ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 302, 2010-12-22 09:30

דוד אזולאי: רבותיי, בוקר טוב לכולם.

דוד אזולאי: אני פותח את דיוני ועדת הפנים והגנת הסביבה, על פי בקשתם של חמישה חברי כנסת שמבקשים לדון בהפרות סדר והתפרעויות באזור הכותל.

דוד אזולאי: חברי הכנסת המציעים לקיים דיון מהיר הם חברי הכנסת זאב אלקין, אורי אריאל, ישראל חסון, אריה אלדד וגדעון עזרא.

דוד אזולאי: הנוהל הוא שבקשה כזאת מוגשת לנשיאות הכנסת, נשיאות הכנסת מאשרת דיון מהיר ואני חייב לציין שזה באמת מקרה נדיר של מספר כה רב של חברי כנסת שמגישים דיון מהיר בנושא אחד ועיניכם הרואות, אלה חמישה חברי כנסת שמבקשים את הדיון הזה.

דוד אזולאי: אנחנו כבר ניסינו לקיים את הדיון הזה פעם אחת, אבל לצערי הרב לא הופיעה הנציגות המתאימה לדיון ולכן דחינו אותו ותיאמנו עם מפקד המחוז, ניצב פרנקו, שאני מקדם אותו בברכת ברוך הבא ואני שמח על כך שהוא מצטרף לדיון הזה.

דוד אזולאי: אדוני, מפקד המחוז, לצערי הרב אנחנו שומעים, לפחות מפי חברי הכנסת, שתיכף נשמע אותם, שיש קשיים בדרכי הגישה לכותל ולמעשה התמונה המתקבלת זה שאזרחים חוששים להגיע לכותל.

דוד אזולאי: המשמעות היא שהכותל, שהוא בעצם אחד המקומות שאמורים להיות נגישים לכל אזרח להגיע בכל עת ובכל שעה, ללא פחד וללא מורא, הוא לא, ואם הדברים נכונים, אז בוודאי שאנחנו נדרוש את התייחסותך לעניין.

דוד אזולאי: אני מבקש את ראשון המציעים, חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה, אדוני.

אריה אלדד: תודה, אדוני היושב ראש.

אריה אלדד: בוקר טוב לכולם.

אריה אלדד: אנחנו עוסקים לא רק בתנועה אל הכותל, אלא באזור שהוא מתוחם בהר הזיתים ממזרח, כפר השילוח מדרום, אבו טור מדרום מערב, אגן שחובק את הרובע היהודי והעיר העתיקה של ירושלים, ובחודשים האחרונים אנחנו עדים לתופעות של התפרעויות שלפחות מהתקשורת עושות רושם של התפרעויות מאורגנות, מתוקשרות היטב, בכלל זה מארבים המונחים לקראת תנועתם של יהודים בצירים הללו, של תושבים יהודים בשכונות הללו, כאשר התקשורת ממתינה באותן נקודות ומסקרת את התוצאות שלהם.

אריה אלדד: אבל לא פחות מההתפרעויות עצמן ומהתנכלויות לתנועת יהודים, אנחנו מודאגים גם מהתגובה הכמעט אוטומטית של משטרת ישראל באירועים כאלה, שכוללת הרבה פעמים סגירת צירים והגבלות תנועה, כאשר אנחנו צריכים לזכור שמדובר בעיר הבירה של מדינת ישראל, שהגבלות תנועה ליהודים להגיע לבתיהם או להגיע לבית הקברות היהודי בהר הזיתים, להגיע אל הכותל המערבי, להגיע לעיר דוד, לא יכולות לעלות בקנה אחד עם מה שבית המשפט העליון כבר קבע, שאם בכלל יש להטיל הגבלות תנועה, ההגבלות הללו צריכות להיות מוטלות על הגורם המאיים ולא על הגורם הנפגע כתוצאה מהאיומים, או מההתפרעויות.

אריה אלדד: היינו רוצים לראות מצב שבו הגבלות תנועה, אם בכלל, נשקלות כצעד אחרון במקרה כזה ולא כצעד מועדף, ובכל מקרה לא כנגד האוכלוסייה שהפכה קרבן להתפרעויות ולהתנכלויות, אלא כלפי האוכלוסייה שמשליכה אבנים, משליכה בקבוקי תבערה ומתנכלת ליהודים.

אריה אלדד: היינו שמחים לקבל מהמשטרה הבוקר נתונים על היקפי התופעות הללו, היקפי זריקות אבנים, השלכות בקבוקי תבערה על יהודים, על בתי יהודים בשכונות הללו בחודשים האחרונים, בהשוואה לתקופה מקבילה בשנה שעברה, האם באמת יש עלייה משמעותית, כמה פעמים המשטרה סגרה צירים, לאיזה אוכלוסיות נמנעה תנועה בצירים הללו, ושוב, בדגש על האזורים הללו, שהם ממזרח, מדרום ומדרום מערב לעיר העתיקה, לרובע היהודי, לכותל המערבי ולהר הזיתים.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני.

דוד אזולאי: חבר הכנסת ישראל חסון, מהמציעים,בבקשה.

ישראל חסון: ברשותך, אני הייתי שמח לשמוע את התשובות של מפקד המחוז ואחר כך לקיים את הדיון, משום שיש פה שאלה שהיא קונספטואלית.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת אריה ביבי, בבקשה.

אריה ביבי: אדוני, כמי שהיה פעם מפקד ירושלים, אני יודע שהשמיכה היא לא כזו גדולה.

אריה ביבי: כשמפקד ירושלים צריך לתת כוחות למקום אחד, חסרים לו במקום שני, והנה אני שומע מהשר לביטחון פנים שרוצים עכשיו להוריד 2,000 שוטרי שח"ם (שוטרי חובה במשטרה) מהמשטרה, משרד הביטחון רוצה להוריד 2,000 שוטרי שח"ם מהמשטרה.

אריה ביבי: לדעתי זו פגיעה חמורה, כי גם ככה חסרים כוחות למשטרה ועכשיו רוצים להוריד לה עוד 2,000 שוטרים.

אריה ביבי: אני גם ער וגם שומע לכך, לא רק בכותל, אני חושב שבכל מזרח ירושלים, שאנשים לא בדיוק ששים לטייל ולהסתובב שם ודווקא שם אנחנו צריכים להראות נוכחות.

אריה ביבי: גם העירייה לא נמצאת שם, כל שכן המשטרה, אנחנו חייבים לתת ביטחון לציבור הישראלי שיסתובב בכל מקום שהוא רוצה, כל זמן שאנחנו שולטים במקום.

אריה ביבי: אני גם, כמו חבריי, אשמח מאוד אם מפקד המחוז יסביר לנו איך פרושים ואיפה באמת צריכים אנשים ללכת חופשי ובלי פחד.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת אורי אריאל, אתה מעדיף לדבר אחרי מפקד המחוז או שאתה רוצה לדבר עכשיו?

אורי אריאל: ברשותך אני אדבר עכשיו.

אורי אריאל: אני מתנצל שאני צריך לצאת, בגלל שיש דיוני תקציב שעפים מצד לצד, תוך דקה מודיעים 'עכשיו מצביעים'.

אורי אריאל: אנחנו עובדים אצל חבר הכנסת גפני עכשיו.

דוד אזולאי: אם יש לך בעיה, נסדר לך שחרור.

דוד אזולאי: אורי אריאל:     אני לא רוצה להשתחרר.

דוד אזולאי: תודה על הדיון, אדוני היושב ראש.

דוד אזולאי: לפני מספר שנים, בדיון שנערך בוועדה מוועדות הכנסת, אמרו נציגי שירות הביטחון הכללי שיש יד מכוונת של הרשות הפלשתינית בניסיון להשתלט על אזורים מסוימים בירושלים.

דוד אזולאי: הדברים התפרסמו מאז פעמים רבות, דרך אחת, בין שאר הדרכים, היא לרכוש קרקעות, דרך אחרת היא לעורר מהומות ופרובוקציות, שמתוכם נובעים אחרי זה מהלכים שונים.

דוד אזולאי: המציאות בירושלים, לפחות באזורים מסוימים, היא מציאות שאני לא חושב שיש מישהו, ממפקד המחוז ומטה, ומהאזרחים, שמקבל אותה, מסכים איתה או משלים איתה.

דוד אזולאי: זו מציאות שאין תנועה חופשית, מי שרוצה להגיע לאזורים מסוימים צריך ליווי, או בשעות מסוימות האוטובוסים לעתים משנים את מסלולם וכן הלאה וכן הלאה.

דוד אזולאי: אלה דברים שלצערי במידה מסוימת התרגלנו אליהם ואנחנו לא רוצים להתרגל אליהם, כי הם לא אפשריים, בטח לא בבירה של מדינה באיזה שהוא מקום בעולם, בטח לא בירושלים, בירת ישראל.

דוד אזולאי: אז אם זה קורה יום אחד, כי פתאום קרה משהו, בסדר, מטפלים בזה וזה לא קורה למחרת, אבל פה אנחנו במסלול שלא התחיל היום ולא אתמול, הוא זמן רב, ואנחנו נמצאים בו וממשיכים להיות בו.

דוד אזולאי: זאת אומרת אם אני צריך להעריך מה יקרה מחר או בעוד חודש, אני חושב שאנחנו נהיה באותו מסלול, פלוס מינוס, עליות וירידות, אבל נהיה במסלול הזה, שבו זורקים אבנים ובקבוקי תבערה ודברים אחרים, עד כדי סכנת חיים.

דוד אזולאי: זו לא חבורת פרחחים קטנה במקום אחד פעם אחת עשתה, בסדר, יטופל.

דוד אזולאי: אני חושב שהדיון המרכזי, לעניות דעתי, צריך להיות בעיקר איך משנים את הכיוון.

דוד אזולאי: אם אני אבין שבכפר התימנים יש לא 20 שוטרים אלא 42, וזה לא כחולים כאלה, זה ירוקים של משמר הגבול, זה די מרתק, אבל לא כל כך משנה לי את התמונה ואת העניין.

דוד אזולאי: המגמה היא הקובעת והמגמה, נכון לעכשיו, כפי שאני מכיר אותה ואני מכיר אותה, היא לא טובה, היא שלילית.

דוד אזולאי: גם אם היא נמצאת באיזה התייצבות, היא ברמה לא מתאימה.

דוד אזולאי: אני חושב שהעניין הזה צריך להדאיג אותנו, מעבר כמובן לדבר הבסיסי שזה ביטחון התושבים, שזה אל"ף-בי"ת של העניין, אבל גם בראייה של בירה של מדינה, בראייה שיש פה גורמים לאומניים.

דוד אזולאי: זה לא רק כעס של כמה תושבים על משהו שעשו או לא עשו, על רקע של הריסת בית או לא הריסת בית, אלא זה צריך להיות מטופל מעבר למה שהוא מטופל היום.

דוד אזולאי: זה לא שלא נוגעים בו בכלל, אלא בצורה שונה, כשהמגמה היא להגיע לאפס אירועים.

דוד אזולאי: אני בכוונה אומר את זה.

דוד אזולאי: בדרך כלל אומרים 'אי אפשר אפס, תמיד משהו יכול לקרות'.

דוד אזולאי: כן, יכול לקרות, אבל המגמה צריכה להיות אפס אירועים.

דוד אזולאי: לא צריך ואי אפשר להשלים עם התופעות כפי שהן.

דוד אזולאי: יכול להיות שגם אנחנו צריכים לעזור במשהו, הוועדה, חברי הכנסת.

דוד אזולאי: בבקשה, אדרבא, אנחנו רתומים לעניין, אבל האחריות בסוף, או יותר נכון בהתחלה, היא בידי משטרת ישראל.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני.

דוד אזולאי: אדוני, מפקד המחוז, המיקרופון לרשותך פה.

אהרן פרנקו: שלום, בוקר טוב.

אהרן פרנקו: אני שמח להימצא פה ולהתייחס לסוגיות שעלו.

אהרן פרנקו: התופעה, כפי שתוארה פה, היא מוכרת, ואנחנו מטפלים ומלווים אותה לאורך שנים וכל תופעה שמתרחשת בירושלים, זה יכול להיות ביידוי אבנים, זה יכול להיות בתקיפת בני מיעוטים, כמו שחשפנו אתמול, או באירוע כמו שהיה לנו בסוף השבוע, הדקירה והרצח ביער מטע, כל תופעה כזו מדאיגה אותנו כמשטרה וזה תפקידנו להשיב מהר את הסדר ולהחזיר את הביטחון, ואני אתייחס לכל סוגיה וסוגיה.

