם דיברנו קודם.

רן רידניק: מבחינת כלים.

רן רידניק: בנושא עידוד תעסוקת חרדים מדינה פורסת מגוון רחב של כלים ואני אדבר בקצרה על כמה מהם.

רן רידניק: יש מרכזי תעסוקת מפתח, ואני מניח שאתם מכירים, שכוללים פרוייקטים כמו לימודים אקדמיים לבנים, אנשים שחרדים לעתידם, יש את סוגיית שח"ר, שירות אזרחי, מסלול תעסוקה שעוסק במשהו שדומה למה שדיברת, סבסוד שכר לעובדים, חרדים וערבים במקומות יהודים.

רן רידניק: יש כמובן את מעונות היום.

רן רידניק: יש תוכנית לימודי הנדסאות לנשים ודיברנו על נשים.

רן רידניק: שוב, מגוון הכלים שהמדינה פורסת באמצעות המשרדים השונים הוא יחסית רחב.

רן רידניק: יש אלמנט של שיפור בתחום הזה לאורך עשר השנים האחרונות אבל יש לנו עוד מה לעשות.

רן רידניק: שאלת כמה שאלות ספציפיות, כמו לגבי הכשרה.

רן רידניק: אני שמח שדוח אקשטיין וגם הממשלה קלעו לדעת גדולים ממני, לגבי ההשמה.

רן רידניק: תפיסתנו היא בדיוק כמו שאמרת.

רן רידניק: הכשרה שאין השמה בצדה, אין בה ערך משל עצמו.

רן רידניק: במסגרת החלטת ממשלה שהתקבלה ב-15 ביולי 2010 על משרד התעשייה לגבש מודל השמה שיוודא שכל הכשרה באשר היא, יהיה איזשהו מערך שמוודא השמה.

רן רידניק: אם זה דרך המנגנון עצמו, אם דרך שובר כזה או אחר, אם זה דרך מערך ליווי וסיוע במציאת מקום עבודה, אבל שוב, אנחנו שותפים לדעתך שבלי השמה בסוף, ההכשרה עצמה אין לה ערך.

רן רידניק: מבחינת מעונות יום.

רן רידניק: מבחינה תקציבית היה גידול תקציבי עצום בשנים האחרונות.

רן רידניק: ב-2005 התקציב היה 330 מיליון שקלים לסבסוד מעונות יום וב-2011 הוא עומד על למעלה ממיליארד שקלים.

אמנון כהן: זה בעקבות חוק שעבר.

רן רידניק: לא חוק.

רן רידניק: החלטת ממשלה.

רן רידניק: הייתה סוגיה של בג"ץ שהייתה חלק מהעניין, אבל יש לך גידול תקציבי עצום ואני חושב שצריך להתייחס אליו בכבוד הראוי, בטח לא הנפוץ.

חנין זועבי: תחכה לתוצאות בשטח.

רן רידניק: בסדר, זאת שאלה טובה, האם הסבסוד עצמו הוא אפקטיבי, האם הוא מגדיל תעסוקת נשים.

חנין זועבי: שש מועצות – שלוש יהודיות ושלוש ערביות – ניגשו לתוכנית הראשונה, שלושת המועצות הערביות נדחו.

רן רידניק: אני דיברתי על הסבסוד עצמו.

רן רידניק: יש כאן בעיה שמעלה חברת הכנסת זועבי ובצדק, וזאת בעיה של היצע מעונות היום.

רן רידניק: אין גידול מספק בהיצע של מעונות יום.

רן רידניק: במסגרת זאת הממשלה הקצתה שלושים מיליון שקלים בשנת 2010 ועוד שלושים מיליון שקלים ב-2011 למטרת בינוי מעונות יום.

רן רידניק: הקריטריונים כבר התפרסמו במשרד התעשייה.

רן רידניק: זה מהלך שקיים.

רן רידניק: הקריטריונים כאן מחילים מנגנון שמבטיח שבינוי מעונות היום יהיה בעיקר באזורים בהם יש השתתפות נמוכה ושיש בהם היצע נמוך של מעונות יום.

רן רידניק: זה בעיקר כדי להגיע לאותן אוכלוסיות.

