ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 304, 2010-12-28 11:30

דוד רותם: במסגרת יום זכויות בעלי החיים בכנסת ועל פי בקשתו של חבר הכנסת איתן כבל, אנחנו נקיים היום דיון בנושא של אכיפת חוק צער בעלי חיים ומיצוי הדין.

דוד רותם: לפני קרוב ל-17 שנים חוקקה הכנסת את חוק צער בעלי חיים.

דוד רותם: חוק צער בעלי חיים הוא חוק חשוב מאוד, חוק עם עומק מוסרי גדול מאוד והוא בעל עומס מוסרי גדול כי הקורבנות של הפרה שלו, הקורבנות של התעללות בבעלי חיים, לא יכולים לבוא לבניין הזה ולצעוק, אין להם לוביסטים, ודווקא משום כך אנחנו חייבים להגן עליהם.

דוד רותם: בהרבה מקרים מצאנו במקורותינו שאבותינו נבחנו במידת החמלה שהייתה להם לבעלי חיים.

דוד רותם: כך מסופר על רבקה, על משה, וגם החברה שלנו תיבחן איך אנחנו מיישמים את חוק צער בעלי חיים.

דוד רותם: לצערי, נדמה לי שאנחנו לא עוברים את המבחן הזה בצורה טובה.

דוד רותם: זה מתחיל בחקיקה, כדי ליישם את חוק צער בעלי חיים נחוצות הוראות מפורטות בתקנות, אני מבין שבהרבה תחומים לא הותקנו תקנות במיוחד לגבי בעלי חיים בחקלאות, ורק לאחרונה ראינו בטלוויזיה דברים שקורים שם ושהם לא יתוארו.

דוד רותם: ישבו ועדות לפני חמש שנים, שש שנים, שבע שנים ועדיין אין תקנות והחוק והתקנות שכן קיימים, אני לא יודע עד כמה מקיימים אותם, כמה מפקחים עליהם, ואנחנו נראה היום האם יש פיקוח וכאשר מתגלות הפרות, מה האמצעים שנוקטים בהם.

דוד רותם: ברור שיש נושאים חשובים יותר מבחינת המשטרה אבל אלימות כלפי בעלי חיים היא התחלה ואחר כך היא ממשיכה כלפי חסרי ישע אחרים.

דוד רותם: לפעמים הנטייה לאלימות שיכולה להיות מופנית כלפי בעלי חיים הופכת אחר כך להיות מופנית גם כלפי בני אדם.

דוד רותם: הגיעה לכאן שורה של אורחים שעוסקים בנושא.

דוד רותם: עד עכשיו אני עסקתי במתן הכשר לצפרדעים כי שמעתי שיש כל מיני חברי כנסת חרדים שאכלו בשבועיים האחרונים צפרדעים והיום הם התוודו על כך.

דוד רותם: לא מצאתי הכשר, אני מוכרח לומר.

דוד רותם: הייתי רוצה שנעסוק היום בעיקר במה עתיד להיעשות הן לגבי האכיפה והן לגבי מיצוי הדין כאשר אנשים נתפסים כדי שנוכל להמשיך ולקיים את הדיון הזה בצורה חשובה.

דוד רותם: אני מבקש מחבר הכנסת איתן כבל יוזם הדיון לפתוח.

איתן כבל: תודה אדוני היושב ראש, תודה לך שהואלת להוביל את הדיון הזה במסגרת ועדת החוקה, חוק ומשפט שאתה עומד בראשה.

איתן כבל: תודה בשמי ובשם חברי השדולה ובשם כל החברים מהעמותות השונות ומהארגונים השונים.

איתן כבל: נמצאים אתנו גם תלמידים מהמכללה לאיכות השלטון וכל התלמידים מקריית גת.

איתן כבל: ברשותך אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר מספר דברים בקצרה כיוון שיותר אני אשמח לשמוע את אנשי המקצוע העוסקים בתחום.

איתן כבל: כפי שאמרתי בדיון הקודם, יום זכויות בעלי החיים השנה הוא בסימן שני נושאים מרכזיים.

איתן כבל: הנושא הראשון בו דנו קודם בוועדת החינוך עסק בנושא חתולי הרחוב והנושא השני אותו אנחנו מעלים כאן – ואני מקווה בהרחבה, מתוך שנדע לצאת מכאן גם עם תוצאות – הוא נושא הפיקוח על חוק צער בעלי חיים מצד אחד ומצד שני מיצוי הדין, קרי, האופן שבו בתי המשפט מתייחסים לכל הנושא הזה.

איתן כבל: אני יכול לומר לכם – ואני לא רוצה להשתמש בקלישאות ולא במלים גדולות – שכראש השדולה, ואני בטוח שגם חבריי, ואני יכול לומר לכם שהכנסת הזאת אף יותר מכנסות אחרות מכל סיעות הבית, ללא הבדל ימין, שמאל, דתיים, חילוניים, ערבים ויהודים, יודעת להתאחד יותר מכפי שהיה בעבר סביב הנושאים הנוגעים לזכויות בעלי חיים.

איתן כבל: אדוני היושב ראש, ראוי שתדע ושנדע כולנו שנושא האכיפה הוא בכי רע ומראש אני רוצה לומר כדי שלא נעסוק בשאלה האם יש אכיפה או אין אכיפה.

איתן כבל: אני אומר שמתבצעת אכיפה אבל היא אכיפה שרחוקה מרחק גדול מאוד מזאת הנדרשת, מהבעיה שקיימת ברחבי הארץ.

איתן כבל: אני יכול לומר לכם משפט נוסף והוא שהבעיה הזאת היא חותכת את החברה הישראלית.

איתן כבל: שלא יחשוב לו מאן דהוא שהנושא הזה שייך  לזרם או לקבוצה בחברה הישראלית שאנחנו ננסה לתת בו סימנים.

איתן כבל: נכון, יש קבוצות שאולי המצב הוא יותר חמור אבל בסך הכל הכללי החריש הנדרש הוא בכל החברה הישראלית.

איתן כבל: נמצאים כאן נציגי המשטרה ואני יודע שמר חיים פדלון, ראש מדור הגנת הסביבה, הוא עם לב רחב לנושא הזה ואני שומע את זה מכל הנציגים העוסקים במלאכה, אבל אתה לא יכול להיות בכל תחנה, אתה לא יכול להיות בכל אירוע, ואתה לא יכול להיות בכל נקודה ברחבי הארץ בכל זמן נתון.

איתן כבל: לך, כחלק מהחברה הישראלית ולא רק כחלק מן המשטרה, יש עוד עבודה רבה גם בתוך המשטרה.

איתן כבל: אני מודע לכך שיותר מפעם אחת, יותר מעשרים ושלושים פעמים, מגיעים אזרחים טובים כדי להתלונן על התעללות בבעלי חיים, היחס הוא במקרה הטוב של למלא את הטופס או במקרה הפחות טוב הוא באל תטרידו אותנו או במקרה השלישי, שהוא הגרוע ביותר, שאפילו לא רוצים להתייחס למה שאותם אזרחים טובים מציגים, ואני מניח שעורך דין יוסי וולפסון יציג את הנתונים כפי שהם.

איתן כבל: מצד שני, יש לנו את נושא מיצוי הדין.

איתן כבל: לצערי אדוני היושב ראש, ואלה נושאים שאתה אוהב לעסוק בהם, נושא בתי המשפט, אני יכול לומר לך את מה שנוגע להתמודדות של בתי המשפט מול תלונות שכבר מגיעות.

איתן כבל: בסדר, הייתה אכיפה בחלק מן המקרים וכבר הצלחנו להביא אותה לכדי תביעה, אבל – בגדול, ושלא יביאו לי מקרה כי נדמה לי שלאחרונה היה מקרה בו הייתה החמרה או יחס יותר תקיף של בתי המשפט – אם מבררים, מסתבר שזאת שישבה בדין הייתה יותר קרובה לתחום והנושא הזה דיבר אל ליבה.

איתן כבל: לכן אדוני היושב ראש, אני מבקש שנצא מכאן בסופו של עניין עם הצעת החלטה שיהיה לה גם תוקף.

איתן כבל: תודה.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: חבר הכנסת דב חנין, אני מבין שאתה אמור לכלות את זמנך בדיון תקציב.

דב חנין: לא לכלות את תקציב אלא להסביר למה התקציב הזה הוא גרוע.

דוד רותם: לצערי הרב, אמרתי לכלות את זמנך כי אני מניח שאתה מדבר בפני אולם ריק.

דוד רותם: רשות הדיבור היא שלך.

דב חנין: תודה רבה אדוני היושב ראש.

דב חנין: תודה על כינוס הישיבה הזאת ואדוני יושב ראש השדולה, תודה על יוזמתך.

דב חנין: אדוני היושב ראש, זה נדיר שאני אומר את המשפט הבא, אבל לעונג לי לומר אותו הפעם.

דב חנין: הסכמתי לכל מילה בדבריך, דבר שלא קורה הרבה בכנסת אבל הנה, זה קרה ואני מציין את דבריך שהם דברים חשובים וערכיים.

דוד רותם: לא הבנתי את מה שאמרת.

דוד רותם: אתה יכול לחזור על הדברים?

דוד רותם: רבותיי, תרשמו את זה בפרוטוקול.

דב חנין: הנושא שעומד על שולחננו הוא נושא מאוד מאוד רציני, אבל לפני שאני אתייחס לנושא הזה, קודם כל ברכות לכל המתנדבים והמתנדבות, הארגונים, האנשים, הפעילים.