אהרן פרנקו: משטרת ירושלים לא מקבלת כמובן מאליו את יידוי האבנים, ואני יכול גם להגיד, ואני אגיד את המשפט שסיים איתו חבר הכנסת אריאל, אין אפשרות להפסיק יידויי אבנים לאפס.

אהרן פרנקו: למה אני אומר את זה?

אהרן פרנקו: כי לאורך כל השנים ממוצע יידויי האבנים בתחום מחוז ירושלים עומד על כ-500 יידויי אבנים.

אהרן פרנקו: אני בדקתי את חמש-שש השנים האחרונות וזה הממוצע.

אריה אלדד: 500 יידויי אבנים ליום, לחודש?

אהרן פרנקו: לשנה.

אהרן פרנקו: כשאני אומר יידויי אבנים, יידויי אבנים זה לא רק בסילוואן או בציר שמוביל לכותל, אלא יידויי אבנים זה גם במאה שערים, יידויי אבנים זה ברחוב הפסגה, יידויי אבנים זה בדרך חברון, יידויי אבנים ברמת רחל, יידויי אבנים בקלנדיה, בעוטף, בנחל כפירה ועוד ועוד ועוד.

אהרן פרנקו: סך כל אירועי יידויי אבנים.

אהרן פרנקו: למעשה בשנתיים האחרונות אנחנו רואים עלייה, בשנת 2009 ו-2010, שתחילתה במהלך מבצע 'עופרת יצוקה'.

אהרן פרנקו: במהלך 'עופרת יצוקה' התפתחו אירועי הפרות סדר בכל שכונות מזרח ירושלים, אירועי הפרות סדר בעיקר מתבטאים ביידויי אבנים, בניסיונות לחסום כבישים, וההתמודדות שלנו באותם אירועים זה להכיל את האירועים בתוך הכפרים, כדי שהעיר ירושלים תמשיך להתנהל, ואני אתייחס להתנהלות של העיר ירושלים, כי חלק מהדברים שנאמרו פה, אני לא מסכים איתם וכנראה אנשים לא מספיק מכירים את ירושלים.

אורי אריאל: מה זה הכפרים?

אורי אריאל: זה חלק מירושלים, או שזה מחוץ לירושלים?

ישראל חסון: סליחה, אמרת 500 אירועים בשנה, כמה אנשים הועמדו לדין---

אהרן פרנקו: אני אתן.

אהרן פרנקו: אם כבר אני בא לוועדה המכובדת הזאת, אני חייב לבוא מוכן ועשיתי הכל, כי אני חי את האירועים האלה יום יום, יחד עם החברים שיושבים מולי פה, בעיקר מיכה מריש, להציג אותו כי הוא לא מופיע ברשימה, הוא קצין הביטחון מטעם משרד השיכון, שמאבטח את בתי היהודים בירושלים ובכלל את כל הפעילות במזרח ירושלים, ואנחנו פועלים בתיאום ובשיתוף פעולה מלא.

אהרן פרנקו: ואכן מתקופת 'עופרת יצוקה' אנחנו רואים עלייה באירועי יידויי האבנים ובקבוקי תבערה, ושוב, אנחנו לא מקלים ראש, כי יידוי אבן, להזכיר לכם באינתיפאדה הראשונה, זה גם גרם להריגת אדם בכביש מספר 2, מעל גשר ג'סאר א-זרקה.

אהרן פרנקו: אני לא אתן פה נתונים ממחוזות אחרים, אבל אני יכול להגיד לכם שבממוצע בשנה מיידים 60 אבנים בכביש 6 וגם במקומות אחרים בדרום וכולי, אבל אני מדבר על ירושלים.

אהרן פרנקו: כתוצאה מ'עופרת יצוקה' אנחנו רואים עליות וירידות שמושפעות מתרחישים ואירועים שקורים בירושלים.

אהרן פרנקו: מה לעשות, בירושלים מייצרים כל הזמן תרחישים, לאו דווקא בעיר, זה יכול להיות מהתבטאות ראש העיר על תכנית בסילוואן, זה יכול לבוא לידי ביטוי בפעילות אכיפתית שלנו, כמו הריסת בית או פינוי בית ומסירתו ליהודים, זה יכול להיות אירועים שמתרחשים בצפון הארץ או אירועים שמתרחשים במדינות אחרות בעולם.

אהרן פרנקו: כדי לסבר את האוזן, במהלך שנת 2010 הורדנו את המגמה שהיתה ב-2009, כתוצאה מ'עופרת יצוקה', ובחודש מרץ היתה לנו עוד עלייה, פיק, כתוצאה מדבר פשוט.

אהרן פרנקו: רב הכותל נמצא פה, כשהוכרז על פתיחת בית כנסת החורבה, הוכרז על ידי העולם הערבי יום זעם ומשטרת ירושלים היתה צריכה להתמודד במשך שבועות רבים סביב אירועי סדר שהם כתוצאה מהכרזה של פתיחת בית הכנסת, חנוכתו והכרזת יום הזעם בתנועות המוסלמיות השונות.

אהרן פרנקו: זה העלה לנו את רף האירועים ולכן גם באותו חודש היתה לנו כמות יידויי אבנים יותר גדולה ושוב התמודדנו בדרכים שאני אפרט בהמשך, הורדנו שוב את המגמה של יידויי האבנים ושל הפרות הסדר, וביוני היה אירוע המשט.

אהרן פרנקו: אירוע המשט, כפי שהסתיים, הכניס אותנו לזירה של הפרות סדר שוב בכל כפרי מזרח ירושלים, כשיש כמובן כפרים בולטים יותר וכפרים פחות בולטים, זה סילוואן, זה עיסאוויה, אזור ראס אל עמוד ומעט מאוד בדרום, צור באחר וג'בל מוכבר ובודדים בבית חנינא ובשועפט.

אורי אריאל: הכל זה חלק מירושלים.

אהרן פרנקו: אני אומר שכונות בירושלים, אני אנסה לדייק כל הזמן.

אהרן פרנקו: ואכן, כמו שתראה בגרף, אדוני היושב ראש, אתה תראה את העלייה הגדולה, ושוב אנחנו מתמודדים באמצעות פעילות מבצעית, פעילות חקירתית, פעילות מודיעינית, מעצרים וכולי, ואנחנו שוב מורידים את המגמה והנה, עברנו את אירועי הרמדאן בצורה מסודרת והגיעו החגים, וגם החגים היו בסדר מופתי.

אהרן פרנקו: אני תכף אדבר על ירושלים, שפה מתארים אותה כעיר שאולי סוגרים אותה בחמש ואנשים הולכים לישון בארבע.

אהרן פרנקו: זה רחוק מזה.

אהרן פרנקו: היה אירוע מצער מאוד, תקלה עם מאבטח, שהיה בדרך בבוקר, נקלע ליידוי אבנים, ביצע ירי וגרם למותו של תושב סילוואן ומאז אנחנו סביב מתיחות של אירועי יידויי אבנים, הפרות סדר שהתמקדו בסילוואן ולאט לאט התפשטו למקומות אחרים, שגם בהם התמודדנו.

ישראל חסון: זו היתה תקלה, האירוע הזה?

אהרן פרנקו: מבחינתי, בראייה הכוללת בירושלים---

ישראל חסון: תקלה מאיזה כיוון?

ישראל חסון: התקלה שעשו לו מארב, או התקלה שהוא ירה?

אהרן פרנקו: הדברים עוד בתחקיר, אז אני לא אפרט.

ישראל חסון: אבל על זה הדיון, מה התקלה?

ישראל חסון: זה הדיון.

אהרן פרנקו: אני רק מסביר שכתוצאה מהירי---

ישראל חסון: כשאתה אומר לי 'הורדנו', זאת אומרת אתה יודע להשפיע על הגרף.

ישראל חסון: אם אתה יודע להשפיע על הגרף, בוא תסביר לי מה חסר לך בשביל להביא אותו ליותר נמוך.

אהרן פרנקו: אבל אני מביא אותו לאופן נמוך, אבל הנמוך לא מעניין אתכם.

ישראל חסון: זה מאוד מעניין אותנו.

אריה אלדד: מתי זה קרה?

אהרן פרנקו: ב-22 לספטמבר.

אריה אלדד: ספטמבר, אוקטובר, נובמבר, דצמבר, התחקיר נמשך?

אריה אלדד: התחקיר נמשך שלושה חודשים?

אהרן פרנקו: לא, התחקיר מתבצע.

אהרן פרנקו: הוא אומר תקלה, זה לא תקלה.

אהרן פרנקו: האירוע---

ישראל חסון: אני שואל, אתה אמרת תקלה.

אהרן פרנקו: אז אני מסביר, מבחינתי, בראייה הכוללת, באירוע של מות מקומי בירושלים, זה מייצר כמובן את כל אירועי הסדר---

ישראל חסון: אבל כשאתה אומר שזו תקלה, אני שואל אותך תקלה של מי, של המאבטח שירה, או של העובדה שלא ידענו לחזות  את מארב האבנים שבעטיו הוא היה צריך להציל את עצמו?

אהרן פרנקו: גם כשהוא ירה, לא היתה לו מטרה לפגוע, והבוס שלו ידבר.

אהרן פרנקו: הוא ירה באוויר וכתוצאה מזה הוא הרג אותו.

אהרן פרנקו: אם זה לא נקרא תקלה---

אריה אלדד: אז זאת התקלה?

אריה אלדד: שהוא ירה באוויר?

אהרן פרנקו: לא, זאת לא תקלה.

אהרן פרנקו: ננעלתם על זה, אני חוזר בי, זו לא תקלה.

אהרן פרנקו: נהרג תושב המקומי שהמשמעות של זה היא אירועי הפרות סדר שהתפתחו.

אהרן פרנקו: באותו יום הם היו בשיא ולאט לאט דעכו ואנחנו מטפלים, ואני תיכף אדבר על דרכי ההתמודדות שלנו עם אותם אירועים.

אהרן פרנקו: לכן היתה עלייה באותם אזורים שציינתי.

אהרן פרנקו: יש ימים של אפס יידויי אבנים, כמות יידויי האבנים ירדה לאחוזים בודדים במקרים בודדים, במקומות שונים, הם ברובם בעוטף, פחות בשכונות מזרח ירושלים והדבר הזה כמובן חייב פעילות ענפה שלנו.

אהרן פרנקו: הפעילות שלנו, מעבר לנוכחות הקבועה באותם מוקדים, שכמובן המוקדים האלה, כשאנחנו מדברים על סילוואן, הרגישות שלנו היא בגלל הימצאות של תושבים יהודים בתוך השכונה, בעיקר כשאנחנו מדברים על בית יהונתן, בית הדבש, זה מחייב להביא את האנשים האלה לביתם הלוך-חזור, זה ציר שהוא קשה לתנועה, ציר שקשה גם לאבטח אותו.

אהרן פרנקו: לציין שבתי היהודים האלה מאובטחים על ידי חברת אבטחה, האנשים האלה מובלים לביתם ברכבים ממוגנים על ידי חברת אבטחה לאורך כל שעות היום.

אהרן פרנקו: לגבי סגירת הצירים.

אהרן פרנקו: ברגע שיש אירועי סדר על ציר מסוים, האחריות שלי, כמפקד המשטרה, שאנשים לא ייפגעו.

אהרן פרנקו: אנחנו סוגרים בשלב הראשון את הציר כדי לטפל באירוע הסדר, אי אפשר לאפשר לאנשים תמימים שייכנסו לתוך ציר.

אהרן פרנקו: אנחנו סוגרים כבישים גם כשעושים אירוע ספורט וסוגרים כבישים מהירים כשמגיעים אורחים, אז כשיש אירועי סדר על ציר מסוים, אנחנו סוגרים אותו לפרק זמן, לא לפרקי זמן ארוכים, כדי לאפשר חזרה של החיים התקינים.

אריה אלדד: כשאתם סוגרים את הציר הזה, ערבים יכולים להיכנס לבתים שלהם בשכונת סילוואן ויהודים לא יכולים להיכנס?

אהרן פרנקו: תלוי, אם הציר חסום, אף אחד לא נכנס.

ישראל חסון: זה לא מדויק, בגיא בן הינום אותי עצרו והעבירו את הערבי.

אריה אלדד: היינו בצירים האלה.

אהרן פרנקו: אני אמרתי, אם הציר חסום ואי אפשר לעבור, אנחנו לא מעבירים אף אחד.

אהרן פרנקו: אם הציר עביר---

אריה אלדד: אבל הוא מסתכל למכונית, הוא אומר 'תמתין בצד' ואת הערבים הוא מעביר.

אריה אלדד: שהם זורקים את האבנים.