חנין זועבי: הם הגישו את התוכנית לבינוי.

חנין זועבי: הרשויות המקומיות ניגשו לשיפוץ ולהשכרה ואני אומרת לך ששלוש ניגשו ושלושתן נדחו.

רן רידניק: אם יש בעיות, אני מבטיח להעביר את הבעיה הספציפית שיש למשרד התעשייה ולבדוק, אבל זה הכיוון בו הולכת הממשלה.

אמנון כהן: איך אתה מסתכל נקודתית על הקמת מפעל היי-טק באיזשהו מקום שהממשלה תגדיר ולידו יהיה מעון יום?

אמנון כהן: כמו שאמרתי, השמה מאה אחוזים אבל שלא יהיה כל מכשול בדרך, ואז אני גם צריך מעון ליד, כך שהכל ייבנה ביחד באותו מתחם, כולל הכשרה, וכל זה במטרה להוציא את האדם ממעגל האבטלה והבטחת הכנסה ושהוא יעמוד על רגליו.

אמנון כהן: שנתיים-שלוש המדינה משקיעה בו.

רן רידניק: בינוי מעונות היום.

רן רידניק: זה יכול להיות גם ליד מקום המגורים של אותה אישה.

רן רידניק: אני לא יודע אם זה טוב במקום העבודה.

רן רידניק: הממשלה הקצתה כסף למטרת העניין הזה.

רן רידניק: שוב, משרד התעשייה יפרסם מכרזים שעכשיו ניגשים אליהם עמותות דרך רשויות מקומיות שצריכות להחליט היכן זה יתבצע, מתוך כוונה להגדיל מהותית את היצע מעונות היום.

רן רידניק: הרחבת משפחתונים זאת פעילות שקיימת ויש כסף שהוקצה לטובת העניין.

חנין זועבי: אתם רוצים מבחן לבניית מעונות יום כאשר אין קרקע.

אמנון כהן: תוך כדי דיון צצים דברים.

אמנון כהן: אומרים שיש מגבלה משפטית.

אמנון כהן: מוציאים החלטה לעזור בתקופה קשה למפעלים כדי שלא יקרסו ונותנים להם הלוואות, אבל הקריטריונים לגשת ולקבל את ההלוואה הזאת הם כל כך קשים שבעל העסק אומר שיעזבו אותו.

אמנון כהן: גם כאן, יכול להיות שהמדינה יכולה לעשות אבל התשתית עדיין לא קיימת ולכן מיליארד השקלים עליהם דיברתם, הם על הנייר כי זה לא יצא לפועל כי אין כאן הקצאת קרקע או הקרקע שם לא סטטוטורית וכולי.

אמנון כהן: יש חסמים מסוימים.

רן רידניק: אם יש משהו ספציפי, בעיה קיימת, אני מבטיח להעביר אותה לאגף למעונות היום.

רן רידניק: אני מבטיח לכם שיש להם כוונה לפעול בנושא הזה.

רן רידניק: שוב, יש לנו כוונה להרחיב את היצע מעונות היום והכסף הוקצה.

רן רידניק: כשכסף מוקצה, אנחנו מצפים שהוא יבוצע.

רן רידניק: לגבי אכיפה.

רן רידניק: מצבת כוח האדם גדל באופן מהותי בשנים האחרונות.

רן רידניק: מ-2007 המצבת יותר מאשר שולשה וכיום, לאחר התוספות, היא מגיעה ל-91 עובדים ו-69 סטודנטים.

רן רידניק: זאת מצבת גדולה ומכובדת שיכולה לשפר את מצב אכיפת חוקי העבודה.

רן רידניק: אנחנו יודעים שהיו הרבה בעיות בעבר, אבל כתוצאה מכך ניתנה תוספת כוח אדם לטובת העניין הזה.

אמנון כהן: עוד מישהו רוצה להתייחס למשהו?

אסף מלחי: אני רוצה להתייחס לצד הביקושים לעובדים, נושא שהוזכר בין השורות אבל אמור להשלים את כל הסקירה שניתנה כאן לגבי הכשרת כוח אדם.