דב חנין: אתם מצפונה החי והפועל של החברה הישראלית בכל הנוגע לבעלי חיים.

דב חנין: כל הכבוד לכם ותודה רבה בשם הציבור הישראלי.

דב חנין: אתם עושים לפעמים מלאכה שהיא קשה ובמקרים רבים אפילו כפויית טובה ולא תמיד מובנת מספיק, אבל מאוד מאוד חשובה.

דב חנין: הגנה על בעלי חיים חשובה וחיונית כי בעלי חיים מאכלסים יחד אתנו את אותו עולם מיוחד בו אנחנו חיים ויש לנו חובות כלפיהם, אבל הגנה על בעלי חיים היא גם חלק מהאנושיות שלנו.

דב חנין: האנושיות שלנו לא יכולה להיעצר בגבולות החיצוניים של המין האנושי.

דב חנין: כמו שאמר יושב ראש הוועדה, אלימות והתעללות בבעלי חיים מגיעה גם לאלימות והתעללות בחסרי ישע בני אדם.

דב חנין: עמיתיי, גבירותיי ורבותיי, אני רוצה לומר לכם שתמונת הדברים בתחום של אכיפה ביחס לעבירות בבעלי חיים היא תמונה עגומה.

דב חנין: אני לא מזלזל באנשים הטובים שעושים עבודה ואני מעריך את העבודה שנעשית, אבל יש לנו עוד מרחק עצום כדי להגיע למקום שבו החברה הישראלית צריכה להיות.

דב חנין: בשורה התחתונה אני אומר לכם בצער שהתחושה שלי היא שאין דין ואין דיין בכל הנוגע לעבירות כלפי בעלי חיים.

דב חנין: מונחת בפני תשובתו של השר לביטחון פנים לאחת השאילתות הלא מעטות שהגשתי בנושא הזה ואני רוצה  להביא בפניכם כמה נתונים.

דב חנין: הוא מספר לי, בתשובה לשאלתי, על שנת 2007, אז נפתחו במשטרה בסך הכל 406 תיקים.

דב חנין: מעט תיקים נפתחו.

דב חנין: הוא אומר שאנשים לא מרבים להתלונן למרבית הצער, אבל בשנת 2008 המספר עוד הצטמצם והוא לא 406 תיקים שנפתחו אלא 375 תיקים נפתחו.

דב חנין: אנשים מתלוננים, אגב, כאשר באמת מגיעים מים עד נפש, כאשר באמת יש מקרה שאנשים כבר אומרים שזה משהו שצריך ללכת למשטרה.

דב חנין: לתומי הייתי מאמין או סבור שכשתיק מגיע למשטרה, הוא לפחות מגיע גם לבית המשפט ואולי אפילו לבית הסוהר, אבל למרבית הצער לא זאת התמונה.

דב חנין: אמרנו, 406 תיקים נפתחו בשנת 2007 ובאותה שנה נסגרו 359 תיקים.

דב חנין: 120 תיקים נסגרו מעילה של אין עניין לציבור.

דב חנין: 120 תיקים בהם אזרח או אזרחית באו כבר למשטרה, אמרו שמדובר בהתעללות בבעלי חיים ואמרו להם שזה לא מעניין אותנו.

דב חנין: זה מה שאמרו להם.

דב חנין: אין עניין לציבור.

דב חנין: 213 תיקים נסגרו בסטטוס אחר, חוסר ראיות, לא בר עונשין.

דב חנין: יש תיקים שעוד בחקירה.

דב חנין: בסך הכל 34 תיקים הובאו לתביעות או לפרקליטות.

דב חנין: זה בשנת 2007.

דב חנין: בשנת 2008 אמרנו שנפתחו 375 תיקים אבל כבר הספיקו להיסגר 315 תיקים.

דב חנין: 99 תיקים, אין עניין לציבור.

דב חנין: 196, סטטוס אחר, חוסר ראיות, לא בר עונשין.

דב חנין: בסך הכל 40 תיקים הועברו לתביעות או לפרקליטות.

דב חנין: יש גם תובעת ממדור איכות הסביבה באגף המבצעים.

דב חנין: הפעילות הזאת לא מתועדת במערכת התביעות המשטרתית אבל כאן מדובר כנראה בעשרה תיקים לשנה.

דב חנין: תמונה עגומה ומצערת מאוד.

דב חנין: יש לי עוד שאילתות מהסוג הזה, אבל אני לא רוצה להאריך בנתונים כי אני מניח שיובאו לכאן נתונים נוספים על ידי עורך דין וולפסון ואחרים, אבל יש גם מקרים בהם המערכת כאילו התחילה לפעול ובכל זאת היא לא עובדת.

דב חנין: למשל, יש תלונה נגד וטרינר רשותי של מטה בנימין.

דב חנין: אני לא רוצה להזכיר כאן את שמו בפורום של הכנסת, אבל זאת תלונה שכבר התקיים דיון בקובלנה, התכנסה ועדה, לא פורסמו החלטות ואני שואל שאילתא.

דב חנין: אנחנו מדברים על משהו שהוא משנת 2009.

דב חנין: כאן עונה לי שר החקלאות ש"טרם ניתנה החלטה סופית באשר לנקיטת אמצעי משמעת נגד אותו וטרינר רשותי" שהטענה כלפיו הייתה שהוא התעלל בבעלי חיים.

דב חנין: בכוונה אני לא מזכיר את השם כי באמת הבעיה איננה מקרה אינדיבידואלי כזה או אחר אלא הבעיה היא משהו במערכת שלא עובד נכון.

דב חנין: זה כבר מקרה שבורר, כבר יש מסקנות, יש ממצאים, וטרינר, אדם שהוא יותר מכל בן אדם אחר אמור להגן על בעלי חיים ולשמור עליהם ולהוות דוגמה, אבל המערכת לא יודעת לעבוד.

דב חנין: משהו אצלנו לא עובד נכון בתחום הזה של הגנה על בעלי חיים.

דב חנין: אדוני היושב ראש, אני מאוד מקווה שהדיון הזה יהיה צעד קדימה בכיוון הזה.

דב חנין: אני רוצה להתנצל בפני כל הנוכחים על כך שבעוד כמה דקות אני אאלץ לצאת לדיון במליאת הכנסת.

דב חנין: אני מאחל לכולנו הצלחה.

דוד רותם: משרד החקלאות.

דוד רותם: למשרד החקלאות יש מצגת אותה אני רוצה לראות.

אפרת אביאני: שלום.

אפרת אביאני: שמי אפרת אביאני, אני עורכת דין וממונה על מחלקת התביעות במשרד החקלאות.

אפרת אביאני: התבקשתי להציג את פעילות האכיפה של חוק צער בעלי חיים שהוא באחריות המשרד - חוק צער בעלי חיים, הגנה על בעלי חיים הוא באחריות משרד החקלאות – את פעילות האכיפה שמתבצעת במשרד על ידי כמה גורמים שפעילים בתחום הזה.

אפרת אביאני: אני רוצה לומר שכשאנחנו מדברים על אכיפה ומיצוי הדין, בדרך כלל מסתכלים על נקודת הקצה, על איזה עונש מטיל בית המשפט בסופו של דבר, מה גובה הקנס, כמה כתבי אישום הוגשו, אבל צריך לזכור שפעילות אכיפה לא מתבטאת רק בענישה בקצה הדרך אלא היא מתבטאת גם בהדרכה, באכיפה היום יומית, בנוכחות, בביקורות ובנוכחות בשטח שגם אלה מבטאים את אכיפת החוק ואת הערכים שעומדים מאחוריו.

אפרת אביאני: את העבודה הזאת עושים כמה גורמים במשרד שלנו.

אפרת אביאני: יש לנו את המחלקה של הממונה לפי חוק צער בעלי חיים שהיא פועלת במסגרת השירותים הווטרינריים.

אפרת אביאני: אפשר לראות שעד לאחרונה המחלקה הזאת מנתה רופאה וטרינרית אחת והיום יש לנו כבר שתי רופאות וטרינריות ורכזת כוח אדם מינהלי.

אפרת אביאני: בנוסף רופאה וטרינרית נוספת של השירותים הווטרינריים שאחראית לפרוייקט חילוץ ושיקום סוסים וחמורים שהמשרד מקדיש לו משאבים רבים בשנים האחרונות.

אפרת אביאני: גורם אכיפה נוסף ומשמעותי הוא יחידת הפיקוח של המשרד.

אפרת אביאני: יחידת הפיקוח, בעצם המשטרה החקלאית של המשרד, מונה כשבעים פקחים ועוסקת אף היא באכיפת החוק.

אפרת אביאני: בנקודת הקצה, התיקים מגיעים למחלקת התביעות בלשכה המשפטית, זאת מעין פרקליטות קטנה שפועלת בתוך המשרד שמונה בסך הכל שני עורכי דין וממונה שזאת אני.

אפרת אביאני: הממונה על חוק צער בעלי חיים מבחינת היקפי הפעילות שלה, כמו שאמרנו האכיפה היא לא רק בתיקים.

אפרת אביאני: המחלקה ביצעה בשנת 2010 כ-120 ביקורות בכלביות, מופעים, תערוכות של בעלי חיים, עושים ביקורות על פרסומות שמשתתפים בהם בעלי חיים, יש התכתבויות עם כל מיני גורמים מסחריים שמערבים בעלי חיים בפעילות שלהם.

אפרת אביאני: בנוסף בוצעו עשרות ביקורות נוספות יחד עם המשטרה ויחידת הפיקוח במסגרת הפרוייקט  להצלת סוסים וחמורים עליו דיברתי קודם לכן.