אהרן פרנקו: נכון, כי הערבים לא יפגעו בו.

אהרן פרנקו: אני לא אתן לסכן את היהודי בזמן שיש יידוי אבנים שעוד לא הצלחנו למנוע אותו.

אריה אלדד: הוא שאמרנו, לכן ציטטתי את פסיקת בית המשפט העליון בעניין הזה.

אריה אלדד: בית המשפט העליון אמר שהגבלות תנועה, אם בכלל, יושתו על הצד המאיים ולא על הצד המאוים.

אהרן פרנקו: אבל אני מחויב גם להגן על ביטחונם של האנשים.

אהרן פרנקו: אני בשלב הזה חוסם, מונע כניסה של היהודים, עד שאני מטפל באירוע הסדר ואני פותח את הציר בחזרה.

דוד אזולאי: אדוני מפקד המחוז, אם ככה יוצא שאותו תושב שגר במקום בעצם נענש פעמיים, פעם אחת שהוא חוטף את האבן, בפעם השנייה, שנמנעת ממנו הגישה לביתו.

אהרן פרנקו: היא לא נמנעת.

אהרן פרנקו: גם בתקופה שהיו מספר ימים שהיה שיא באירועי הסדר, אנחנו היינו מתואמים עם התושבים, אנחנו נכנסנו ותגברנו את האבטחה והליווי, גם על ידי כוחות משטרה, כדי להביא אותם לביתם ולהוציא אותם מביתם.

אהרן פרנקו: כשהעסק נרגע, אנחנו פותחים את הציר וכולם חוזרים לשגרה.

אהרן פרנקו: כמו בימים אלה, שיש שגרה מלאה בירושלים, אנשים מגיעים לבתיהם בכל מקום בשכונות מזרח ירושלים, ללא שום אירועים חריגים, כי זאת המטרה.

אהרן פרנקו: הבאנו את זה כתוצאה מפעילות שלנו לאורך כל החודשים האלה.

אהרן פרנקו: כדי לסבר את האוזן, מדברים פה על הכותל, לא מגיעים, הכותרת לא נכונה.

אהרן פרנקו: פה יושב רב הכותל, לכותל מגיעים 8 מיליון אנשים בשנה, אין אחד שלא מגיע לכותל.

אהרן פרנקו: בעיר דוד, מתחילת השנה ועד הסוף השנה יבקרו למעלה מ-300,000 איש, עלייה של 20% בהשוואה לשנה קודמת.

אהרן פרנקו: גם בחודש של אוקטובר, נובמבר, שהיו יידויי אבנים במקומות מסוימים בסילוואן, המשיכו אלפי מבקרים להגיע לעיר דוד, תוך מתן אבטחה מלאה שלנו.

אהרן פרנקו: אנחנו בקשר יום יומי עם מדריכי התיירים, עם כל הגופים שאמורים להגיע לירושלים.

אהרן פרנקו: אני אפשרתי כבר שנתיים טיולים של מוסדות חינוך, לטייל בכל מקום בירושלים.

אהרן פרנקו: אין מקום בירושלים שאדם לא יכול להגיע ולבקר.

אהרן פרנקו: לכן אני אומר, לא ניתן למנוע באופן מלא יידוי אבן על ידי אדם כזה או אחר, ואני אסביר למה ופה אני אעבור לנתונים של כמות עצורים ונפגעים.

ישראל חסון: לא עצורים, הועמדו לדין.

אהרן פרנקו: תיכף אני אסביר כמה יכולים מזה לעמוד לדין.

אהרן פרנקו: מתחילת השנה עצרנו 700 איש על יידויי אבנים במזרח ירושלים, בדגש על סילוואן ועל עיסאוויה וראס אל עמוד.

דוד אזולאי: בנתון הזה כללת גם את אלה ממאה שערים ומרחוב הפסגה?

אהרן פרנקו: לא, הפרדתי.

דוד אזולאי: קודם דיברת על 500 יידויי אבנים, שזה בכל חלקי העיר.

אהרן פרנקו: אני תיכף אתן את כל הנתונים.

אהרן פרנקו: אני אומר, כ-700 איש, מחציתם קטינים שהם לא ברי עונשין, 8 ועד 12 ו-14, אנשים שאין לעשות איתם דבר.

אהרן פרנקו: גם כשעוצרים אותם, אנחנו חוטפים ביקורת על זה שבכלל הבאנו אותם והבאנו את הוריהם.

אהרן פרנקו: אנחנו מנסים, באמצעות ההורים, אנחנו פועלים היום מול העירייה, הפעלנו את גורמי הרווחה שהם גם יטפלו בהורים על זה שהם משאירים את הילדים שמיידים אבנים.

אהרן פרנקו: אני יכול להראות סרטים שאנחנו מצלמים, כי כל האירועים האלה מונצחים על ידינו בפרישֹה שלנו, כדי לעשות את המעצרים אחר כך; ילדים בני 8, 9 ו-10, שרצים אחרי רכבים שלנו, רכבי אבטחה, ואני תיכף אתן גם למיכה לפרט, כי הוא חי שם יום יום, שזורקים אבנים על מכוניות חולפות ואת הילדים האלה אנחנו עוצרים.

אהרן פרנקו: לאחרונה אפילו החלטנו להעיז והבאנו אותם לבתי משפט, ילד בן 10 קיבל הרחקה מהשטח והדבר היחיד שמותר לו זה ללכת לבית הספר בליווי ההורים.

אהרן פרנקו: זה דבר תקדימי, שאני שמח שבית המשפט לא גלגל אותנו מהמדרגות, בגלל שהבאנו לו ילד בן 10 לבית המשפט.

אהרן פרנקו: מתוך ה-700 האלה נמצאים 152 בהליכים משפטיים ו-78 כתבי אישום שהוגשו כנגד האנשים.

אהרן פרנקו: יש פה את הסוגיה של ראיות וכולי.

אהרן פרנקו: דיברנו על לאורך השנים, אמרתי שהממוצע הוא בסביבות 500, 450 בשנים 2007 ו-2008, ב-2009 היו כ-1,100 מקרים של יידויי אבנים וב-2010 אנחנו עומדים על כ-1,300 יידויי אבנים, כ-500 מהם הם בעוטף.

אהרן פרנקו: כשאני אומר בעוטף, זה לכיוון המעברים וקלנדיה ונחל כפירה, מקומות שהם רחוקים ממקום יישוב והם מטופלים בצורה אחרת.

אריה אלדד: אתה הזכרת את יום הזעם סביב פתיחת בית הכנסת, חורבת ר' יהודה החסיד.

אריה אלדד: מישהו מאלה שקראו ליום זעם כזה הועמד לדין, הוגשו כתבי אישום?

אהרן פרנקו: יש בעיה בכל הסוגיה של אמירה להגיש כתבי אישום.

אהרן פרנקו: הדבר היחיד שהתחלנו למצות בשנה האחרונה, וזה מה שמוריד את מספר אירועי הסדר, אנחנו משתמשים בצווי הרחקה.

אהרן פרנקו: בשנה האחרונה קרוב ל-30 איש שהיו מהמובילים לפחות בהתבטאויות שלהם, שגרמו להסתה, הרחקנו מירושלים ומאזור העיר העתיקה ומהר הבית, כי הם גרמו להתססה.

אהרן פרנקו: לאחרונה הצווים של חלקם הסתיימו ואנחנו פועלים כרגע לחידוש.

אהרן פרנקו: נכון לזמן הנתון הזה יש לנו עשרה מורחקים מהסיבות האלה שהזכרת.

ישראל חסון: מאיזה סיבה, הסתה?

אהרן פרנקו: אמירות דרך האינטרנט או באמצעות התקשורת.

אהרן פרנקו: אנחנו כמובן מזמנים אותם לחקירה, אנחנו מנסים למצות את הדין איתם ובעניין הזה אנחנו מקבלים את הסיוע ומרחיקים אותם בחתימת אלוף פיקוד המרכז מירושלים, ובדרך כלל כשאנחנו מרחיקים, הדבר הזה מסייע.

אהרן פרנקו: הראיה, ההרחקה של ראיד סאלח כבר למעלה משנתיים מתחום העיר העתיקה, הדבר הזה מסייע מול התנועה האיסלמית.

אהרן פרנקו: לאחרונה הוא השתחרר מהכלא, שוב יש התבטאויות שלו ואנחנו פועלים לחדש את ההרחקה בכלל בירושלים.

אהרן פרנקו: כרגע הוא מורחק רק מהעיר העתיקה ואני מעריך שבימים הקרובים נתחיל לראות אותו עולה שוב לירושלים ונשתדל להוציא---

אריה ביבי: כמה מדרשני המסגדים עצרתם או הרחקתם?

אריה ביבי: שם זאת הבעיה...

אהרן פרנקו: יש לנו רק שני מקרים שעצרנו מתסיסים ממסגדים, במקרים נקודתיים.

אהרן פרנקו: היה לנו אירוע שבו תקפו מתפללים בשילוח, שהגיעו בבוקר לעשות שם טבילה, ואחד מהאנשים שהלך, תפס את המיקרופון במסגד, התחיל להלהיב והוציא את הרחוב, ובאותו יום הציתו שתי מכוניות ברח' גבעתי.

אהרן פרנקו: כשקיבלנו את המידע על המסית שלקח את המיקרופון והשתמש בו, הוא נעצר.

אהרן פרנקו: היה לנו מקרה דומה באירוע נוסף באותה גזרה וגם אותו עצרנו.

אהרן פרנקו: אלה המקרים הבודדים שעצרנו מסיתים מתוך מסגד, כי היו לנו את הראיות, במקרים האלה היו לנו גם צילומים והקלטות של הפעילות הזו.

אהרן פרנקו: אכן מה-22 בספטמבר היינו עדים לעלייה.

אהרן פרנקו: השיא היה באותו יום, היה אירוע של הפרת סדר קשה מאוד, שניצלו לוויה של ההרוג ובה ביצעו הפרות סדר כלפי מכוניות בקטע שעולה מגבעתי, עיר דוד לכיוון בית העלמין הסמוך לחומת הר הבית, ומאז אנחנו במגמת ירידה.

אהרן פרנקו: כמו שאמרתי, בסילוואן בשבועיים האחרונים אפשר לספור את מקרי האבנים על כף יד אחת, לעומת אזור עיסאוויה, שהיתה עלייה, זה עבר לכיוון עיסאוויה.

אהרן פרנקו: בעיסאוויה יש רגישות בגלל שהמצוק יושב על הכביש למעלה אדומים, הקרבה לבית חולים הר הצופים ולאוניברסיטה.

אהרן פרנקו: ברגע שראינו שיש עלייה של יידויי אבנים לכיוון הכביש, אנחנו מבצעים שם פעילות מבצעית.

אהרן פרנקו: הכפר עיסאוויה כבר חודש סגור עם מחסומים וכל אדם שנכנס נבדק, ויש היום טענות של גופים שונים על הפעולה הזו שלנו, אבל גם כאן הורדנו את מספר יידויי האבנים למספרים בודדים במהלך השבוע.

אהרן פרנקו: לעניין התקשורת והצילומים.

אהרן פרנקו: היום בירושלים נמצאת כמות גדולה מאוד של אנשי שמאל, והיום ומחר הם אמורים להיות מתוגברים על ידי אנשי שמאל אנרכיסטים מצרפת, שאמורים לבוא.

אהרן פרנקו: אנשי השמאל יעבירו היום את כל המעמד שלהם מנעלין לירושלים לכמה מוקדים.

אהרן פרנקו: אנחנו רואים אותם מדי שבוע בשייך ג'ראח, הם נמצאים באופן שוטף בסילוואן, הם חיים בחלק מבתי המקומיים.

אהרן פרנקו: בתוך שכונת סילוואן הם התקינו מצלמות אינטרנט, כך שכל פעולה שלנו, כל נוכחות שלנו מצולמת ומיד יוצאת לשידור.

אהרן פרנקו: הם נמצאים בוואלג'ה בצפון, כך שכל הזמן הם מייצרים אירועים ומהווים רוח גבית למקומיים.

אהרן פרנקו: הם מצלמים ומתעדים את כל האירועים ואנחנו נמצאים תמיד תחת יד מצלמת.

אהרן פרנקו: נשאלה פה שאלה על ידי חבר הכנסת אריאל, לגבי סוגיית יד מכוונת.

אהרן פרנקו: מי שמוביל את החקירה של כל מיידי האבנים, אנחנו המחוז היחיד שיש ברשותו יחידה שנקראת יחידת המיעוטים, המת"מ, לתפקידים מיוחדים, והיחידה הזו חוקרת את כל מיידי האבנים, כולל את הילדים ועל זה אנחנו גם מקבלים ביקורת מהשמאל ו'בצלם', על אופן החקירה, ואנחנו מקפידים לעמוד בחוק.