אסף מלחי: אחד המסלולים המרכזיים שמשרד התעשייה מפעיל, מסלול תעסוקה במרכז ההשקעות, שלמעשה התפתח בעשור האחרון באופן כזה שהסבסוד ניתן למעסיקים שמעסיקים אוכלוסיות מיוחדות, היינו, חרדים, מיעוטים, מוגבלים ואימהות חד הוריות ובאזורי פריפריה.

אסף מלחי: למעשה התמריצים היו אמורים לתת למעסיקים אפשרות להפחית את הסיכון בהעסקה של אוכלוסיות או של עובדים באזורים שהם פריפריאליים, בין אם זאת פריפריה חברתית, בין אם זאת פריפריה גיאוגרפית.

אסף מלחי: מדובר גם על תעשייה וגם על ענפי השירותים ומדובר בסך הכל בכ-2,500 משרות במרכזי סריקה וקרוב ל-6,500 משרות כאשר החלוקה היא 27 אחוזים משרות חדשות לגבי אוכלוסייה חרדית, 20 אחוזים לגבי משרות בקרב אוכלוסיית המיעוטים ו-50 אחוזים הנותרים בקרב האוכלוסייה הכללית.

אסף מלחי: צריך לזכור שמדובר כאן באיזשהו ניסיון ליצור ביקושים באופן כמובן מלאכותי, יצירת ביקושים לעובדים, גם באזורים שהם חלשים באופן יחסי, אזורי קו עימות, וגם לגבי אותן אוכלוסיות ששיעורי ההשתתפות שלהם בשוק העבודה נמוכים יחסית.

אסף מלחי: שאלה שנשאלת היא האם הסובסידיה הממשלתית, לאיזו תקופה היא צריכה להינתן ובאיזה אופן אתה גומל את המעסיק מהסובסידיה באופן כזה שהוא מצליח להתחרות בעסקים במרכז הארץ וגם בעסקים באותם ענפים בארצות מתפתחות.

אסף מלחי: בכל מה שקשור לקול-סנטרס, יש תחרות קשה מאוד עם מדינות שפחות מפותחות מישראל.

אמנון כהן: אתה רוצה להגיד שאין בעיה?

אסף מלחי: אני אומר שהמסלול המקורי נועד לחמש שנים של תמיכה והיום אנחנו מדברים על תמיכה של שנתיים וחצי, שלושים חודשים בלבד, כדי לגמול את המעסיקים מהסובסידיה הממשלתית, אבל למעשה אנחנו רואים שלראשונה, במקרה החרדי לפחות, לגבי האוכלוסייה החרדית, מעסיקים גילו את הפוטנציאל שגלום בהעסקת בעיקר נשים חרדיות הודות לאותם תמריצים.

אמנון כהן: אני רוצה לסכם את הדיון.

חנין זועבי: אפשר לשאול שאלה?

אמנון כהן: בוודאי.

חנין זועבי: בהקדמה שלך אדוני היושב ראש, אתה התמקדת ואמרת שהבעיה העיקרית היא מחסור במקומות עבודה.

חנין זועבי: כל מה ששמענו כאן, זה לא מחסור במקומות עבודה אלא הסרת מחסומים על מנת לשבץ את האנשים במקומות עבודה שקיימים.

חנין זועבי: היה פער אדיר בין ההקדמה שלך וההגיון שלך לבין תוכנית העבודה של משרד האוצר.

חנין זועבי: השאלה שלי היא האם נלקח בחשבון שהלוגיקה הזאת, שיש מקומות עבודה אבל צריכים להכשיר אנשים כדי לשים אותם במקומות העבודה האלה.

חנין זועבי: אתם הדגשתם את שתי האוכלוסיות, החרדית והערבית.

חנין זועבי: האם אתם נדרשתם לשאלה האם הבעיה אצל החרדים ואצל הערבים היא באמת רק הסרת החסמים והכשרת הון אנושי ולא הבעיה העיקרית והמרכזית שהיא מחסור במקומות עבודה?

חגי לוין: אני יכול לנסות לענות.

חגי לוין: יש היום בישראל סיטואציה לפיה חסרים עובדים.

חגי לוין: באמת חסרים עובדים ומצד שני יש הרבה אוכלוסייה שלא עובדת.