אפרת אביאני: מחלקת התביעות.

אפרת אביאני: צריך לזכור שאותם שני עורכי דין מטפלים, חוץ מתיקי צער בעלי חיים, באלף תיקים בשנה  בכל מיני עבירות חקלאות, בעיקר בהקשר של בריאות הציבור, אבל למרות זאת ובניגוד אולי למה שמקובל בפרקליטות הרגילה או במשטרת ישראל, אצלנו יש הנחיה פנימית שתיקי צער בעלי חיים יוצאים מהערימה ומטופלים בעדיפות ראשונה.

אפרת אביאני: עדיין העבודה היא פועל יוצא של התיקים שמגיעים למחלקה.

אפרת אביאני: בשלוש השנים האחרונות הועברו למחלקה 53 תיקי חקירה גם מיחידת הפיצוח וגם מהמשטרה.

אפרת אביאני: אנחנו מקבלים תיקי חקירה גם ממשטרת ישראל.

אפרת אביאני: הגשנו 15 כתבי אישום ובשלושה תיקים כבר ניתן גזר דין.

אפרת אביאני: יש לנו עוד כמה תיקים בטיפול.

אפרת אביאני: טיוטות כתבי אישום הוכנו.

דוד רותם: כמה מפקחים יש לכם?

אפרת אביאני: אנחנו נגיע לזה.

אפרת אביאני: ביחידת הפיצוח יש כשבעים מפקחים.

אפרת אביאני: אנחנו עוד מעט נראה את היקף האירועים של צער בעלי חיים בהם היחידה הזאת מטפלת, מתוך סך כל האירועים שלה.

דוד רותם: את יכולה לומר לנו מה גזר הדין שניתן בשלושת התיקים עליהם דיברת?

אפרת אביאני: כן.

אפרת אביאני: יש לנו תיק אחד של פיטום אווזים.

אפרת אביאני: בזמנו, עת ענף פיטום האווזים נסגר, הגשנו שלושה או ארבעה כתבי אישום נגד מגדלים שהמשיכו בפעולות הפיטום בניגוד לחוק.

אפרת אביאני: על אחד מהם הוטל עונש מאסר בפועל של חמישה חודשים וקנס.

אפרת אביאני: בנוסף יש לנו קנס של 30 אלף שקלים, גזר דין מיום 29 בדצמבר 2008 בעבירה של הזנחה של סוסים ומאסר על תנאי שלושה חודשים לשלוש שנים.

אפרת אביאני: כמו שבוודאי הוועדה יודעת לא תמיד אנחנו מצליחים לשכנע את בית המשפט בחומרת העבירות אבל בהחלט יש לנו מדיניות של עתירה לעונש חמור.

אפרת אביאני: אנחנו מרגישים שכשאנחנו נמצאים בבתי המשפט ובאים עם התיק הזה של הובלת עזים בתא המטען, ובא החקלאי או המוביל וטוען את הטענות שבתי המשפט רגילים לשמוע מפי הנאשמים, ואנחנו טוענים לענישה מרתיעה, למסר משמעותי הן של מאסר בפועל והן של קנסות כספיים – זה לא תמיד מצליח לנו ואנחנו גם מערערים.

אפרת אביאני: בהחלט זאת המדיניות ואנחנו רואים את עצמנו  בתהליך בעניין הזה לו אנחנו מחויבים.

אפרת אביאני: חבר הכנסת חנין הזכיר כאן את הנושא של קובלנות משמעתיות לפי חוק הרופאים הווטרינריים, מכיוון שיש לנו גם סמכות, למחלקת התביעות, להגיש קובלנות נגד רופאים וטרינריים לפי חוק הרופאים הווטרינריים ואנחנו משתמשים גם בכלי הזה אם זה בעקבות הרשעה כמו במקרה שחבר הכנסת חנין דיבר עליו או בעקבות כתב אישום כמו במקרה שהוזכר או במקרים אחרים שהם לא מגיעים עד כדי עבירה פלילית אבל הם בפריפריה.

דב חנין: האם במקרה אותו הזכרתי כבר נקטתם צעדים?

אפרת אביאני: הקובלנה הוגשה.

אפרת אביאני: במקרה שהזכרת הייתה בעיה מינהלית שהשופט שבסופו של דבר הואצלה לו סמכות השר להטיל את אמצעי המשמעת בקצה, הוא פשוט פרש והיה לנו קושי רב למצוא שופט אחר.

דב חנין: עד היום אין המשך.

דוד רותם: אתה מדבר על כתובת עם אדם מסוים.

דב חנין: לא, אני לא מזכיר את שמו.

דוד רותם: אתה לא מזכיר את שמו, אבל כשאמרת מה הוא היה והיכן הוא עבד, אנחנו גם יודעים את שמו.

רועי קליגר: באותו תיק הפקחים הועמדו לדין.

רועי קליגר: אותו תיק שאתה מדבר עליו, על הווטרינר מבנימין.

אפרת אביאני: זה תיק שקבוע לטיעונים לעונש וזה תיק משותף שלנו ושל התובעת המשטרתית.

אפרת אביאני: אני אדבר קצת על יחידת הפיצוח של משרד החקלאות.

אפרת אביאני: יחידת האכיפה המרכזית של המשרד שעוסקת בכל עבירות החקלאות, בפיקוח וטרינרי, ואתם יכולים לראות שיש כאן הרבה מאוד חיקוקים שהמשרד מטפל והיחידה אוכפת.

אפרת אביאני: יש לנו גם סמכויות מכוח הסמכה של שר הבריאות לנושא תכשירים ולנושא מזון, וגם עבירות מסוימות לפי חוק העונשין, זיוף ומרמה.

אפרת אביאני: איך יחידת הפיצוח עושה את האכיפה שלה בנושא צער בעלי חיים.

אפרת אביאני: קודם כל, ליחידה הזאת יש מוקד טלפוני ואליו מגיעות פניות.

אפרת אביאני: היחידה יוצאת לשטח בעקבות הפניות האלה ומבצעת ביקורות, ובמקרים המתאימים גם פותחת בחקירה.

אפרת אביאני: בנוסף מגיעות למשרד החקלאות כל הזמן פניות בכתב, במייל, בטלפון בעניינים שונים כאלה ואחרים.

אפרת אביאני: הפניות מגיעות לשר, למנכ"ל, ללשכה המשפטית.

אפרת אביאני: כל הפניות האלה מנותבות לבדיקה על ידי יחידת הפיצוח.

אפרת אביאני: הממונה לפי חוק צער בעלי חיים וגורמים אחרים בשירותים הווטרינריים, כמו למשל הרופא שאחראי על היבוא, רואים שמגיעים אליהם אירועים, הם מעבירים אותם לבדיקה ולחקירה של יחידת הפיצוח.

אפרת אביאני: בנוסף, מכיוון שיחידת הפיצוח נמצאת בשטח, נמצאת במשקים, נמצאת בדרכים, עושה פעולות אכיפה אחרות שקשורות לבעלי חיים, אגב פעולות האכיפה האלה היא גם מכוונת, בודקת וחוקרת עבירות על חוק צער בעלי חיים ולא מעט מהתיקים שלנו יש בהם עבירות משולבות, עבירות וטרינריות – למשל, הובלת צאן ללא היתר – פלוס עבירה על חוק צער בעלי חיים ומהבחינה הזאת זאת מכפלת כוח מבחינת כוח האכיפה של המשרד.

אפרת אביאני: 204 אירועים בנושא צער בעלי חיים בשלוש השנים האחרונות.

אפרת אביאני: כל האירועים האלה, כל הקריאות האלה שלא תמיד מבשילות לתיקי חקירה מטופלים בליווי מקצועי של רופאה וטרינרית מטעם הממונה.

אפרת אביאני: יש לנו כל מיני סוגים של אירועים אם זה בקשר לאחזקת בעלי חיים בכלביות ובבתי הגידול, אופן הובלת בהמות לפי התקנות בקשר להובלת בהמות שמדברות על צפיפות וכיוצא באלה, יש לנו גם כתב אישום שמתנהל בעבירה כזאת, אכיפת תנאי היתרים בתערוכות ובמופעים, אכיפת האיסור על חיתוך ברקמה חיה למטרות נוי, כלבים קצוצי אוזניים ולא רק כלבים אלא היו לנו מקרים של עזים שקצצו להם אוזניים והגשנו כתב אישום נגד הבעלים.

דוד רותם: ומה קרה בתיק הזה?

אפרת אביאני: התיק הזה הוגש בו כתב אישום והוא נקבע לדיון.

אפרת אביאני: הזנחה והרעבה של סוסים וחמורים, וכמו שבודאי כולם יודעים, עבירת ההתעללות בבעלי חיים יכולה לכלול בתוכה את כל קשת ההתנהגויות אם הן גורמות לסבל של בעלי חיים ולצערנו יכולות להיות אין סוף אפשרויות של  התעללות בבעלי חיים.

אפרת אביאני: כאן להתרשמותכם תמונות מהפעילות של היחידה.

אפרת אביאני: אם רועי ירצה לפרט מה אנחנו רואים כאן, זה יעזור לי.

דוד רותם: לא, עזבו את התמונות.

אפרת אביאני: יש כאן תמונות של לפני ואחרי.

אפרת אביאני: יש כאן גם פעולות של שיקום.

אפרת אביאני: הפרוייקט של חילוץ ושיקום סוסים וחמורים זה פרוייקט שהמספרים מדברים בעד עצמם.