אהרן פרנקו: אין שום מצב שיש פה יד מכוונת, הכל זה ילדים שיוצאים באופן יזום, מקומי, עוד לא חיברנו שום מקרה שיש פה יד מכוונת של יידויי האבנים.

אהרן פרנקו: אנחנו עוצרים בכל אירוע כזה, גם את המבוגרים, כדי לבדוק, אנחנו עוצרים בעלי חנויות כשהילדים בורחים ומסתתרים בחנות, ומנסים למצוא יד שמכוונת, לא, הדבר היחיד שמוציא אותם לרחוב זה כמובן חוסר מעש, פחות מתקנים ופעילות שיש להם, לצד אירועים שמתרחשים, אמירות שקשורות בהריסות, בפינויים, בבנייה.

אהרן פרנקו: כל דבר כזה מייצר גל של יידויי אבנים, אנחנו מודעים לזה וערוכים ופרושים.

אהרן פרנקו: אנחנו מפעילים, מעבר לכוחות השגרה, של כחולים וירוקים, יחידות מיוחדות.

אהרן פרנקו: אנחנו מפעילים מסתערבים שמיועדים בכלל למשימות אחרות, אנחנו מפעילים אותם כנגד מיידי האבנים, הם פועלים כל ימות השנה, בכל השכונות, בכל הכפרים, והם אלה שמביאים את המעצרים, על חם, של מיידי האבנים, ולצערי ברוב המקרים מדובר בילדים קטנים.

אהרן פרנקו: היו בתקופה הזו מספר ידיעות על ניסיונות לפגוע גם בכוחות הביטחון, בעיקר במאבטחים, ובפעילות נחושה גם של שירות הביטחון, יחד עם משטרת מחוז ירושלים, חשפנו מספר חוליות שתכננו לבצע פיגועים כנגד כוחות הביטחון וכנגד מאבטחים שפועלים במזרח ירושלים.

אהרן פרנקו: כך שבסך הכל מדובר אכן בתופעה שגם אותנו היא מדאיגה.

אהרן פרנקו: זו תופעה שאנחנו עוסקים בה המון, אנחנו מקצים לה הרבה כוחות, המדד שלנו זה כמות המבקרים בעיר, כמות התיירים נמצאת כל הזמן במגמת עלייה, אין אירוע שבוטל בעיר ירושלים.

אהרן פרנקו: השנה בוצעו, ופה נציג העירייה יוכל לפרט, כמות אירועים פי שלושה וארבעה מכמות האירועים הרגילה שעושה העירייה בתוך ירושלים.

אהרן פרנקו: כל האירועים בוצעו על פי התכנון, כולם נעו בצירים שנקבעו, כולל במזרח ירושלים.

אהרן פרנקו: האירועים בכותל משכו עשרות אלפי אנשים, כפי שנהוג לעשות את זה כל ימות השנה, כך ששום אירוע לא נפגע בגלל האירועים האלה, וזה בשל הנוכחות הגדולה של המשטרה, הפעילות היום יומית, גם של מעצרים, גם של חקירה, גם של כתבי אישום.

אהרן פרנקו: להגיד שאפשר לצמצם את זה לאפס, אני מודיע פה, אנחנו לא נהיה מסוגלים, אבל אנחנו כל הזמן נפעל כדי להוריד את זה למספר הנמוך ביותר כדי לאפשר את ההתנהלות של כלל תושבי ירושלים, בתוך ירושלים.

אהרן פרנקו: במזרח ירושלים אנחנו לא צמצמנו שום פעילות.

אהרן פרנקו: אין שום גורם שיכול להצביע ולהגיד שאנחנו מונעים סיורים, ביקורים, מכל גורם במזרח ירושלים, ומי שמבקש גם מקבל סיוע ותמיכה.

אריה אלדד: אתה אומר שאירוע כמו המארב שהיה לדוד בארי, שהיה מארב מתוכנן עם תקשורת מתוזמנת, אורגן על ידי ילדים בני 10 בלי יד מכוונת?

אהרן פרנקו: כן.

אהרן פרנקו: נעצרו גם האנשים שהיו שם, כל מי שמופיע בסרט נעצר ונחקר, הם עשו שם מארב, מי שנקלע אליו זה ידידנו דוד בארי והתמונות שמוכרות, כולל זה שיידה את האבן וזה שנפגע מהרכב, גם הוא נעצר, כמו כל אלה שהיו שותפים.

אריה אלדד: אף אחד לא ארגן אותם?

אהרן פרנקו: לא ארגנו אותם.

אהרן פרנקו: חלק מהמשחק שלהם זה לייצר מארבים במקומות שונים, אנחנו מכירים את הצירים ושם אנחנו נערכים.

דוד אזולאי: חבר הכנסת ישראל חסון, בבקשה, אדוני.

ישראל חסון: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר לך שאם באתי לפה מודאג, אני חושב שאני יוצא כמעט היסטרי ואני אומר לך למה, בגלל כמה נקודות.

ישראל חסון: ירושלים היא לא עוד עיר, ואזור הכותל ואזור סילוואן והאזור שחבר הכנסת אלדד ציין הוא לא עוד מקום.

ישראל חסון: אין לנו עוד מקומות כאלה, ואני אומר לך שהנכונות לחיות עם 1,300 אירועים כאלה בשנה, כשיושב פה מפקד המחוז ואומר לי שב-70 מעצרים, 70 כתבי אישום, הוא יודע להשפיע על הגרף ולדחוף אותו למטה, אני אומר לך, מדינת ישראל לא מחליטה על כלום, הם מחליטים להעלות והם מחליטים להוריד והם מחליטים איפה והם מחליטים היכן.

ישראל חסון: לא יכול להיות מצב, ואני אומר לך, מר פרנקו, ידידי היקר פרנקו, הטענה שלי היא לא אליך.

ישראל חסון: השר לביטחון הפנים היה צריך להנחות את משטרת ישראל ולבוא אליכם ולהגיד לכם משפט אחד 'בגזרה הזו, המתונה, לא יהיה אירוע אחד, ועכשיו לך תעשה את זה'.

ישראל חסון: מי שמנסה ליצור את הפתרונות באותה שיטה שאתה אומר, שמסביר לי איך הוא לא יכול לטפל בילדים בני 10 או בני 12, אז אני אומר לך, בירושלים צריך סט של פתרונות וחשיבה אחרת.

ישראל חסון: אין מצב שתבקש ממני להשלים עם זה שבאזור הזה יהיו 700 אירועי זריקת אבנים.

ישראל חסון: אני לא מוכן להשלים עם זה.

ישראל חסון: ואם מישהו לא יודע לתת לי את התשובה לזה, בבקשה, שיבוא לפה השר לביטחון פנים, שיגיד לעם שיושב בציון, זה הסטנדרט שאתם צריכים להתרגל לחיות איתו.

ישראל חסון: לא מקובל עליי, ואני אומר לך את זה כמי שהיה לא שלוש שנים מפקד מרחב ירושלים, אלא 17 שנים.

ישראל חסון: לא שלא היו אירועים, 17 שנים.

ישראל חסון: אין מצב שירושלים והאזור הזה יהיה עוד מקום.

ישראל חסון: אין מצב כזה.

אריה ביבי: בתקופה שהיית לא זרקו אבנים?

ישראל חסון: גם זרקו אבנים---

אריה ביבי: אני לא מסכים עם האמרה שהכל ספונטני, יש אירועים מתוכננים, זה כן, אבל למנוע לגמרי זריקות אבנים...

ישראל חסון: חבר הכנסת ביבי, אם אתה לא מבין את מה שאמרתי, או לא הסברתי טוב, אני חוזר ואומר---

אריה ביבי: אתה לא הסברת טוב, אני מבין מצוין.

ישראל חסון: אני אומר לך שאני לא הייתי דורש את אותה דרישה בבית חנינא ובעוטף ירושלים כמו שאני דורש באזור של סילוואן.

ישראל חסון: מכאן אני יוצא.

ישראל חסון: להגיד לי שאני יכול לצאת עכשיו עם מה שהוא אמר לי בנתונים שלו, ולהגיד 'אני מסופק', זו אמירה נוראית.

ישראל חסון: היא לא לא-טובה, היא נוראית.

ישראל חסון: בעצם מה אתה בא אליי ואומר לי?

ישראל חסון: זה סט הכלים שעומד לרשותי, זה כח האדם, ועם הנתונים האלה תדע לחיות.

ישראל חסון: אם פרנקו היה בא ואומר לי 'שמע, חביבי, אני עם 70 מעצרים הצלחתי לדחוף את הגרף למטה', דבר שדרך אגב אני לא מקבל, אבל בוא נניח שהוא נכון, אז אני אשאל אותו 'תגיד לי, איך אתה מעלה את זה ל-250?'

ישראל חסון: 'תגיד לי איזה כלים חסרים לך בשביל להעלות את זה ל-250, בכדי שתדחף את הגרף הזה'.

ישראל חסון: אתה יודע מה, אם פרנקו היה יושב מולי ואומר לי 'תשמע, תטיל עליי משימה בשטח טריטוריאלי נתון להוריד שם את הגרף למינימום, או בהינתן, קרה אירוע, לדעת לשרשר את זה למצב שאני יודע ליצור הרתעה', מה הוא אומר לי 'אלה ילדים, אני לא יודע להתמודד אותם'.

אהרן פרנקו: אני לא אמרתי את זה, אתה שם מלים בפה וזה לא נכון.

אריה אלדד: לא רק שהם ילדים, אלא שאף אחד לא שלח אותם.

אריה אלדד: בגיל 10.

אריה אלדד: תודעה פוליטית מדהימה.

אהרן פרנק: בסילוואן שבועיים, אני יכול להגיד לך, נמצאים פה האנשים, אין יידויי אבנים.

ישראל חסון: בשבועיים, אל"ף, יש יידויי אבנים, בי"ת, שרפו לך לפני שבוע וחצי את הבודקה בנקבת השילוח.

ישראל חסון: שרפו.

ישראל חסון: שרפו או לא שרפו את הבודקה בנקבת השילוח, אדוני קצין הביטחון?

אהרן פרנקו: שרפו.

ישראל חסון: שרפו.

ישראל חסון: יום שישי האחרון לא תקפו?

ישראל חסון: לא תקפו את האזור של נקבת השילוח?

ישראל חסון: לא היו יידויי אבנים?

אהרן פרנקו: יש שם כוחות---

קריאה: יש גם פחות תנועת יהודים, מר פרנקו.

ישראל חסון: מה שמטריד אותי זו שביעות הרצון שלך ובעצם אנחנו צריכים ללמוד להסתגל לזה.

ישראל חסון: תשמע, פרנקו, אני לא מוכן לסבן את עצמי בירושלים.

ישראל חסון: אני מוכן לבלף את עצמי בכל מיני מקומות.

ישראל חסון: אני לא אוהב את זה, אבל לפעמים זה הכרחי.

ישראל חסון: לא בירושלים.

ישראל חסון: וגם כשאתה אומר לי עיר דוד, אז בוא תגיד לכולם, עיר דוד, כמה זמן החלק התחתון של עיר דוד היה סגור למטיילים?

ישראל חסון: כמה זמן?

ישראל חסון: בשביל להבטיח שלא יזרקו עליהם אבנים, שבועות.

אריה אלדד: ועדיין הם נוסעים פעם בשעה.

אריה אלדד: הם לא יכולים לנסוע מתי שהם רוצים.

אריה אלדד: לסילוואן הם עולים פעם בשעה.

אלדד רבינוביץ: אנחנו נכנסים פעם בשעה הביתה ובלילה אנחנו בכלל לא נכנסים.

אהרן פרנקו: אנחנו לא אחראים לעניין, אני אתן למיכה לדבר---

ישראל חסון: זאת הפואנטה.

ישראל חסון: שמעת מה אמרת?

ישראל חסון: 'אנחנו לא אחראים'.

ישראל חסון: אתה אחראי על המציאות.

אהרן פרנקו: אין מגבלה.

אריה אלדד: יש עליהם מגבלה, לא נותנים להם לנסוע בלילה, לא נותנים להם יותר מפעם בשעה הביתה.

אריה אלדד: בתוך ירושלים.

ישראל חסון: מה זה הסרט הזה?

ישראל חסון: המציאות הזאת?

ישראל חסון: ההנחיה הזאת נולדה כתוצאה ממציאות.

ישראל חסון: המאבטח ירה כתוצאה ממציאות.