חגי לוין: לצורך העניין, יש עובדים ולא משנה אם הם בסתר מכריזים שהם מחפשים עבודה או לא מחפשים עבודה אבל יש הרבה אנשים שלא עובדים.

חגי לוין: מצד שני, יש הרבה מקומות עבודה פנויים.

חנין זועבי: אולי המקומות הם במרכז ואולי הם לא מותאמים לאוכלוסייה.

חנין זועבי: האישה הערבייה בנצרת או באום אל פאחם לא תלך למרכז.

חגי לוין: זאת בדיוק השאלה.

חגי לוין: הבעיה היא שיש כאן חוסר התאמה מסוימת וחוסר ההתאמה בא גם בגלל מיקום גיאוגרפי.

חגי לוין: האישה הערבייה יושבת באום אל פאחם והמשרה הרלוונטית במקום אחר.

חגי לוין: אגב, גם משרות שנשים ערביות יכולות לעבוד בהן כמו מטפלות, הן במרכז.

חגי לוין: דבר שני, יש חסמים אחרים שזה ילדים, זאת הכשרה, הון אנושי וכן הלאה.

חגי לוין: דבר נוסף שאמר אותו יוג'ין, הוא שהרעיון הזה שהמדינה תיצור מקומות עבודה, צר לי לומר שהמדינה יודעת לסייע אבל היא לא באמת יודעת ליצור מקומות עבודה.

חגי לוין: יתר על כן, הניסיון מראה שבמקומות שבאמת ניסו ליצור מקומות עבודה, הרבה פעמים גרמו נזק ולא תועלת.

חגי לוין: יש כלים כמו מסלול תעסוקה וכן הלאה שיודעים לעודד, אבל זה לא באמת שיודעים ליצור.

חגי לוין: לכן, עיקר הדיון, וזה הכיוון, זה לא שצריך ליצור אלא לראות איך מסירים חסמים.

חגי לוין: אגב, זה גם יכול להזיז מפעלים ממקום למקום אבל גם דברים אחרים.

חגי לוין: אני אומר עוד שני דברים שלא נאמרו כאן ופועלים בכיוון הזה ואני מציע לוועדה לבחון גם אותם, אם אתם עוד בשל בהבחינה.

חגי לוין: האחד, בנושא אזורי תעשייה, בפרט במגזר הערבי, הממשלה יצאה בתוכנית חומש שמקדמת אותה הרשות לקידום של המגזר הערבי כאשר חלק מרכזי מאוד באותה תוכנית חומש הוא נושא של אזורי תעסוקה בישובים הערביים, בסמיכות לישובים הערביים.

חגי לוין: התוכנית הזאת בתהליכי גיבוש וייצור.

חנין זועבי: שוב, אין קרקע.

חנין זועבי: אתה תיתקל באותה בעיה.

חנין זועבי: אין קרקע.

חנין זועבי: כבר 10-15 שנים שאומרים שאין קרקע.

חנין זועבי: אין אדמות.

חגי לוין: נכון.

חגי לוין: אגב, אחד הדברים שנעשה שם היה סקר מקיף לגבי מה יש ומה אין.

חגי לוין: פעם ראשונה אפשר יהיה לדעת בדיוק מה יש ומה אין.

חגי לוין: על הסקר הוציאו לא מעט כסף על מנת להבין בדיוק מה קורה, ואני מציע לזמן לכאן את היימן דרסף, ראש הרשות לקידום כלכלי של המגזר הערבי במשרד ראש הממשלה,  שידע לומר לכם טוב מאוד מה קורה במגזר הערבי.

חנין זועבי: הוא ערך את הסקר?

חגי לוין: הוא עושה ביחד עם משרד התעשייה.

חגי לוין: הוא מממן את הסקר ולדעתי יש כבר תוצאות.

חגי לוין: הממשלה יוצאת בתוכנית אדירה לשיפורי תחבורה בהיקף של 23 מיליארד שקלים שמטרתם לקרב בצורה מאוד חזקה את הפריפריה למרכז ברמה שבן אדם יוכל לעלות על רכבת מכלל האזורים, כולל שדרות, נתיבות וכן הלאה, ותוך שלושים-ארבעים דקות להיות במקום העבודה בתל אביב וזה כאשר אדם שגר בתל אביב ונכנס לרכב לא מצליח להגיע כל כך מהר למקום העבודה שלו.