אפרת אביאני: בשלוש השנים קרוב ל-700 סוסים וחמורים חולצו במסגרת הפרוייקט הזה והועברו לבתים מאמצים.

אפרת אביאני: פרוייקט באמת ראוי שאתם יכולים לראות אותו כאן.

דוד רותם: איפה כתבי האישום?

אפרת אביאני: הנה אחד מהתיקים.

דוד רותם: את מראה כאן 600 מקרים של חילוץ וכל אחד מהם זה כתב אישום.

אפרת אביאני: לא כל אחד.

אפרת אביאני: בהרבה מהמקרים יש למשל  עשרים סוסים באירוע.

אפרת אביאני: זה כתב אישום אחד שהוא מרובה פרטים.

אפרת אביאני: זה כתב אישום אחד שיש בו הרבה עבירות.

אפרת אביאני: בכתב האישום כתוב התעללות בבעל חיים ובסוגריים עשרים עבירות, אבל אלה לא עשרים כתבי אישום אלא עשרים עבירות בכתב אישום אחד.

אפרת אביאני: באמת אדם כזה קיבל קנס של שלושים אלף שקלים כי יש הרבה סוסים בעניין.

אפרת אביאני: אלה תמונות של לפני ואחרי.

קריאה: שתי התמונות האחרונות הן מאותו אירוע בו קיבל האיש קנס בסך שלושים אלף שקלים.

אפרת אביאני: פעולות בתחום החקיקה.

אפרת אביאני: נכון, צריך לעשות עוד עבודת חקיקה רבה.

אפרת אביאני: אנחנו עובדים על זה ונעשתה כבר עבודת חקיקה.

אפרת אביאני: אנחנו ממשיכים במלוא המרץ.

אפרת אביאני: אנחנו יודעים מה עומד בפנינו וזאת בהחלט מחויבות ראשונה במעלה של המשרד, גם פעילות בשטח וגם הרחבת החקיקה בתחום.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: עורך דין יוסי וולפסון.

יוסי וולפסון: בחלק מהדברים אני אחזור על אותם נתונים ואצביע על חצי הכוס הריקה.

דוד רותם: אל תחזור על הנתונים.

דוד רותם: רק תצביע על חצי הכוס הריקה.

יוסי וולפסון: לפני כמה שבועות הייתה חשיפה בתוכנית כלבוטק בה הראו תמונות שזעזעו את הציבור למרות שהתמונות הוצגו עם טשטוש.

יוסי וולפסון: עמותת תנו לחיות לחיות הגישה  תלונה למשטרה והמשטרה עדיין בתהליך של חקירה של התלונה, אבל כבר התקבלה התייחסות ממשרד החקלאות.

יוסי וולפסון: ההתייחסות של משרד החקלאות אומרת שכדי להעמיד לדין את האנשים האלה שעשו את מעשה הזוועה וההתעללות הזאת, צריך שינוי חקיקה.

יוסי וולפסון: החקיקה הקיימת לא מספיקה.

יוסי וולפסון: מה שינוי החקיקה בו מדובר?

יוסי וולפסון: תקנות לפי חוק צער בעלי חיים שיקבעו מה מותר ומה אסור לעשות לחזירים.

יוסי וולפסון: יש הצעה של תקנות כאלה ששוכבת במשרד החקלאות מאז שנת 2003.

יוסי וולפסון: זה סימפטומטי לכל מה שאנחנו רואים בתחום הזה.

יוסי וולפסון: משרד החקלאות הוא זה שהיום מוטל עליו התפקיד של ביצוע חוק צער בעלי חיים.

דוד רותם: עורך דין וולפסון, מה הדין כאשר שר מחויב על פי חוק - הוא ממונה על החוק והוא צריך להתקין תקנות אבל הוא לא מתקין אותן –  להתקין תקנות והוא לא מתקין אותן, מה עושים?

יוסי וולפסון: עותרים לבג"ץ וכנראה זה יקרה.

דוד רותם: מה זה כנראה זה יקרה?

דוד רותם: מ-2003 ועד היום זה כבר היה יכול להיגמר ארבע פעמים.

איתן כבל: אני עתרתי לבג"ץ.

יוסי וולפסון: נכון.

יוסי וולפסון: הייתה עתירה לבג"ץ עוד לפני כן, ב-1999 וכך קמה הוועדה.

יוסי וולפסון: הדברים קורים.

יוסי וולפסון: יש התכתבויות עם משרד החקלאות.

יוסי וולפסון: זה יגיע לעתירה.

דוד רותם: הבית הזה הוא לא הפתרון לכל הצרות.

דוד רותם: בצרות אנחנו מתחלקים עם אחרים.

דוד רותם: גם בית המשפט יכול לעזור לכם.

יוסי וולפסון: כל תקנה שהותקנה עד היום, כמעט כל אחת, חוץ משתיים, הותקנה בעקבות עתירות לבג"ץ.

יוסי וולפסון: חוץ מהחזירים יש עוד תקנות שמחכות.

יוסי וולפסון: יש הובלת עופות מ-2001 והמתה.

יוסי וולפסון: אושרו בכנסת ב-2002 אבל לא נחתמו, לא פורסמו ו לא נכנסו לתוקף.

יוסי וולפסון: לפעמים יש הצעות תקנות שכן עוברות ואחר כך בג"ץ מבטל אותן כי הן לא מבצעות את החוק אלא מנסות לעקוף את החוק כמו שהיה לנו בנושא פיטום האווזים.

יוסי וולפסון: היום משרד החקלאות לא למד את הלקח ונכנס להרפתקה חוזרת בנושא הזה, בנושא של תרנגולות והוא מציע לנו היום תקנות שלא עומדות בסטנדרטים בינלאומיים ושבעצם יישרו סוג של התעללות  ואם יאושרו - ואני לא מאמין שיאושרו כאן – יבוטלו בסופו של דבר.

יוסי וולפסון: קשה מאוד לבצע את חוק צער בעלי חיים בלי תקנות והנושא הזה מוזנח ואפילו מנוצל לרעה.

יוסי וולפסון: ברגע שיש תקנות צריך לבצע אותן ולאכוף אותן.

יוסי וולפסון: אחת הדרכים החשובות לאכוף תקנות היא באמצעות הכרזה עליהן כעבירות מינהליות, וזה עובר דרך הוועדה הזאת.

יוסי וולפסון: כאן אני חייב לומר שמשרד החקלאות כן יזם הכרזה שלהן כעבירות מינהליות אבל זה תקוע עכשיו במשרד המשפטים, כך אני מבין.

יוסי וולפסון: כך שלא מדובר רק במשרד החקלאות אלא גם במשרדים אחרים.

יוסי וולפסון: למשרד החקלאות יש סמכות להוציא צווי מניעה נגד התעללות.

יוסי וולפסון: מאז 1994 לא ידוע לי על מקרה אחד שמשרד החקלאות השתמש בסמכות הזאת, הסמכות לפנות לבית המשפט ולבקש צווי מניעה.

יוסי וולפסון: ביקורות.

יוסי וולפסון: שמענו על ביקורות.

יוסי וולפסון: בחודש מאי שר החקלאות מסר תשובה, נדמה לי לשאילתה של חבר הכנסת חנין, לגבי ביקורות במדגרות, מדגרות בהן ממיתים אפרוחים בני יומם בשיטות שיכולות להיות מאוד אכזריות.

יוסי וולפסון: התשובה הייתה מטעם הממונה על חוק צער בעלי חיים, שככל שהיא יודעת, מאז שנת 2007 לא נעשתה אפילו ביקורת אחת כזאת.

יוסי וולפסון: פסק דין פיטום האווזים שהזכרתי אותו כבר לא נאכף על ידי משרד החקלאות עד שהיינו צריכים לעתור לבג"ץ על אכיפת פסק הדין הראשון ובית המשפט היה מאוד מאוד ביקורתי כלפי משרד החקלאות אבל אנחנו לא רואים שהדברים הופנמו.

יוסי וולפסון: אגב, לא רק משרד החקלאות אלא גם משרד המשפטים, היועץ המשפטי לממשלה שהיה אחראי שם לאי אכיפת החוק.

יוסי וולפסון: חוק האכיפה הסביבתית, חוק חדש יחסית, מטיל גם על רשויות מקומיות את החובה לאכוף את חוק צער בעלי חיים.

יוסי וולפסון: בשביל לעשות את זה הם צריכים להכשיר פקחים לאכיפת החוק.

יוסי וולפסון: כאן יכול להיות שאני לא יודע, אבל אני לא יודע על הכשרה אחת של פקחים ברשויות המקומיות.

דגנית בן דב: ארבעים רופאים וטרינריים.

יוסי וולפסון: רופאים וטרינריים, אבל פקחים שהם לא רופאים וטרינריים?

דגנית בן דב: מאחר שאכיפת חוק צער בעלי חיים מצריכה ידע מקצועי, ההחלטה שהתקבלה הייתה להכשיר כמפקחים לעניין החוק המסוים הזה רופאים וטרינריים ברשויות השונות.

יוסי וולפסון: שלדעתי הם כבר מפקחים לפי חוק צער עלי חיים.

דגנית בן דב: זה ביטל את ההסמכה.

יוסי וולפסון: אז הם הוחלפו.

יוסי וולפסון: זה לא הגביר את האכיפה.

דגנית בן דב: אבל עכשיו יש להם יותר כלים ויכולת.