דוד אזולאי: מה זה לא מגיעים בלילה?

דוד אזולאי: לא מאפשרים לכם לנוע בלילה?

אלדד רבינוביץ: בין 23:00 בלילה ל-6:00 בבוקר אי אפשר להיכנס, אלא אם כן אני צריך להשתגע ולעשות תיאומים.

אלדד רבינוביץ: אני כל יום כמעט מסיים את העבודה שלי אחרי זה ואני כל היום בתיאומים עם המ"פ של הגזרה שייתן לי ליווי וכולי.

ישראל חסון: הבעיה שלי היא בכלל עם התפיסה.

ישראל חסון: אני לא הולך עכשיו להנחות את מר פרנקו, 'תבוא מימין, תבוא משמאל, תבוא מלמעלה או מלמטה', הקונספט, מה מדינת ישראל שמה לעצמה בירושלים.

דוד אזולאי: אבל, חבר הכנסת חסון, ידידי, אני רוצה שתדע, מפקד מחוז ירושלים פועל על פי מדיניות שמוכתבת לו, הוא לא יוצר אותה.

דוד אזולאי: הוא עושה את המקסימום---

ישראל חסון: אני לא בא אליו בטענות.

ישראל חסון: אני צריך שמישהו---

אהרן פרנקו: אני אחראי בירושלים.

דוד אזולאי: בסדר, אתה אחראי בירושלים, אבל המדיניות, אולי מצד המשרד לביטחון פנים, צריכה להשתנות ולקבוע שירושלים היא לא ככל מדינת ישראל, היא שונה מכל מדינת ישראל.

אהרן פרנקו: נכון, זו גם ההתייחסות שלנו.

דוד אזולאי: אני אבקש מרב הכותל, בבקשה, אדוני.

שמואל רבינוביץ: בוקר טוב.

שמואל רבינוביץ: דבר ראשון אני רוצה לציין שבכותל המערבי, כמו שציין מפקד המחוז, ישנה עלייה בצורה ניכרת, מאוד משמעותית, בכמות המבקרים.

שמואל רבינוביץ: אני חושב שהשנה אנחנו נגיע לשיא, למעלה מ-8 מיליון מבקרים יבקרו במהלך השנה האחרונה, ואני מאמין שאנחנו נמצאים בגרף עלייה שממשיך לקראת שנה הבאה, שיבואו יותר אנשים אל הכותל המערבי.

דוד אזולאי: מה קורה באותם ימים של יידויי האבנים?

דוד אזולאי: זה מורגש בכותל?

דוד אזולאי: יש השפעה?

שמואל רבינוביץ: הרבה מאוד השפעה זה מהתקשורת.

שמואל רבינוביץ: כשהתקשורת עסוקה בזה מאוד, ישנה השפעה על המבקרים.

שמואל רבינוביץ: כשהתקשורת פחות עסוקה, אין על זה השפעה באופן ישיר, כיוון שרוב האנשים מגיעים מצד אחר לגמרי.

שמואל רבינוביץ: אני חייב לציין ש'מבט 2000' הוא פרויקט שהוכיח את עצמו.

שמואל רבינוביץ: רואים את זה בלילות שבת, רואים את זה כשאנשים הולכים בכמויות ענק דרך השווקים.

שמואל רבינוביץ: מאז שהמצלמות הללו הוצבו, תמיד כמובן ישנן תקלות כאלה ואחרות, אבל ברוב המקרים ישנה תחושת ביטחון.

שמואל רבינוביץ: מי שהולך לכיוון שער שכם, מי שהולך לכיוון שער יפו, מי שמגיע משער יפו דרך הרובע היהודי, רוב האנשים זוכים לביטחון מוחלט.

שמואל רבינוביץ: משטרת ישראל נמצאת בתגבור מלא.

שמואל רבינוביץ: לצערי לפעמים המשרד לביטחון פנים מנסה קצת להוריד בכח האדם, במאבטחים בכניסות אל הכותל המערבי, אני חושב שבדבר הזה צריך לפנות למשרד לביטחון פנים, לבקש מהם שיוסיפו מאבטחים, שאנשים לא יעמדו הרבה מאוד זמן בעמדות הבדיקה, אבל אני חושב שמשטרת ישראל עושה עבודה מעולה.

שמואל רבינוביץ: יחד עם זה, איפה שיש באמת מגמה של בעיות זה בחלק המזרחי יותר, לכיוון סילוואן.

שמואל רבינוביץ: שם יש לפעמים זריקות אבנים על אוטובוס, קו 1 וקו 2. המשטרה במקרים כאלה מעבירה את האוטובוסים לכיוון הכלבייה.

שמואל רבינוביץ: אני חושב שצריך גם שם להכניס את האזור ל'מבט 2000'.

שמואל רבינוביץ: זה פרויקט של המשטרה שהוא פרויקט נפלא, אנחנו נמצאים בדיונים עם מפקד המחוז, אנחנו השגנו תקציב להצבת מצלמות, אני חושב שאם יוצבו מצלמות לאורך כל הכביש הזה, מלמטה ועד קבר דוד המלך, עד הר ציון, ישנם הרבה אנשים שמחנים את מכוניותיהם, הן נפרצות, יש שם גם מעשים פליליים, אני חושב שצריכים להגן גם על אלה שחונים שם.

שמואל רבינוביץ: אני מאמין שבהמשך, עם שיתוף פעולה בין הקרן למורשת הכותל המערבי לבין המשטרה, אנחנו נשיג גם הצבת מצלמות לאורך הציר הזה.

שמואל רבינוביץ: אין ספק שישנן תקופות שישנה מערכת הסתה בלתי רגילה נגד היהודים באזור כולו.

שמואל רבינוביץ: אני מקבל העתקים מקטעי עיתונות ערבית, שקרים על גבי שקרים, כל פעם הוזה מישהו חלום אחר שבו חופרים מתחת לאל אקצה, או מתחת לכל מקום אחר, לוקחים צילומים של חפירות במאות מטרים מהכותל המערבי והופכים אותם לצילומים של חפירות מתחת למסגד אל אקצה.

שמואל רבינוביץ: אני חושב שצריכים לחפש כל דרך להפסיק את ההסתה הזאת.

שמואל רבינוביץ: לא יכול להיות שאגודות רשמיות, לא יכול להיות שגופים רשמיים יעמדו מאחורי ההסתה הזאת, זאת לא הסתה אנונימית, אלה לא דרשנים במסגדים, אלה אגודות רשמיות שמוציאות הודעות לעיתונות ומשמיעות כל מיני דברים שלא היו, לא נבראו ואפילו לא מתקרבים במשהו למציאות, אבל הדברים הללו יוצרים אווירה שלילית, הם יוצרים אווירה של יידויי אבנים, הם למעשה גורמים לתוצאות של ההסתה הזאת על פני כל השטח כולו.

שמואל רבינוביץ: גם הנושא של הר הזיתים, שהוא נושא שיש לו השלכות לכיוון הכותל המערבי.

שמואל רבינוביץ: ברגע שיהודים לא יכולים להגיע להר הזיתים, ברגע ששם יש זריקת אבנים, יש כל הזמן זליגה לכיוון הכותל המערבי, וחלק מהדברים זה גם אווירה.

שמואל רבינוביץ: האווירה, ברגע שחוסמים, ברגע שיש זריקת אבנים, אנשים לא כל כך יודעים היכן זה והדבר הזה משפיע מאוד על האווירה בכיוון הכותל המערבי.

שמואל רבינוביץ: אבל אני חייב לציין שהמשטרה עושה עבודה טובה, היא משתדלת.

שמואל רבינוביץ: צריך כמובן הרבה יותר כוחות, צריך אמצעים טכנולוגיים, שאני מאוד מאמין בהם, כי הם הוכיחו את עצמם, ואני מקווה שבכל מקרה ההשפעה על הכותל המערבי לא תקרה והמגמה של עלייה לא תפסיק, אלא יבואו יותר אנשים לכותל המערבי, כי זאת התשובה האמיתית לכל המסע של ההסתה, לכל זריקת האבנים.

שמואל רבינוביץ: ככל שיהיו יותר יהודים באזור מזרח ירושלים, כך זה ישפיע הרבה יותר חיובי על פני השטח כולו.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני.

דוד אזולאי: אני מבקש לשמוע את מר מיכה מריש.

דוד אזולאי: אתה ליווית אותנו גם בסיור שלנו בהר הזיתים.

דוד אזולאי: אנחנו פנינו בעניין הזה ונדמה לי שאז כבר עלתה השאלה, ואני מפנה אותה גם לאדוני מפקד המחוז, האם לא הגיע הזמן להפריד את הנושא הזה, כי למעשה יש פה שתי רשויות שמטפלות באבטחה בירושלים, האחת זה משטרת ישראל והשנייה היא הגוף המאבטח ממשרד הבינוי והשיכון, שבעצם אמור להיות כח מתגבר.

דוד אזולאי: לא הגיע הזמן שמישהו יחשוב פה על שינוי דרכי האבטחה בירושלים?

אהרן פרנקו: משטרת ישראל היא לא חברת אבטחה.

אהרן פרנקו: המשמעות היא שאתה תדרוש ממשטרת ישראל לאבטח בתים, לאבטח אנשים, להפוך לחברת אבטחה והיא לא כזאת.

אהרן פרנקו: משטרת ישראל פועלת בפעילות היקפית רחבה, בתנועה, ולכן האבטחה נעשית על ידי חברה אזרחית שנמצאת בשיתוף פעולה איתנו ובתיאום, את ההנחיה המקצועית היא מקבלת דרך חטיבת האבטחה במטה הארצי, ואת ההנחיה המבצעית היא מקבלת מאיתנו.

אהרן פרנקו: היא בקשר שוטף, מפקד משמר הגבול ירושלים נמצא בקשר מתמיד עם מר מיכה מריש, קציני הביטחון שלו נמצאים בקשר עם מפקדי הגדודים והפלוגות והכל נעשה בתיאום.

אהרן פרנקו: נשמע אותו, כי הוא האיש שבאמת שם, שמקבל את המעטפת שלנו כל הזמן.

שמואל רבינוביץ: כבוד היושב, אני רק רוצה להגיב על מה שאמרת.

שמואל רבינוביץ: אני הייתי די מעורב, גם עם השר אטיאס, בנושא הזה, אם אנחנו נוציא את זה ממשרד הבינוי והשיכון, ייפגע מאוד נושא האבטחה.

שמואל רבינוביץ: למשרד השיכון יש את התקציב, הוא שומר עליו, ברגע שחלק נמצא במשרד לביטחון הפנים, כל הזמן יש זליגה של קיצוץ בנושא של המאבטחים---

דוד אזולאי: אבל אדוני יודע שהגישה להר הזיתים היום, אני לא אגיד שהיא בלתי אפשרית, אבל היא קשה מאוד ולא כל אחד היום מגיע להר הזיתים ללא תיאום עם אותם גורמי אבטחה, אז העסק לא פשוט.

שמואל רבינוביץ: ברור, אבל אם יהיה יותר תקציב למשרד הבינוי והשיכון, הוא יידע לעשות את זה מצוין.

ישראל חסון: אדוני הרב, אני חושב שזו בדיוק כל הבעיה.

ישראל חסון: אתה מאוד שבע רצון מהשירות שאתה מקבל ומצד שני אתה אומר, 'תשמע, אל תעבירו את התקציב למשטרה, כי אני לא כל כך סומך על זה'.

ישראל חסון: אדוני, אנחנו מכירים יומיים ואני אומר לך, אם אתה מוכן לקבל את הסטנדרט שקיים היום בירושלים כסטנדרט שאתה יודע לחיות איתו, אנחנו בחילוקי דעות עמוקים.

שמואל רבינוביץ: ממש לא.

שמואל רבינוביץ: אני מייצג את הכותל המערבי, אני לא חבר כנסת ולא איש שאחראי על כל הנושא של השכונות.

שמואל רבינוביץ: אני הוזמנתי להשמיע את דעתי בנושא של הכותל המערבי.

שמואל רבינוביץ: בנושא הזה אני שבע רצון ממשטרת ישראל, הדגשתי שאני יודע שיש מקומות מאוד בעייתיים---

ישראל חסון: גם אני שבע רצון מהכותל.

שמואל רבינוביץ: זה הדיון.

שמואל רבינוביץ: לגבי נושא האבטחה, המאבטחים מאוד חשובים למערך הביטחון.

שמואל רבינוביץ: עצם הימצאותם בעיר העתיקה הוא דבר נפלא.