חגי לוין: אני חושב שגם זה יכול ליצור, אמנם בטווח רחוק יותר.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אנחנו מסיימים את הדיון הזה.

אמנון כהן: אמנם זה לא הסוף כי רק התחלנו וזה דיון ראשון של ועדת המשנה אבל אנחנו נבחן את הדברים.

אמנון כהן: בסיכום הדיון אני רוצה לומר שאכן נפעל ביום חמישי ונדאג לאותם מפעלים שהמדינה תחליט להקים אותם באזורים מוכי אבטלה או אזורים של עידוד תעסוקה, אפילו שהם במרכז הארץ או באזורים שלא בפריפריה ושהם יהיו לטובת התעשייה כך שהמקום ייחשב אזור לאומי א' או אזור פיתוח אבל העיקר שתהיה אותה הטבה לאותו מפעל, כמענק.

אמנון כהן: הנושא השני הוא כל נושא ההשקעה בהון האנושי, ליצור מקומות עבודה ייחודיים לאותן אוכלוסיות.

אמנון כהן: יכול להיות שיש אוכלוסיות שהמקום לא מתאים להם כי הם לא יכולים להגיע לאותם מקומות.

אמנון כהן: כמובן המטרה היא לצמצם את הפערים החברתיים מבחינה זאת שאם יש תעסוקה הולמת, הדברים האחרים מסתדרים.

אמנון כהן: כמובן אנחנו צריכים לטפל בעידוד תעסוקה.

אמנון כהן: אולי צריך לחשוב על אזור תעשייה לאוכלוסייה הערבית באזור שם מרוכזת האוכלוסייה הזאת.

אמנון כהן: ציינו כאן את בעיית הקרקע, אבל צריך לבחון את הדבר הזה.

אמנון כהן: זה אמור גם לגבי אזורים חרדיים ואני יודע שלמשל באלעד רוצים להקים מפעל אבל אין להם אזור תעשייה.

אמנון כהן: כאן  אנחנו צריכים, יחד עם שר הפנים, להרחיב תחום שיפוט או על חשבון מועצה מקומית או על חשבון המינהל ולתת פתרון תעסוקתי.

אמנון כהן: זה תהליך וזה לא פשוט.

אמנון כהן: גם כאן צריך לתת את המענה.

אמנון כהן: לפעמים אתה רוצה לעשות משהו אבל יש חסמים.

אמנון כהן: אומרים לאותו אדם שייקח כסף אבל הוא אומר שאין לו קרקע ואין לו היכן לשים לא את המעון, לא את התעשייה, לא את טיפת חלב.

אמנון כהן: כמו שאנחנו יודעים, יש מצ'ינג של משרד התחבורה לכביש אבל לרשות המקומית אין כסף לתת מים לאזרחים שלה.

אמנון כהן: היא צריכה להשתתף ב-10 אחוזים אבל אין לה ולכן לא בונים את הכביש כבר עשר שנים.

אמנון כהן: כאן צריך לתת ולפתור את החסם הזה.

אמנון כהן: אני אתייעץ עם חבריי ואני אלמד את הדוח.

אמנון כהן: אני אחליט באיזה נושא יהיה הדיון הבא ויכול להיות שנקיים אותו לפי מגזרים או לפי נושאים או לפי הכשרה.

אמנון כהן: אנחנו נחליט על כך.

אמנון כהן: המטרה היא לא להרפות אלא לשבת כל פעם ולבדוק.

אמנון כהן: מכם אנחנו רוצים לדעת מה מבחינתכם החסמים שקיימים.

אמנון כהן: במשרד ראש הממשלה יש ועדת חסמים בראשותו של מנכ"ל המשרד אייל גבאי ואנחנו נוכל לזמן אותו לכאן על מנת להוריד את החסמים.

אמנון כהן: תודה רבה על השתתפותכם.

אמנון כהן: תודה רבה למרכז המחקר של הכנסת.

אמנון כהן: יישר כוח.