יוסי וולפסון: הנתונים מהמשטרה, חבר הכנסת חנין הביא אותם, הם בכלל לא מעודדים והם לא כוללים את אותם נתונים לגבי תיקים בהם אנשים לא הגישו תלונות או שהתלונות מוסמסו בתחנת המשטרה או שהתלונות לא סווגו על ידי היומנאי בסיווג הנכון.

יוסי וולפסון: אני יודע שכאשר אני מגיש תלונות, הרבה פעמים מאוד מסובך להגיע לסיווג הנכון של התלונה וכל ההתייחסות היא לפעמים לצורך הפרוטוקול.

חיים פדלון: מה זאת אומרת הסיווג הנכון של התלונה?

יוסי וולפסון: כשמביאים נתונים לגבי מספר התלונות שהוגשו, במשטרה יש סיווג במחשב של עבירות לפי חוק צער בעלי חיים.

יוסי וולפסון: רוב השוטרים מכירים את הסיווגים לפי חוק העונשין ולא כל כך מכירים בכלל את התחום הזה, איך לסווג ומה לסווג.

יוסי וולפסון: יכול להיות שזה השתפר מאז התלונה האחרונה שאני הגשתי, אבל היו בעיות עם זה.

יוסי וולפסון: זה מעיד גם על חוסר הטמעה של הנושא במערכת.

יוסי וולפסון: דווקא לגבי המשטרה, אני חייב לומר, יש הרבה מאמץ והרבה מאוד עבודה.

יוסי וולפסון: אני חושב שיש יותר עבודה במשטרה מאשר במשרד שממונה על החוק בתחומים האלה, אבל אני לא רוצה לעשות השוואות חד משמעיות.

יוסי וולפסון: לגבי הענישה של בתי המשפט.

יוסי וולפסון: כמובן שהכל ממקרה למקרה, אבל כמה דוגמאות.

יוסי וולפסון: אדם שארגן קרב כלבים, מאסר על תנאי של שישה חודשים בלי מאסר בפועל.

יוסי וולפסון: אדם שפיטם אווזים, שמונה חודשים אחרי פסק הדין, לא אחרי כניסתו לתוקף של פסק הדין אלא אחרי שפסק הדין התחיל להיאכף על ידי משרד החקלאות, זה ביזוי של פסק הדין – ואולי קשה להאשים אותו כי הממשלה עצמה ביזתה את פסק הדין במשך שנה שלמה – עבירה חמורה לאור יום, 250 אווזים שהם קורבנות, לא נכנס לכלא אלא קיבל חמישה חודשים לריצוי בעבודות שירות.

יוסי וולפסון: אדם שלקח גורי חתולים ושם אותם בשקית וזרק אותם מהקומה הרביעית, אחד המקרים הבודדים שקיבל מאסר בפועל של שלושים ימים.

יוסי וולפסון: אדם שהזניח את הסוסות שראינו, הסוסות האלה בקושי עלו למשאית כשמשרד החקלאות בא וחילץ אותן, אחת מהן הייתה צריכה להיות מומתת המתת חסד, והוא אמנם קיבל קנס של שלושים אלף שקלים אבל הוא לא קיבל מאסר בפועל.

יוסי וולפסון: הנתונים האלה מקבלים פרופורציה כשאנחנו מסתכלים מה קורה כשיש עבירה לפי חוק צער בעלי חיים שנלווית לעבירת רכוש.

יוסי וולפסון: נניח אדם שגונב בעל חיים ומתעלל בו או גניבות בקר, אז פתאום אנחנו מקבלים מאסרים בפועל משמעותיים.

יוסי וולפסון: היחס לבעלי חיים נשאר בעיקר כיחס כאל קניין ולא כאל חסרי ישע שצריך להגן עליהם.

יוסי וולפסון: אני חושב שמאוד קל להיתפס לענישה ולהיתפס לבתי המשפט.

יוסי וולפסון: לפני שאני מסיים את דבריי, אני רוצה שוב לחזור לדברים שהם בסמכויות של הרשויות המינהליות.

יוסי וולפסון: למה אין תקנות?

יוסי וולפסון: למה אין הכרזה כעבירות מינהליות?

יוסי וולפסון: למה אין ביקורות שיטתיות ומסודרות?

יוסי וולפסון: למה שכאשר כבר קובעים דברים, הם לא נאכפים?

יוסי וולפסון: למה שכאשר כבר מנסחים תקנות כמו בנושא של התרנגולות, לא באמת מנצלים את זה כדי להעביר את ישראל לסטנדרטים גם נורמטיביים וגם בשטח של מדינה מתוקנת?

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: משרד המשפטים.

לירון אדלר: העבירות המינהליות המדוברות קרובות לסיום.

לירון אדלר: אנחנו כבר בשלבים של ניסוח סופי והגעה לוועדה לאישור.

דוד רותם: זה תזכיר?

לירון אדלר: לא. זה צו.

לירון אדלר: צו עבירות מינהליות, לפי חוק עבירות מינהליות.

לירון אדלר: זה ממש בשלבי סיום.

דוד רותם: יש סיכוי שתוך שנה זה יקרה.

דוד רותם: רשמתי לפניי התחייבות של לשכת שר המשפטים שהצו יגיע תוך שבוע.

לירון אדלר: אני לא רוצה לדבר במקום משרד החקלאות אבל אומר שהדברים הם הרבה פעמים מורכבים.

לירון אדלר: למשל בנושא של אחזקת מטילות, יש חקלאים שבסוף צריכים לעמוד בנטל ולשלם.

לירון אדלר: פיטום אווזים, ענף שלם נסגר.

לירון אדלר: אני לא אומרת אם זה ראוי או לא ראוי, גם היו פסיקות של בית המשפט בנושא הזה, אבל אלה נושאים שהרבה פעמים הם מורכבים ואי אפשר במקרים מסוימים לקבל החלטות בצורה מהירה כי יש כאן פגיעה בחופש עיסוק של העוסקים בכך.

לירון אדלר: אני לא מדברת על כל התקנות אלא אני מציינת את הדברים.

דוד רותם: פגיעה בחופש העיסוק בדרך כלל היא בחוק המסמיך.

דוד רותם: אם אנחנו חוקקנו אותו, אל תפקחו עלינו בבקשה.

דוד רותם: חוק צער בעלי החיים הוא הרבה יותר חשוב.

לירון אדלר: אני רק אומרת שיש עוד היבטים.

איתן כבל: למשל בחוק פיטום אווזים, הבעיה הייתה הממשלה.

איתן כבל: היא התחייבה לעשות מעשה ולא עשתה.

דוד רותם: מתי זה היה?

איתן כבל: ב-2005.

דוד רותם: מי היה ראש הממשלה?

איתן כבל: מה זה חשוב.

איתן כבל: זה אותו הדבר.

איתן כבל: חלק גדול מהבעיה היא העובדה שהממשלה  לדורותיה – אני אפילו לא חושב שיש כאן הבדל בין מפלגות או קבוצות – שאמורה להתקין תקנות, להפעיל תקנות או לעבוד בסיכומים.

איתן כבל: אחד הדברים שגיליתי כאן זה שהממשלה מפירת ההסכמות הכי גדולה שקיימת במדינת ישראל.

דוד רותם: חבר הכנסת כבל, אני רוצה להזכיר לך שאתה חבר הקואליציה ואתה לא יכול לתקוף את הממשלה.

איתן כבל: לא תקפתי את הממשלה הזאת.

איתן כבל: ב-2005.

דוד רותם: גם ב-2005 היית חבר הממשלה.

דוד רותם: אתם לדורותיכם בקואליציה.

קריאה: לא, ב-2005 הם לא היו בקואליציה.

דוד רותם: אין דבר כזה.

דוד רותם: משרד החקלאות, מי רוצה לדבר על התקנות שמ-2003 ומ-2001 לא תוקנו ולא נמצאות?

דגנית בן דב: כמו שלירון אמרה הנושא הוא נושא שהוא הרבה יותר מורכב ממה שנראה מבחוץ.

דגנית בן דב: אני חושבת שיושבים כאן באולם הרבה מאוד אנשים שיכולים להעיד מניסיון אישי עד כמה הדברים האלה לא פשוטים.

דגנית בן דב: אחד הנושאים האחרונים בו טיפלנו הוא תקנות צער בעלי חיים, אחזקה שלא לצרכים חקלאיים, עבודה על טיוטת התקנות הזאת נמשכה בערך עשור.

דגנית בן דב: לפעמים אנשים אומרים קחו חקיקה ממקומות אחרים.

דגנית בן דב: יש נושאים כמו הנושא הזה שאין בשום מקום בעולם חקיקה כזאת.

דגנית בן דב: תעתיקו מהחקיקות האחרות.

דגנית בן דב: לקחת נושאים כמו הובלת עופות ולהעתיק ממדינה אחרת, זה לא לתרגם משפה לשפה אלא זה לתרגם מאקלים לאקלים, ממשק לממשק, מצורת הובלה לצורת הובלה, המרחקים אחרים, צורת חקיקה אחרת.

דגנית בן דב: זאת עבודה הרבה יותר מורכבת ומסובכת ממה שנדמה.

דגנית בן דב: אחד הקשיים המאוד מאוד משמעותיים הוא הקושי לגייס אנשי מקצוע שיצטרפו לתהליך של החקיקה.

דגנית בן דב: אין לנו מספיק אנשים כאלה בארץ שמוכנים להירתם לזה.

דוד רותם: לוקח עשור להתקין תקנות?

דוד רותם: לא נעים לי להגיד לכם, אבל אני חושב ששלושתנו לא יותר מוכשרים מהאנשים שעובדים במשרד החקלאות ואנחנו בעשור יכולים לגמור את החוקה.