שמואל רבינוביץ: בהנחה שזה ייצא ממשרד הבינוי והשיכון למשרד לביטחון פנים, כמו שגם בכניסות לכותל המערבי מנסים להוריד ממאבטחים במשרד לביטחון פנים, כאן תהיה פגיעה קשה מאוד.

שמואל רבינוביץ: המשרד לבינוי ושיכון כל הזמן מגביר והתקציב הזה נשמר ואין בו קיצוצים.

נסים זאב: סליחה, אבל הדיון הוא לא נושא ההעברה של התקנים.

דוד אזולאי: לא, הדיון הוא דיון מהיר בעקבות פנייה של חברי כנסת על דרכי הגישה לכותל.

דוד אזולאי: בבקשה, מר מיכה מריש.

מיכה מריש: אני אתן קצת את ההיסטוריה ואמשיך את הדברים של ניצב פרנקו.

מיכה מריש: מאז 2004, כשנכנסו לכפר התימנים, אנחנו מדברים על עלייה וירידה באירועים שקרו בכפר התימנים.

מיכה מריש: זאת אומרת שבתקופות הראשונות, ב-2004 ו-2005, אנחנו התמודדנו עם אבנים, אני לא יודע בדיוק את הנתונים, זה 500 או 600 יידויי אבנים בשנה, אבל מתמודדים באיזה שהיא צורה.

מיכה מריש: האירועים התחילו להחמיר מאז 'עופרת יצוקה' ב-29.12.2009---

ישראל חסון: אני רואה שאתם לא מדברים על אותם מספרים.

ישראל חסון: מפקד המחוז מדבר על כל ירושלים.

ישראל חסון: אתה מדבר על קטע מאוד מצומצם, ואתם נוקבים באותם מספרים.

מיכה מריש: אני עוד לא הגעתי לשלב שהוא מדבר עליו, אני מדבר על 2004.

דוד אזולאי: יש לי בקשה אליך, אנחנו מוגבלים בזמן, אני מבקש ממך לתמצת.

מיכה מריש: מ'עופרת יצוקה' התחיל גרף אירועים מסיבי, נושא של זריקות אבנים, בקבוקי תבערה וכל מה שקרה.

מיכה מריש: הפיק הנוסף שקרה, ב-1.3, הירי על רכב אבטחה בצומת 5 בסילוואן, ואז אותו אירוע חילוץ של המאבטח מאזור צומת השרוף, כשהאירועים אז התגברו.

מיכה מריש: יש לנו מצלמות פרושות בכל מזרח ירושלים, אנחנו מצלמים ואנחנו מתעדים את כל מה שקורה ואפשר לראות את זה מאוד ברור בצילומים, מי שלא רעול פנים, אנחנו יודעים שהוא פחות מגיל 12, מי שמעל גיל 12 הוא רעול פנים, הוא יודע שאפשר לעצור אותו, ולפעמים אתה גם רואה...

מיכה מריש: אני לא יודע, אני לא איש מודיעין ואני לא מנתח את כל הערכות המודיעין, אבל לפעמים אתה רואה שג'יפ האבטחה עובר וילד בן 10 רואה את הג'יפ מרחוק, רואה אבן לידו, הוא מרים את האבן, זורק אותה ונעלם.

מיכה מריש: זה מן ספורט כזה, בחלק מהאירועים.

מיכה מריש: כמובן שיש גם אירועים, כמו האירוע של מר דוד בארי והאירועים של הירי על ג'יפ האבטחה עצמו בפורים בשנה הזאת, וכמובן אירוע החילוץ של המאבטח בצומת השרוף, שזה לפי דעתי משהו מאורגן.

מיכה מריש: אני לא יודע להגיד אם זה מאורגן על ידי ילדים בני 10 או מילדים בני 15, אבל זה נראה משהו מאורגן.

מיכה מריש: כל השטח במזרח ירושלים מצולם.

מיכה מריש: אנחנו עובדים היום במצב שגם אנחנו מצלמים את מה שקורה, אנחנו מצלמים את הכל, אבל גם---

נסים זאב: מה אתה מציע לשפר?

נסים זאב: את הנתונים שמענו פחות או יותר.

מיכה מריש: אני לא חושב שאני בדרג שאני יכול להגיד מה אני מציע לשפר.

מיכה מריש: אני חושב שהנושא של ילדים בני 12 יכול לעזור אם אנחנו מבחינה חוקית נוכל לעשות משהו עם הילדים האלה.

מיכה מריש: אני לא יודע מה חוקית אפשר לעשות עם זה.

ישראל חסון: אולי תתחילו לחשוב על איזה שהיא אפשרות שלא יהיה כדאי להורים להרשות לילדים.

ישראל חסון: יש גם מצב כזה.

אהרן פרנקו: גם את זה עושים.

ישראל חסון: אז צריך יותר.

ישראל חסון: תגיד מה אתה צריך עזרה, נעזור לך.

ישראל חסון: זה לא שני צדי שולחן, תגיד מה אתה צריך עזרה.

אהרן פרנקו: אני אבוא פה לוועדה לבקש עזרה?

אהרן פרנקו: פנינו לפרקליט המחוז, אנחנו פונים לעירייה---

ישראל חסון: אז אוקי, אז אנחנו בוועדה נגיד לך שאנחנו לא שבעי רצון.

ישראל חסון: זה המצב.

אהרן פרנקו: גם אנחנו.

מיכה מריש: אני רוצה לחדד את הנושא.

מיכה מריש: חבר הכנסת חסון שאל שאלה למה אנחנו לא...

מיכה מריש: משרד הבינוי והשיכון מפעיל חברת אבטחה אזרחית במכרז, אנחנו לא שוטרים, אין לנו סמכויות של שוטרים, לא מעצרים ולא שום דבר, יש לנו משימה מאוד ברורה וזה להביא תושב מנקודה א' לנקודה ב' בצורה הכי בטוחה.

מיכה מריש: מי שמתעסק באירוע עצמו שקורה זה או משטרת ישראל או הכוחות של משמר הגבול.

מיכה מריש: אני לא כח שמגיב, אני כח שסופג.

מיכה מריש: אני הכח שסופג את האירועים ומכיל את האירועים עד שמגיעה המשטרה ועד שמגיעה המשטרה יש לי סמכויות מוגבלות.

מיכה מריש: ברגע שמגיעה המשטרה, אין לי שום סמכות.

מיכה מריש: הסמכות עוברת ישירות למשטרה ואת זה צריך לחדד.

מיכה מריש: לגבי הר הזיתים, הוועדה היתה פה בסיור לפני כמה חודשים וזה מגובה בנתונים עם המשטרה.

מיכה מריש: מאז ה-26.7, אירועי ונדליזם בהר הזיתים, על זה אני מדבר כרגע, ירדו בעשרות אחוזים.

מיכה מריש: היום בהר הזיתים מסתובבות שלוש ניידות אזרחיות שעובדות 24 שעות ביממה, שהיא מחוברת למוקד עם מספר טלפון וכל תושב במדינת ישראל יכול להתקשר לטלפון הזה ולקבל ליווי של בין 40 ל-45 דקות, עם שני מאבטחים, שמלווה אותו מנקודות מסוימות שאנחנו קבענו.

מיכה מריש: אחת הנקודות זה המטה הארצי, חניון גבעתי, כל מיני מקומות, אנחנו מלווים אותם להר הזיתים.

מיכה מריש: היום אנחנו מגיעים למצב שכמות הליוויים גדולה, ליווי רודף ליווי.

מיכה מריש: בסך הכל יש היום תנועה בהר הזיתים.

מיכה מריש: צריך לחדד דבר אחד אחרון, לפני שאני מסיים, הליוויים בתימנים.

מיכה מריש: הם נכנסים בכל שעה, משעה 7 בבוקר עד 12 בצהריים הם נכנסים ויוצאים בלי ליווי של משמר הגבול, ומשעה 12 עד הלילה זה בכל שעה, כמו שאמרו פה התושבים, עם ליווי של משמר הגבול.

מיכה מריש: אני חושב שהאזור היחידי שאנחנו מתמודדים עם כניסה של אזרחים יהודים שצריכים ליווי, וגם ליווי משטרתי צמוד, זה רק בכפר התימנים ובכל הציר שעובר בצומת 5 ובצומת 3.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני.

דוד אזולאי: מר מאיר אינדור, יושב ראש אלמגו"ר, ארגון נפגעי טרור.

דוד אזולאי: בבקשה, אדוני.

מאיר אינדור: אני מגיע גם מהצד הפרטי שלי וגם מהצד של נפגעים אחרים.

מאיר אינדור: כבוד היושב ראש וכל הנוכחים פה לא נחשפים למקרים האלה מפני שלצערנו המקרים שלנו לא מגיעים לידי ביטוי בתקשורת, כמו המקרה אתמול, של שמונה נערים יהודים.

מאיר אינדור: אני חושב שיש לזה השפעה, כי גם קציני משטרה אמרו לי, בשיחות בלתי רשמיות, 'מה לעשות, סדר העדיפויות במדינת ישראל מוכתב הרבה פעמים גם בהשפעת התקשורת'.

מאיר אינדור: אני חושב שפה אני נוגע באחת הנקודות המרכזיות.

מאיר אינדור: אני אקדיש דקה וחצי לתיאור הנפגעים, ברשותכם.

מאיר אינדור: אדוני, מר פרנקו, אני הצרכן שלך, אני מארגון צרכני הביטחון, אני ורעייתי, שיושבת על ידי, אבי היה רבה הראשי של משטרת ישראל, חיתן אתכם בוודאי.

מאיר אינדור: נסענו מקברי אבותינו, כלומר סבתותיה והוריי שקבורים שם בהר הזיתים, שני ניצולי שואה, זה היה בסוף ליל הושענא רבה, נקלענו לפקק תנועה באזור בית הספר וממול בית החולים, כחצי קילומטר משער בית הקברות.

מאיר אינדור: זיהיתי מהצד קבוצה של נוער, צעירים וגם מבוגרים, היו שם כמעט מאה איש, זה לא היה רחוב שומם, זה רחוב חנויות הומה, בצד השני עמדו האחיות ורופאים של בתי החולים.

מאיר אינדור: איך שהם זיהו אותנו, אנחנו היינו בתוך פקק תנועה, היום אני יודע שיש נוהל הימלטות, לא ידעתי איך להימלט, אני לא יודע אם אשתי שנהגה היתה מסוגלת לבצע אותו, נופצו השמשות בגלי האבנים, אשתי רעדה.

מאיר אינדור: לראות את אשתך כשהיא רועדת ואתה חסר ישע, זו פשוט חוויה טראומטית לי עד היום.

מאיר אינדור: אני סגן אלוף בצבא, ניהלתי קרבות ונפצעתי גם בקרב מול מחבלים, אבל לראות את הדבר הזה, אדוני, מביא אותי למסקנה, רבותיי, שאני איאבק לאפס פיגועים, עד אפס פיגועים.

מאיר אינדור: אני מביא חוויה של משפחה אחרת, בשם דדוביץ, שבוע לפני כן.

מאיר אינדור: הם באו ללוות את דודם, ניצול שואה, בדרך אל הקבורה תקפו אותם.

מאיר אינדור: מר דדוביץ התקשר למשטרה, אמרו לו שאין להם ליווי וכאשר הוא חזר ותקפו אותו, הוא ירד מהרכב, מה שאני לא עשיתי, ואני התלבטתי אם עשיתי נכון ואמרו לי 'אתה השתגעת?'

מאיר אינדור: , אותו דקרו.

מאיר אינדור: אמר לי קצין המשטרה, אחד מקציני המשטרה שניהל את החקירה, 'הוא עוד לא יודע ממה הוא ניצל'.

מאיר אינדור: עובדה, הם דקרו אותו פה, אני מבין היום שדקירה פה באבי העורקים זה מוות.

מאיר אינדור: משפטו של התוקף, עצרו תוקף אחד, היתר לא משתפים פעולה, הם מתודרכים על ידי אי-הארגון שקיים פה, הרי אין ארגון, ועל ידי עורכי הדין שממומנים מאי-שם, המשפט מנוהל בצורה שתובעת אחת עומדת מול תחכומים והרבה יועצים.

מאיר אינדור: הייתי שלשום בבית המשפט, זה משפט סגור לנוער, אתה גם לא יכול, כנפגע עברה, לשלוח משקיף, כי יש פה ניצול של המערך הזה.

מאיר אינדור: אני ראיתי את העדים, אינני רוצה לפרט פה, כי עין זרה שזפתם, יש תקשורת ואני גם לא רוצה לעודד אותם, אבל אני ראיתי את הטראומה של הצעירים שהיו בתוך המכונית.