דגנית בן דב: התקנות האלה היו לא מעט להמציא את הגלגל ובישורת האחרונה הייתה עבודה משותפת עם ארגונים למען בעלי חיים, עם וטרינרים מהמגזר הפרטי ועם וטרינרים הרשותיים.

דגנית בן דב: שנה ומשהו באינטנסיביות של בין פגישה בשבוע לפגישה בחודש, ואני לא מדברת על פגישה בת חצי שעה אלא על ימי עבודה שלמים, קיבלנו את שולחן ועדת החינוך, את היועצת המשפטית של ועדת החינוך, הייתה עבודה מאוד מורכבת ומאוד קשה.

דגנית בן דב: הרבה מאוד אנשים פינו בתכיפות של בין פעם בשבוע לפעם בחודש יום עבודה שלם.

דגנית בן דב: זה לוקח המון זמן ולא תמיד יש מספיק אנשים כדי שיירתמו ויעשו את העבודה.

איתן כבל: מהניסיון של תקנות בהן עסקתי שמשרד התעשייה הגיש אותן רק אחרי בג"ץ, אם בשש שנים היו מקדישים לזה שעה בשבוע, זה גם היה מסתיים לפני הזמן.

איתן כבל: כתוצאה מהחרב המתהפכת יושבים כמו שאת אומרת, יושבים חודש ויושבים באופן אינטנסיבי.

דגנית בן דב: שנה. לא חודש.

איתן כבל: בסדר, שנה, אבל מה עם תשע השנים?

דגנית בן דב: זה לא שלא ישבו במהלך תשע השנים האלה ולא עשו שום דבר, אלא עובדים.

איתן כבל: אני הרי עבדתי במשרדי ממשלה.

דגנית בן דב: חסר כוח אדם בתחום הזה.

דגנית בן דב: בפירוש חסר כוח אדם.

איתן כבל: אני מכבד אותך מאוד.

איתן כבל: אנחנו כאן לא כדי למרוח או למצוא אשם אלא לצאת מכאן ולומר איך אנחנו באמת עוסקים ומתמודדים עם הדבר הזה טוב יותר.

דוד רותם: אני לא מבין, האם שר החקלאות יודע שיש מחסור בכוח אדם בעניין הזה?

דגנית בן דב: תרשה לי לא להשיב.

דוד רותם: אני מניח ששר החקלאות, שהוא בעצמו חקלאי, יודע לדאוג לדברים האלה.

דוד רותם: גם הארגונים, אני מוכרח לומר, אני עובר את זה כמעט כל יום ויודע שיש ארגונים שמאוד חשוב להם להתקין תקנות.

דוד רותם: אני מקבל כל יום ערמה של כל מיני חוקים, תקנות וכללים שהם מציעים.

דוד רותם: כשאני לוקח את זה ועובר עם זה למשרד ממשלתי, ויש להם איזושהי עבודת רקע לעניין, הם יכולים על זה לקחת טרמפ.

דוד רותם: זאת לא עבודה שלכם, אני יודע, אבל אם זה כל כך חשוב, תעזרו להם כי הם בבעיה.

יוסי וולפסון: ישבנו בוועדות ולכן יש גם ניסוחים.

דוד רותם: אל תחכו לוועדות.

דוד רותם: לכו אליהם לפני הוועדות כדי שעל סמך זה הם יוכלו להקים את הוועדות.

דורון ברנר: שלום לכולם.

דורון ברנר: שמי דורון ברנר ואני יושב ראש עמותת משמר בעלי החיים בישראל, עמותה שפועלת להקמה של יחידות מתנדבים במשטרה שכל ייעודן הוא באמת אכיפת חוק צער בעלי חיים והגנה על בעלי חיים מפני התעללות.

דורון ברנר: אני רוצה לומר שאנחנו כעמותה פועלים כשלוש שנים מתוכן שנתיים בפועל באזור השרון, בתחנות משטרה כפר סבא, נתניה ופתח תקווה, וטיפלנו בלמעלה מ-400 אירועי התעללות והזנחת בעלי חיים.

דורון ברנר: כל הפעילות שלנו היא על טוהרת ההתנדבות ואני חושב שההישגים שלנו הם הישגים יפים.

דורון ברנר: אני מציע כאן איזשהו פתרון שיכול להיות פתרון שיוריד את הנטל מהרשויות שלא מצליחות להתמודד עם הבעיה כי הבעיה היא הרבה יותר חריפה.

דורון ברנר: אני מניח שחיים פדלון ייתן פרטים יותר מדויקים לגבי כמות התעללות בבעלי חיים באר.

דורון ברנר: אני חושב שהמשטרה צריכה להכיר ביחידות האלה כיחידות רשמיות של משטרת ישראל שפרוסות בכל הארץ.

דורון ברנר: אנחנו חושבים שקנסות ודוחות, אם נוכל לתת קנסות או דוחות ברירות מחדל בנושא של אחזקת בעלי חיים, הובלת בעלי חיים ועבירות מינוריות על חוק צער בעלי חיים, זה ישכלל מאוד את הפעילות שלנו.

דורון ברנר: אני חושב שבמדינת ישראל, לצערי, החמרת הענישה לא מספקת אם לא יהיו עונשי מינימום לנושא של חוק צער בעלי חיים.

דורון ברנר: הקצאת חוקרים מיוחדים, כלומר, להוציא לגמרי את כל הנושא של חקירת מקרי התעללות בבעלי חיים, מתחנות המשטרה שקורסות תחת הנטל ולהעביר אותן לחוקרים מיוחדים, אם זה במשרד להגנת הסביבה או במשרד החקלאות.

דורון ברנר: אני יודע שאנחנו ברמה הראשונית נותנים מענה.

דורון ברנר: יש לנו ממשק שעובד עם מוקד 100 ואנשים באזור השרון מתקשרים למוקד 100 ומתלוננים על התעללות או הזנחת בעלי חיים, ואנחנו יוצאים מספר פעמים בשבוע בניידות משטרה עם שוטרים – אנחנו שוטרים מתנדבים על מדים – מקצועיים.

דורון ברנר: כולנו עברנו הכשרה ואנחנו מוסמכים על פי חוק צער בעלי חיים גם לאכוף את חוק צער בעלי חיים כשוטרים ואנחנו נותנים מענה של מאה אחוזים בכל המקרים של התעללות בבעלי חיים.

דורון ברנר: אלא מה, כשזה מגיע לרמה של חקירה והגשת כתבי אישום, זה נעצר בתחנות המשטרה.

דורון ברנר: יש לנו את היכולת להגיע למצב שראש מחלק חקירות במשטרה יחקור מקרים קיצוניים אבל לדוגמה החוק שעבר לפני שנה, של נטישת בעל חיים שדינה עד שנת מאסר, מעולם לא נאכף ולא נראה לי שברמת ההתייחסות הזאת של רשויות החוק הוא גם ייאכף.

דורון ברנר: אני חושב שצריכה להיות פעילות משולבת של הכרה ולחץ על המשטרה להקים יחידות כאלה בכל תחנות המשטרה בארץ, כאשר אנחנו כעמותה שמלווה את זה ברמה המקצועית נוכל לעזור בהדרכה ובהקמת היחידות.

דורון ברנר: כמובן שצריכות להיות גם השתלמויות לשופטים כדי להסביר להם עד כמה הבעיה הזאת היא חמורה.

דורון ברנר: אנחנו גם עושים חינוך בבתי הספר בנושא של חוק צער בעלי חיים.

דורון ברנר: אנחנו יודעים עד כמה הבעיה של התעללות בבעלי חיים בסופו של דבר מובילה גם לפגיעה בבני אדם.

רות מאיר: יש לנו בעיה ולא רק לנו וזאת בעיה מאוד מצערת והיא נטישת כלבים.

רות מאיר: אנשים יוצאים לחופש ובמקום להוציא עוד קצת כסף ולשים את הכלב בפנסיון, הם משאירים אותו ליד שדה התעופה, ליד אגד, בכל מיני מקומות.

רות מאיר: כיוון שלכלבים יש שבבים, אפשר בקלות למצוא את הבעלים ולהעניש אותם ואני חושבת שכך צריך לנהוג.

רות מאיר: פונים למשטרה, זה לא התחום שלה וזה לא מעניין אותה.

רות מאיר: אני חושבת שהפורום הזה חייב לטפל בנושא הנטישה.

זיוה ברכה: אני פסיכיאטרית מבוגרים וילדים ונוער.

זיוה ברכה: הזמינו אותי לדבר על התעללות בבעלי חיים מהאספקט של המקצוע שלי.

זיוה ברכה: אני רוצה להדגיש כאן את חשיבות של האכיפה ומיצוי הדין.

זיוה ברכה: התעללות בבעלי חיים היא חלק מתסמונת מאוד מאוד ידועה ושכיחה שאנחנו יודעים לאבחן אותה ומה לעשות אתה, תסמונת שקוראים לה הפרעת אישיות אנטי סוציאלית או מה שקראו בעבר פסיכופתיה.

זיוה ברכה: דיברו כאן מספר פעמים על כל המגזרים ואמרו שמתחילים בבעלי חיים בילדות, לרוב זה מתחיל מגיל שש עד 12, גם ילדים בני חמש ראינו, ואני שמה בצד את ההתעללות בבעלי חיים של כתות, כניסה לכת השטן למשל.

זיוה ברכה: הפרעת האישיות הזאת מתחילה בגיל צעיר.

זיוה ברכה: המאפיין העיקרי של הפרעת האישיות הזאת  הוא חוסר אמפתיה לכל אובייקט אחר.

זיוה ברכה: מאפיין אחר הוא הנאה מהסבל של האובייקט שמתעללים בו וההנאה הזאת מביאה לריגוש, משהו מאוד דומה למה שקורה באונס.

זיוה ברכה: חיפוש של הריגוש הזה מביא לחזרה על ההתעללות וגם אסקלציה, מחיות עוברים לבני אדם.

זיוה ברכה: בסיכום.

זיוה ברכה: דיברנו הבוקר הרבה על כך שצריך לעשות מניעה ראשונית בחינוך, מניעה שניונית היא לטפל במשפחות עם סיכון גבוה ואת זה הרווחה אמורה לעשות, אבל מניעה שלישונית היא במקרים שיצאו לאור, פתולוגיה, הפרעה שיצאה לאור ופוגעת בסביבתה.

זיוה ברכה: הטיפול היחיד שאנחנו הפסיכיאטרים ממליצים עליו הוא טיפול על ידי החוק.

זיוה ברכה: עצם העובדה אנחנו יודעים להסביר למה נער או בוגר צעיר הגיע להיות עם הפרעת אישיות אנטי סוציאלית, לא אומר שהטיפול הוא פסיכולוגי או פסיכיאטרי אלא בהחלט הטיפול הוא על ידי החוק.

זיוה ברכה: כמו במקרה של נרקומנים, אנחנו יודעים שקהילות טיפוליות הן הטיפול שמביא הכי הרבה פירות.

זיוה ברכה: כאן אכיפת החוק היא מסר חשוב מאוד לחברה ולילדים אותם אנחנו מחנכים.

זיוה ברכה: תודה.

לילי הלפרין: אני עוסקת במניעת אלימות.

לילי הלפרין: בניגוד למה שאמרה כרגע זיוה ברכה על ההתנהגות האנטי סוציאלית, אני רוצה לומר שאני עוסקת בקבוצות נורמטיביות של נערים ונערות, לא בנושא התעללות בבעלי חיים אלא במניעת אלימות בכלל.

לילי הלפרין: פרק שמיני הוא התעללות בבעלי חיים כי גיליתי שאם אני מתחילה עם זה, אף אחד לא רוצה לשמוע יותר.

לילי הלפרין: כמה אמירות ששמעתי בשבועיים האחרונים, וחילקתי אותן לכמה קטיגוריות.

לילי הלפרין: תלמיד שאומר לי: זכותי להתעלל בבעל החיים כי הוא שלי.

לילי הלפרין: זאת פגיעה בזכויות הפרט אם אומרים לי לא להתעלל בבעל חיים.

לילי הלפרין: אמירה שנייה: מה את רוצה, החתול הוא שחור, זה מזל רע.

לילי הלפרין: אמירה שלישית: הם מעבירים מחלות.

לילי הלפרין: הם מגייסים גם את הדת וטוענים שהדת אוסרת להכניס כלבים לבית.

לילי הלפרין: לי כמובן יש את הערכה שלי מה אומרת היהדות על בעלי חיים.

לילי הלפרין: או למשל תלמיד אחר שאומר לי: זאת סקרנות, נורא מעניין.

לילי הלפרין: תגובה למישהי שראתה מישהו שהכניס לשנייה אחת חתול למיקרו.

לילי הלפרין: אלה דברים שאני שומעת בקבוצות.

לילי הלפרין: סתם צחוקים, שעשוע, זה כיף לראות וזה אגף ריגוש עליו דיברה קודם לכן הפסיכיאטרית.

לילי הלפרין: יש גם אמירות טיפשיות כמו הוא התחיל ראשון באמירה של התעללות בבעל חיים, כששאלתי אותו למה הוא זרק אבן.

לילי הלפרין: הוא אמר, הוא התחיל ראשון.

לילי הלפרין: הכלב התחיל ראשון.

לילי הלפרין: אני מדברת על נוער נורמטיבי ולא על נערים ונערות בסיכון.

לילי הלפרין: זה נוער בתוך מערכת החינוך הפורמלית או מחוץ, אבל לא כאלה שהם בסיכון כמו שכאן נאמר.

לילי הלפרין: אני טוענת שרק אחיזה בחוק או החמרה בחוק לא תועיל.

לילי הלפרין: שימו לב לאמירות האלה.

לילי הלפרין: רק חינוך לחמלה ואמפתיה יביא את התיקון.

דורון ברנר: זה הולך אחד עם השני.

דורון ברנר: זה צריך להיות משולב ביחד.

לילי הלפרין: לא. אנחנו כאן בוויכוח.

לילי הלפרין: זה ויכוח כללי לגבי טיפול באלימות אצל בני נוער נורמטיבי.

לילי הלפרין: רק חינוך לחמלה.

לילי הלפרין: אני חושבת שכאן ועדה כזאת שאמנם עוסקת בפן החוקתי חייבת לצאת בהכרזה, וזה מה שאני עושה בקבוצות.

לילי הלפרין: רק חינוך לחמלה.

דורון ברנר: מה עם מבוגרים?

לילי הלפרין: אגב, האמירה שהחתול הוא שחור, זאת אמירה לא של הילד אלא ודאי הוא שמע אותה בביתו.

דורון ברנר: מבוגרים צריכים אכיפה.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: אני רוצה לשמוע את המשטרה

חיים פדלון: אני ראש מדור הגנת הסביבה.

חיים פדלון: ביחידה יש 12 שוטרים, כולל תובעת, שפועלים בחסות המשרד להגנת הסביבה.

חיים פדלון: ביחד עם כל הגופים האחרים, יש הרבה  גופים שמטפלים בנושא הזה.

חיים פדלון: התפקיד שלנו הוא לפקח מקצועית על יחידות המשטרה בנושא של חוק צער בעלי חיים.

חיים פדלון: דרך אגב, חוק צער בעלי חיים מהווה את אחת המשימות שלנו.

חיים פדלון: אנחנו מטפלים בכל העבירות של איכות הסביבה כולל פסולת, זיהום אוויר, רעש, כך שלא כל תשומת הלב שלנו היא לנושא של צער בעלי חיים.

חיים פדלון: תחנות המשטרה מטפלות בעבירות בעלי חיים במסגרת סדרי עדיפויות.

חיים פדלון: העומס בתחנות המשטרה ידוע.

חיים פדלון: יש תחנות משטרה שמתקשות לטפל גם בעבירות של פשע, התפרצויות ועבירות אלימות אחרות.

חיים פדלון: אנחנו רואים בעבירות של התעללות, עבירות אלימות לכל דבר, אבל יש תחנות שעובדות ממש בעומס גדול מאוד ומתקשות לתת לזה סדר עדיפות גבוה.

חיים פדלון: במקרים שמפנים את תשומת לבנו, אנחנו דואגים שיטפלו בתלונה או במיוחד במקרים חמורים וקשים.

חיים פדלון: בסך הכל במהלך השנה האחרונה נפתחו 273 תיקים וזה בעקבות תלונות של אזרחים.

חיים פדלון: מעוטן של התלונות הן עבירות יזומות.

חיים פדלון: 24 תיקים הגיעו לתביעה.

חיים פדלון: ברור שמספר העבירות היא פי כמה וכמה, אבל הרבה עבירות לא מגיעות לידיעת המשטרה.

חיים פדלון: התובעת שלנו מגישה כתב אישום בחלק מהמקרים או במקרים שיש להם היבט ארצי או עבירות חמורות במיוחד.

חיים פדלון: את כתב האישום היא מגישה בעצמה.

חיים פדלון: הפעילות שלנו תלויה במשרדים אחרים כמו מקרה של וטרינר בדרום שטיפלנו בו לאחר שהתעלל בבעלי חיים וכרגע הוא ממתין לוועדת האתיקה של הווטרינרים כדי שימשיכו את הטיפול בו.

חיים פדלון: תיק נוסף שהזכירו כאן, התיק של החזירים, הסיפור שהובא בכלבוטק.

חיים פדלון: אנחנו קיבלנו תלונה.

חיים פדלון: הסרט הוא באמת מזעזע ואכן זאת התעללות, אבל הבעיה היא שאנחנו מתקשים לטפל בתיק כזה כשדרך הגידול הזאת מקובלת וידועה.

חיים פדלון: זאת דרך גידול החזירים הידועה.

חיים פדלון: זה באמת תלוי בתקנות ובשינוי החוק.

חיים פדלון: לגבי רמת הענישה.

חיים פדלון: לדעתי העונשים נמוכים אבל לצערי הרב הענישה בארץ היא בכלל נמוכה, גם בעבירות אלימות קשות אחרות שם אנחנו רואים שבתי המשפט לא תמיד מחמירים.

חיים פדלון: אני לא יודע אם דווקא בעבירות האלו יש זלזול של בתי המשפט או חוסר מודעות, אבל רמת הענישה היא באמת נמוכה.

חיים פדלון: לגבי התקנות אותן הזכיר דורון.

חיים פדלון: האפשרות למתן ברירות משפט בהחלט יכולה לסייע באכיפה, לפחות בנושא של התקנות לאחזקת בעלי חיים.

חיים פדלון: שוטר או פקח יוכל לתת דוח כי אנחנו באמת עושים הרבה בקרות יזומות ורואים חנויות בהן מחזיקים בעלי חיים בניגוד לתקנות, אבל התהליך המשפטי הוא כל כך מסובך ומסורבל, שקשה מאוד לאכוף את זה.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: עורך דין פלג, יושב ראש ועדת זכויות בעלי חיים, לשכת עורכי הדין.