מאיר אינדור: זה מחייב אותנו, רבותיי.

מאיר אינדור: יש לך משימה כבדה על הכתפיים, אדוני, ואם האמצעים לא עומדים לרשותך, אתה צריך לבוא ביושר ולהגיד, לא כפי שאמרת, 'לא נוכל', אלא 'אני צריך עוד אמצעים לאפס פיגועים'.

מאיר אינדור: אני חושב שהיום אני מבין את הנקודה המרכזית, בציר הזה, שבו אנחנו הותקפנו, לא היתה משטרה, היא גם לא הגיעה מיידית, ויותר מזה, אדוני, גם היום אני ביקרתי בציר הזה, אין משטרה נוכחת לאורך הציר.

מאיר אינדור: גם במקרה של מר דדוביץ, ויותר מזה, אנחנו משתבחים פה בהובלת האנשים אל בית הקברות, אבל מה שאנחנו לא מספרים, נכון, מיכאל?

מאיר אינדור: הציר הוא בציר העולה אל הר הזיתים מגת שמנים.

מאיר אינדור: כלומר הציר הראשי, וזה ציר צר, עם חומות אבן, שלא קשה להתנייד, את הציר ההוא הפקרנו.

מאיר אינדור: מפני שאם אנחנו לא מסתובבים שם, זה נקרא מופקר, וזה הציר המרכזי.

מאיר אינדור: הר הזיתים הוא, כפי שתיאר את זה בסיור חבר הכנסת, פרופ' תת אלוף אלדד, זה פנתיאון לאומי.

מאיר אינדור: המלה הזאת חדרה, זה באמת פנתיאון לאומי, מדינות אחרות מקדשות מקום, במובן הלאומי, ההיסטורי.

מאיר אינדור: מה שיש שם על היסטוריה זה רבדים של היסטוריה, צריך להביא לשם סיורים.

מאיר אינדור: עכשיו אני מגיע לשלוש נקודות מרכזיות; נוכחות לאורך הציר, ולא להגיד פטרולים וכך וכך, אלה דברים חסרי ביקורת, נוכחות קבועה כפי שיש בדרכים אל הכותל ברובע.

מאיר אינדור: הדבר השני, נחשפתי לעובדה שבתכנית הצבת המצלמות אין מתוכננות מצלמות לאורך הציר הזה.

מאיר אינדור: זאת אומרת יהיה אחלה, יהיו מצלמות, אולי בדרך אל האופל גם יהיו, אבל בציר ההוא לא יהיו מצלמות.

מאיר אינדור: זה חייב להיות מתוקן, זה לא תקציב נוסף.

מאיר אינדור: הדבר הבא, נוכחות קבועה של משטרה, כפי שהם נמצאים בנקודות בשער הגיא, כולל אם צריך להציב מגדל שמירה, כמו שיש בשטחים.

מאיר אינדור: ואם צריך, פה אני אשים הפתעה, מותר גם להקים גדר זמנית בין בית הספר לכביש, זה גם יעזור למניעת תאונות דרכים, עד שהדבר ייגמר.

מאיר אינדור: הם לא יוכלו לזרוק אבנים ובמעצר החצייה עומדים שני שוטרים ומסתכלים.

מאיר אינדור: בטיפול המשפטי, כפי שאתם ציינתם, יש בעיית הקטינים.

מאיר אינדור: קציני משטרה הציגו את מצוקותיהם.

מאיר אינדור: יש להיערך במובן שזו לא פשיעה רגילה, רבותיי, זה טרור, ומול טרור מנהלים מלחמה משפטית של טרור.

מאיר אינדור: לא יעלה על הדעת שנער מגיע לבית משפט לנוער עם כל החסות של חוק הנוער, את זה צריך להוציא.

מאיר אינדור: אם יש מציאות שקטין, שאומר לי קצין משטרה שהוא מבקש מהשופט 2,500 שקל ערבות של ההורים והוא נותן לו 400, יש פה משהו חולה במערכת המשפטית.

מאיר אינדור: אנחנו מסתכלים על זה כפשיעה רגילה, זו מערכת טרור וצריך להכריז על זה כמלחמה בטרור.

מאיר אינדור: בשביל זה יש אלוף פיקוד העורף, שיוציא צווי הגבלה למסיתים.

מאיר אינדור: יש לו סמכות, הוא הוציא את זה על בן אדם בשם זיקרי בגבעת זאב.

מאיר אינדור: למה אין צווי הגבלה לכל האנרכיסטים והמסיתים האלה?

מאיר אינדור: דבר אחרון, אני מציע משמר אזרחי.

מאיר אינדור: אין לכם כוחות?

מאיר אינדור: אנחנו נביא לכם אנשים, תדריכו אותם, בוגרי סיירות, יקבלו את הסמכות, ויחד תנהלו את המלחמה.

מאיר אינדור: מצוקת כח אדם יכולה להיפתר על ידי משמר אזרחי.

מאיר אינדור: אל תחששו מזה, אלה אנשים שאתם תפקחו עליהם, תמיינו אותם.

מאיר אינדור: אני מקווה שבדבר הזה נחסל את הסיפור הזה.

מאיר אינדור: אני לא אומר את זה כפראזה, אלא זה ממש יעד צבאי ושזה לא יהיה לא intensive conflict , כמו שהיה לנו פעם.

מאיר אינדור: מי שלא יודע, היתה פעם שיטה להכיל את האירוע, בוא לא ניכנס לרחוב, אולי הוא ישתוק.

מאיר אינדור: אין כזה דבר, להיכנס ובכוחות עד לגמר.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני.

דוד אזולאי: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב ראש, לא מדובר בבעיה ביטחונית, אלא בבעיה פוליטית.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שכל מה שייאמר על המשטרה והיא יכולה לעשות מה שהיא רוצה, היא לא תפתור את הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה היא פוליטית בשני רבדים.

ג'מאל זחאלקה: הרובד הסטטי הקיים כל הזמן, של מצב של כיבוש, שמישהו יושב לך על החזה ואם הבן אדם שיושבים לו על החזה מתנועע קצת, כי כואב לו או משהו כזה, אז הוא בעצם נחשב לתוקף.

מאיר אינדור: אתה מצדיק את התוקף?

ג'מאל זחאלקה: אני לא חושב שהצעות כמו הצעות של מליציה, שהציע האדון כאן, או ההצעות האלה, יפתרו את הבעיה.

מיכאל בן-ארי: אתה מדבר על מליציות?

ג'מאל זחאלקה: הרובד השני הוא הרובד של הפעולות האקטיביות, וכאן הכתובת היא הממשלה.

ג'מאל זחאלקה: כאשר צחי הנגבי, בתפקידו כשר לביטחון פנים, החליט להתיר את כניסתם של פרובוקטורים לרחבת מסגד אל אקצה, אני חושב שהוא פתח כאן---

אריה אלדד: אבל הוצא צו הגבלה לראיד סאלח, למה אתה אומר?

אריה אלדד: לא נותנים לו להיכנס.

ג'מאל זחאלקה: כאשר אין בעיה עם מבקרים פנימיים, זה לא העניין, לא מדובר בעניין של ביקורים תמימים של תיירים, או של אזרחים ישראלים, יהודים או ערבים, לרחבת המסגדים, אלא הבעיה היא באנשים שנכנסים לשם, בהודעה שהם רוצים להרוס את המסגד ולבנות בית מקדש.

ג'מאל זחאלקה: יש להם כל מיני חלומות של גאולה, שדרך אגב, אני לא רוצה להיכנס לעניין הזה, זה קשור גם לעניינים של גאולה נוצרית שהסוף שלה הוא רע לכולנו.

ג'מאל זחאלקה: אבל הרובד השני הוא גם מעשי ההתנחלות, הפקעת הקרקעות.

ג'מאל זחאלקה: מה קורה בסילוואן?

ג'מאל זחאלקה: למה יש בעיות בסילוואן?

ג'מאל זחאלקה: כי רוצים להרוס בתים בסילוואן.

אריה אלדד: בתים לא חוקיים.

ג'מאל זחאלקה: רוצים להרוס שכונה שלמה.

מיכאל בן-ארי: זאת השתלטות שלכם על האדמות---

ג'מאל זחאלקה: מה קורה בשייך ג'ראח?

ג'מאל זחאלקה: מפנים אנשים---

מיכאל בן-ארי: בית המשפט...

מיכאל בן-ארי: אתם גזלנים.

ג'מאל זחאלקה: תן לי לסיים.

ג'מאל זחאלקה: אני מוכן לקבל קריאות ביניים אינטליגנטיות, אבל לא כל קריאת ביניים.

מיכאל בן-ארי: אתה האינטליגנט פה.

אריה אלדד: בית משפט ציווה לפנות.

אריה אלדד: תלך תשרוף את בית המשפט.

דוד אזולאי: אל תגיד לו לעשות את זה.

ג'מאל זחאלקה: כאשר נשללות הזכויות של אנשים בצורה סיטונאית, אז יש בעיות כאלה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהפנייה צריכה להיות לממשלה שהיא אפילו לא מוכנה לעשות את המעשה הזעיר של הקפאת ההתנחלות בירושלים.

ג'מאל זחאלקה: יש לך 270,000 תושבים פלשתינים בירושלים, הם רואים למול עיניהם את כל האגודות הנתמכות על ידי הממשלה, שמצהירות שמטרתן היא לדחוק את רגליהם של האזרחים הפלשתינים בירושלים, לייהד את העיר, לשנות את אופייה, לשלול את זכויותיהם, למה אתה מצפה?

ג'מאל זחאלקה: הם רואים מול עיניהם שהעיר מתמסמסת להם בין הידיים, רואים שיש אנשים שרוצים לפגוע במקומות הקדושים שלהם.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהכתובת כאן היא לא המשטרה, הכתובת היא כתובת פוליטית, היא כתובת של ממשלת ישראל, כאשר כל העולם, ללא יוצא מן הכלל, אומר שירושלים היא שטח כבוש.

ג'מאל זחאלקה: אין מדינה בעולם שמכירה בסיפוח ירושלים.

ג'מאל זחאלקה: עכשיו באים ואומרים שכל העולם טועה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב ראש, אני רוצה לספר לך על מישהו, ושישמע מפקד המשטרה, שאשתו שמעה ברדיו שיש מישהו שנוהג נגד כיוון התנועה.

ג'מאל זחאלקה: היא מתקשרת אליו ואומרת לו, 'תיזהר', הוא חוזר מהעבודה, 'יש מישהו שנוהג נגד כיוון התנועה', אז הוא אומר לה 'לא רק אחד נוהג נגד כיוון התנועה, מאות נוהגים נגד כיוון התנועה'.

ג'מאל זחאלקה: זו בדיוק המדיניות של ממשלת ישראל.

ג'מאל זחאלקה: כל העולם, רק אתם...

ג'מאל זחאלקה: אני אויב של הפשיזם והגזענות, אני ידיד של בני אדם וזכויותיהם, באשר הם, יהודים, ערבים, ארמנים, מה שאתה רוצה.

ג'מאל זחאלקה: אני אויב של הפשיזם.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר שיחפשו פתרונות, יציבו מצלמות, לא יעזור שום דבר, הפתרון האמיתי---

מיכאל בן-ארי: לגרש אותך מפה.

ג'מאל זחאלקה: אתה לא תוכל.

ג'מאל זחאלקה: אתה יכול לקחת את הגופה שלי.

דוד אזולאי: רבותיי, דבר אחד אני יכול, להוציא את שניכם מפה.

דוד אזולאי: אל תאלצו אותי.

ג'מאל זחאלקה: אני מתנגד לסימטריה שעשית ביני לבין הפשיסט.

אריה אלדד: אבל אתה מצדיק זריקת אבנים.

ג'מאל זחאלקה: לכן אני חושב שזו טעות מרה לערוך את הדיון הזה עם קצין משטרה בלבד, צריך פה נציג ממשלה, נציג פוליטי של הממשלה, ואז לערוך דיון, כי הפתרונות בסופו של דבר הם פתרונות פוליטיים ולא פתרונות טכניים של המשטרה.

ג'מאל זחאלקה: כמה שתשכלל וכמה שתעשה, לא יעזור שום דבר, כי כאשר אתה בא ומנשל אנשים, בסופו של דבר יש תגובה לזה.

ג'מאל זחאלקה: בתשובה לאדון, אני לא רוצה שייפגע, אני מתנגד בתכלית ההתנגדות לפגיעה באזרחים חפים מפשע באשר הם, אבל אני רואה מול עיניי איך המשטרה מתנהגת כלפי התושבים הפלשתינים בסילוואן.