אהוד פלג: תודה כבוד היושב ראש.

אהוד פלג: אני יושב כאן בתחושה מאוד קשה שאמנם יש איים בודדים של רצון טוב אבל יש תמונת מחדל מאוד בעייתית במבחן התוצאה.

אהוד פלג: רק אקח נתון אחד שהוצג כאן במצגת, 53 תיקי חקירה בשלוש שנים הניבו 15 כתבי אישום בלבד.

אהוד פלג: על פי הקריטריונים שלי זאת לא עשייה.

אהוד פלג: אני יכול עוד להוסיף כהנה וכהנה, אבל אני רק אזכיר שתיק פיטום האווזים שהייתה לי הזכות לגלגל אותו מהתלונה למשטרה, כאשר המשטרה טענה שאין שום חוק שאוסר להאכיל בכוח אווזים ויצא לי לחוקק חוקים בכנסת, דרך הבג"ץ שקבע שהמדינה, משרד החקלאות, השירותים הווטרינריים והיועץ המשפטי לממשלה שותפים לדבר עבירה.

אהוד פלג: בכל מדינה מתוקנת האנשים האלה לא היו נשארים בתפקידם אחרי זה.

אהוד פלג: יש לנו כאן תמונה מאוד בעייתית וההתבטאות של עורך דין וולפסון, שאני בהחלט מצטרף אליה, שרק בצעדים משפטיים הגענו למרבית צעדי השיפור שגם הם לא רבים שנעשו, לדעתי זה משקף את המציאות.

אהוד פלג: אני חושב מה יכולה להיות מהדיון הזה התוצאה האופרטיבית הרצויה ואני אסתפק בשני דברים.

אהוד פלג: אני מבקש מהוועדה לזמן דיון מעקב חצי שנתי שבו כל גורמי האכיפה יתייצבו בפניה ויאמרו מה הם עשו בחצי שנה.

אהוד פלג: חצי שנה זה מספיק זמן לעשייה ויחד עם זאת זה גם מספיק זמן גם לקרוא לסדר במקרה שאין עשייה.

אהוד פלג: זה רק אתם יכולים לעשות.

אהוד פלג: הדבר השני הוא לנצל את האנשים הטובים שיושבים כאן, אנשי העמותות, עמותת משמר בעלי חיים שבאה למשטרה ואמרה שהיא מתייצבת בהתנדבות, ולא יאומן כמה אנשים התייצבו, והמשטרה בחלק מהמקומות דחתה ואתם ובחלק מהמקומות קיבלה אותם בזרועות פתוחות, ואני חושב שהיא מברכת על כך.

אהוד פלג: זאת דוגמה להתנדבות שממסד צריך לאמץ אותה בשתי ידיו משום שאנחנו שומעים כאן השכם והערב על בעיות של משאבי כוח אדם באכיפה.

אהוד פלג: כאן יש לכם משאבים זמינים שרק ישמחו לעזור אם ירגישו שיש כוונה אמיתית לכך.

אהוד פלג: תודה רבה.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: אני מניח שאדוני כעורך דין חבר בלשכת עורכי הדין מבין את הבעיה החוקתית של הנושא הזה, של המתנדבים לצורך בעלי החיים.

אבלינה לויט: אני מהדרום וצפון.

אבלינה לויט: יש חוק שמי שמקלל חיות, צריך לשבת בכלא.

אבלינה לויט: יש המלצה שכאשר הבן אדם  יושב בכלא, הוא צריך לשלם.

אבלינה לויט: אם בן אדם שרף והרג כלב, הוא צריך לשלם במשך 10-15 שנים לעמותה או למשרד החקלאות.

אבלינה לויט: לדוגמה, בצפון אדם ששרף כלב לפני חמש שנים יצא מהמשפט נקי, בלי קנס ובלי כלום ועכשיו הוא ממשיך בפעולות שלו.

אבלינה לויט: תקשורת.

אבלינה לויט: בטלוויזיה עושים פרסומות בהשתתפות חיות של אנשים מפורסמים נגיד והשאלה היא למה לא עושים משהו על חיות הרחוב כדי שנראה איך הן חיות.

אבלינה לויט: אנשים רצו להתקשר לערוץ 9 אבל אין לאן לשלוח מכתב.

אבלינה לויט: אם יש תלונה קטנה על רופא וטרינר, שלא תשב ועדה במשך שנה או חצי שנה אלא מיד הוא צריך לסיים את עבודתו.

אבלינה לויט: בצפון קרה מקרה כפי שקרה בדרום, מקרה של רופא וטרינר אבל הוא ממשיך לעבוד במשרד ממשלתי במעבדה בברזילי.

קריאה: זה מטופל.

ניצן הורוביץ: אולי אני אומר כמה מילות סיכום.

ניצן הורוביץ: קודם כל, תודה לך אדוני על הדיון הזה.

ניצן הורוביץ: אני חושב שזה מאוד חשוב לקיים את הדיון.

ניצן הורוביץ: תודה לידידי חבר הכנסת איתן כבל שמוביל את השדולה למען בעלי החיים בכנסת ועושה.

ניצן הורוביץ: אולי הוא לא יגיד על עצמו, אבל אני אגיד שהוא עושה כאן עבודה חשובה ומוביל סדרה של הצעות חוק.

ניצן הורוביץ: צודק היושב ראש.

ניצן הורוביץ: הכנסת לא יכולה לטפל בכל נושא, אבל במה שקשור לכנסת, איתן – ואנחנו שותפים לו – מוביל שורה של הצעות חוק ואת האחרונה ראיתי ממש אתמול והיא מטפלת בבהמות משא ובהתעללות שהן עוברות.

ניצן הורוביץ: מדובר בשורה של הצעות חוק והוא עושה עבודה חשובה מאוד.

ניצן הורוביץ: אני רוצה גם לומר בשמנו כולנו תודה לכם המתנדבים שמשקיעים את הנשמה.

ניצן הורוביץ: אני יודע, אני בקשר עם חלק מכם ומכיר הרבה מהנוכחים כאן באופן אישי.

ניצן הורוביץ: אני יודע כמה מהפנאי שלכם והכסף שלכם מושקע בעבודה הזאת.

ניצן הורוביץ: באמת מדובר במכת מדינה וזאת המילה ואי אפשר להסתתר מאחורי הסעיפים והמונחים.

ניצן הורוביץ: זאת מכת מדינה והמדינה לא משקיעה אפילו חלק קטן ממה שהיא הייתה צריכה להשקיע כדי להתמודד עם המכה הזאת.

ניצן הורוביץ: אני חושב שהדרך הטובה ביותר לטפל בעניין, מעבר לצעדי האכיפה והעניינים המשפטיים, זה באמצעות החינוך.

ניצן הורוביץ: אנחנו רואים את זה גם בסוגיות סביבתיות אחרות.

ניצן הורוביץ: החינוך דרך בתי הספר וגם בעניין הזה מערכת החינוך, למרות שאנחנו באים אתה בדברים, לא עושה מספיק.

ניצן הורוביץ: אני רוצה לומר לכם שבכל הקשור אלינו, לבעלי החיים יש פה בכנסת הזאת.

ניצן הורוביץ: אנחנו כתובת לעניין הזה ואנחנו עושים מה שאנחנו יכולים.

ניצן הורוביץ: מילה אחרונה, פנייה אליכם.

ניצן הורוביץ: לצערי אנחנו נתקלים בתופעה של יריבות לפעמים בין ארגונים ובכל מיני מקרים – אני אומר את זה לצערי – חלק ניכר מהמשאבים, והם לגמרי מועטים, מופנים לכל מיני יריבויות וסכסוכים בין ארגונים.

ניצן הורוביץ: אני קורא לכם מכאן – הם קוראים כל הזמן לנו לעשות כל מיני דברים – לנסות לפעול יותר ביחד ולפעמים לשים בצד חלק מהיריבויות והמחלוקות ולהתאחד סביב העניין הזה כי אין לנו את הפריבילגיה לכל החיכוכים הקטנים האלה.

ניצן הורוביץ: אני מקווה שביחד נוכל להמשיך.

ניצן הורוביץ: יש שורה של יוזמות חקיקה והן מתקדמות ועוברות בכנסת הזאת.

ניצן הורוביץ: זה נושא שהוא לא מפלגתי והוא חוצה מפלגות ואני מקווה שנצליח גם בהמשך.

ניצן הורוביץ: תודה ותודה אדוני על הדיון הזה.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: רבותיי, לפני שאנחנו נסיים אני אקרא הודעת סיכום שתונח על שולחן הכנסת.

דוד רותם: הוועדה סבורה כי פגיעה בבעלי חיים שאינם יכולים להשמיע את זעקתם היא פגיעה באנושיות של כולנו.

דוד רותם: הוועדה סבורה כי על מערכת אכיפת החוק, לרבות המשטרה, יחידות התביעה ומערכת המשפט, להגביר את פעילות האכיפה ולמצות את הדין עם עבריינים מורשעים.

דוד רותם: הוועדה סבורה כי מי שפוגע בבעלי חיים עשוי בסופו של דבר לפגוע גם באנשים ולכן הוועדה קוראת לשר החקלאות לפעול להתקין את התקנות הנדרשות בהקדם האפשרי.

דוד רותם: הוועדה מבקשת כי משרד החקלאות ומשטרת ישראל ידווחו לה בתוך שלושה חודשים על הפעולות שנעשו להגברת האכיפה ומיצוי הדין.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: הישיבה נעולה.