ג'מאל זחאלקה: אני מבקש מהיושב ראש שנערוך דיון על התנהגות הברוטלית של המשטרה כלפי האזרחים הפלשתינים.

ג'מאל זחאלקה: הממשלה מפנקת את המתנחלים המנשלים---

קריאה: אני מוחה.

קריאה: משטרת ישראל נוהגת בצורה---

ג'מאל זחאלקה: מי אתה?

קריאה: אדוני היקר, יש לנו קצת כבוד למשטרת ישראל והם עושים עבודה יוצאת מגדר הרגיל.

קריאה: בשיא העדינות.

קריאה: אני נגד שיפגעו בילדים, אבל משטרת ישראל נוהגת---

דוד אזולאי: אני מבקש ממך, אל תיטול רשות דיבור.

ג'מאל זחאלקה: בירושלים המזרחית יש שלטון של מליציות של מתנחלים שמטרתם לנשל והמשטרה עוזרת להם, המשטרה מממנת אותם וזו האמת.

ג'מאל זחאלקה: צריך לשים אותה על השולחן.

דוד אזולאי: חבר הכנסת זחאלקה, אני מוחה על דבריך.

דוד אזולאי: אין מליציות בירושלים---

ג'מאל זחאלקה: מי מממן את קבוצת אלעד?

ג'מאל זחאלקה: מי נותן שמירה למתנחלים המנשלים?

דוד אזולאי: המשטרה עושה מלאכתה נאמנה, חבל שלא היית פה בתחילת הדיון והיית שומע את מפקד המחוז, איך שמפלים דווקא לטובה את האזרחים הערביים---

ג'מאל זחאלקה: שמענו.

דוד אזולאי: ---ועל כך אנחנו כאן זעקנו.

מאיר אינדור: ועוד, מר פרנקו, אתה אומר שאין מערכת תומכת ארגונית בזורקי האבנים.

מאיר אינדור: הגיע נציג.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת זאב, בבקשה.

נסים זאב: ההפקרות שאנחנו חשים אותה בשטח, זה לא התחיל לפני שנה או שנתיים, זה עשרות שנים.

נסים זאב: זה החל בבנייה הפרועה, עוד מלפני שלושים שנה, כשהייתי סגן ראש עיריית ירושלים.

נסים זאב: מר טדי קולק אמר שישנה רגישות רבה.

נסים זאב: מה אתם רוצים?

נסים זאב: אם אדם בונה מגדלים בתוך לבה של ירושלים, מלכתחילה אנחנו מפקירים את העיר הזאת, אנחנו נותנים להם לעשות ככל העולה על רוחם, אז מה הבעיה?

נסים זאב: רק לזרוק אבנים?

נסים זאב: זה הדבר הקטן ביותר מבחינתם.

נסים זאב: כשהיינו בסיור, לא ראינו את השנאה בעיניים שלהם כשהם עמדו בצד עם אבן?

ג'מאל זחאלקה: כי באת לפנות אותם, כי באת לנשל אותם.

ג'מאל זחאלקה: מה אתה רוצה, שהם יקבלו אותך באהבה?

נסים זאב: מה אתה צועק?

ג'מאל זחאלקה: כאשר אתה בא למישהו, אני רוצה להרוס את הבית שלך---

נסים זאב: כולך שנאה, אתה אויב ישראל.

נסים זאב: מי אתה?

ג'מאל זחאלקה: אתה נגד זכויות ערבים.

נסים זאב: אתה אויב ישראל.

נסים זאב: אני הייתי פה במקום הזה, תסתלק מפה.

ג'מאל זחאלקה: ---ושל גזענות ושל ניצול.

ג'מאל זחאלקה: אני בעד אנשים---

נסים זאב: אתה עוכר ישראל.

מיכאל בן-ארי: אתה פשיסט מוסלמי.

ג'מאל זחאלקה: אתה ואבא שלך פשיסטים.

אריה אלדד: האיסלם הוא הפשיזם היחיד פה.

ג'מאל זחאלקה: אתה פשיסט מוצהר.

אריה אלדד: רק האיסלם הוא הפשיזם בארץ ישראל.

נסים זאב: אדוני היושב ראש, נותנים להם לעשות ככל העולה על רוחם.

אריה אלדד: צריך לסיים את הכיבוש המוסלמי על ארץ ישראל.

נסים זאב: אנחנו מפקירים את העיר הזאת.

נסים זאב: תראה דוגמה של הפקרות.

נסים זאב: אתה רואה דוגמה של הפקרות?

נסים זאב: אדם כזה מופקר.

אריה אלדד: החוצפה שלך עוברת כל גבול, אתם כובשים כאן.

נסים זאב: מסית ומדיח, אומר דברי הבל ודברי שקר כל הזמן.

אריה אלדד: כובש ערבי בירושלים.

ג'מאל זחאלקה: זעקת הגנבים והמנשלים.

אריה אלדד: כובש ופשיסט.

דוד אזולאי: רבותיי.

נסים זאב: אני באמת לא רציתי להגיע לרמה שלו.

ג'מאל זחאלקה: כמה הפקעתם בירושלים?

אריה אלדד: כובש ופשיסט.

ג'מאל זחאלקה: אתם הרסתם בתים.

ג'מאל זחאלקה: אתם הורסים לערבים ובונים ליהודים בעיר הזו.

נסים זאב: 5,000 בתים---

דוד אזולאי: רבותיי, חברי הכנסת.

נסים זאב: אני לא רוצה לצעוק, לא מכבודנו, באמת.

ג'מאל זחאלקה: מי שבא אחרון, שייצא ראשון.

נסים זאב: למה אתה צועק כל הזמן?

אריה אלדד: איך?

אריה אלדד: אני 4,000 שנה בירושלים, לך מפה.

נסים זאב: אלה הם טרוריסטים פוליטיים.

נסים זאב: עושים ככל העולה על רוחם.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה שהילדים שלי והילדים שלך יהיו ביחד---

אריה אלדד: 4,000 שנה בירושלים, אתה היית תמיד שפולש.

ג'מאל זחאלקה: גזען.

ג'מאל זחאלקה: גמד רוח.

אריה אלדד: אתה חצוף.

דוד אזולאי: אתם רוצים לתת לי לסכם את הדיון?

ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, כשאני אומר---

נסים זאב: אתה מוכן לשתוק, אדוני?

נסים זאב: תפסיק, תן לי לדבר.

נסים זאב: אני לא נתתי שיפריעו לו והוא מתערב ומתערב ורק מפריע.

דוד אזולאי: חבר הכנסת נסים זאב, אני מודיע עכשיו, מי שיפריע, אני אוציא אותו.

נסים זאב: בבקשה, תעשה את זה כמה שיותר מהר.

ג'מאל זחאלקה: מה שיגידו, לא יצליחו לגרש את הפלשתינים מירושלים.

דוד אזולאי: אני מבקש ממך שתפסיק.

דוד אזולאי: אני אוציא אותך---

ג'מאל זחאלקה: זו המטרה האמיתית של כל החבורה הזאת.

אריה אלדד: לך מפה.

ג'מאל זחאלקה: מנשלים, גנבים.

דוד אזולאי: פעם אחרונה, אני אוציא אותך החוצה.

דוד אזולאי: עוד הערה אחת ואני מוציא אותך.

ג'מאל זחאלקה: למה אותי?

דוד אזולאי: כי אתה מפריע.

ג'מאל זחאלקה: הם צעקו יותר.

דוד אזולאי: עכשיו ביקשתי מכם להפסיק.

נסים זאב: אני אגע רק בנקודה אחת.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב ראש, בסיור שערכנו יחד, אני לא חבר ועדת הפנים, אבל השתתפתי בסיור הזה, היתה בקשה מיוחדת של אנשי האבטחה של משרד השיכון לאפשר להם, ברגע אמת, כאשר רואים שיש התפרעות בשטח, ללכת קצת יותר כלפי מעלה ולא להגביל אותם רק במרחב של הר הזיתים.

נסים זאב: לפעמים יש צורך והם אומרים 'אנחנו מוגבלים, ידינו כבולות, מחכים עד שהמשטרה תבוא', ועד שהמשטרה מגיעה הטרור עושה את שלו.

נסים זאב: אז באמת לאפשר לכל האנשים שבאים להר הזיתים, לצייד אותם בנשק אישי.

נסים זאב: אנחנו עומדים מול טרור, אנחנו לא יכולים לעצום עיניים ולראות את כל השנאה ואת כל הלבה הזאת שמסיתים השכם והערב.

נסים זאב: יש לזה השלכות בשטח.

נסים זאב: אני אומר לך, אדוני היושב ראש, באותו סיור ראינו במו עינינו קבוצות של בחורים, של נערים, שתופסים אבנים וסלעים רק כדי לחפש כל יהודי וכל רכב שעובר כדי לרגום אותו באבנים.

נסים זאב: את ההפקרות הזאת צריכים לעצור, צריך להיות פה שיתוף פעולה בין משטרת ישראל ובין המאבטחים ואני לא חושב שצריכים להתווכח פה על סמכויות.

נסים זאב: בזמן חירום כולנו צריכים לדעת לנהוג יד אחת, בשותפות ובאחדות.

ג'מאל זחאלקה: אלה---

דוד אזולאי: אני מבקש, עד כאן.

נסים זאב: אני כיבדתי אותך, לא התערבתי בדברים שלך.

נסים זאב: למרות שזה לא לרוחי, שתקתי.

נסים זאב: כל מי שהפריע לך, עצרתי אותו.

דוד אזולאי: מר אלדד רבינוביץ, בבקשה.

אלדד רבינוביץ: אני תושב כפר השילוח כבר כמה שנים.

אלדד רבינוביץ: אנחנו סבלנו הרבה מטרור, מהפרות סדר, מאבנים, מקררים, בקבוקי תבערה, ירי---

ג'מאל זחאלקה: זעקת הקוזאק הנגזל.

אלדד רבינוביץ: מכל מיני מרעין בישין.

אלדד רבינוביץ: המשטרה עובדת הרבה.

אלדד רבינוביץ: אין ספק, אני אומר את זה כאן למר פרנקו, הם עושים המון, הם עושים מעצרים והם מסיירים בשטח, בפועל אי אפשר להגיד שזה נעצר.

אלדד רבינוביץ: רק אתמול היו בערך חמישה אירועים.

אלדד רבינוביץ: אמר מר פרנקו כאן שלא היו, אני חושב שיש איזה שהיא בעיה שכבר מזמן אנחנו מתריעים עליה, יש בעיה בדיווחים.

אלדד רבינוביץ: אני יודע בוודאות, אני דיברתי עם שכנים וגם אני הייתי בליווי, היו לפחות חמישה אירועים של זריקת אבנים בסילוואן, בעיקר באזור מסגד ביר איוב, זה האזור היותר בעייתי כיום.

אלדד רבינוביץ: יש באמת בעיה.

אלדד רבינוביץ: יכול להיות שהבעיה הזאת לא עולה למעלה.

אלדד רבינוביץ: בנקודה הזאת אני מבקש להחזיר את הכדור לכנסת.

אלדד רבינוביץ: המשטרה עושה הרבה במסגרת היכולות.

אלדד רבינוביץ: או שהם צריכים יותר כח אדם, או שצריכים לשפר את החוקים, לתת את היכולת להתמודד.

אלדד רבינוביץ: אין לי טענה, לא אל הקצינים בשטח ולא לקצינים הבכירים של המשטרה, המשטרה היא גוף ביצועי והם עושים את העבודה שלהם.

אלדד רבינוביץ: אני גם לא אתן להם עצות, כי הם יודעים לעשות את העבודה.

אלדד רבינוביץ: אני מבקש, בהחלטת הסיכום, אם אפשר, להזכיר שאי אפשר טרור על ידי הגבלת תנועה של תושבים.

אלדד רבינוביץ: לא יכול הדבר הזה.

אלדד רבינוביץ: וגם אני מבקש לגנות בצורה נחרצת את הלגיטימציה לזריקת אבנים עליי, כתושב אזרח תמים שחי בביתו, שהוא שלו.

ג'מאל זחאלקה: ---לצאת משם.

דוד אזולאי: אל תקבע מי ייצא ומי יישאר.

ג'מאל זחאלקה: הוא מנשל.

דוד אזולאי: מר מתי דן, בבקשה.

מתי דן: כבוד היושב ראש, קבעו את זה כדיון מהיר ותרשה לי ברשותך, אני רוצה לבקש שזה לא יהיה כל כך לחוץ, כי מדובר פה בחיי אדם, ופיקוח נפש גם דוחה שבת.

דוד אזולאי: הדיון לא לחוץ, הדיון התחיל בתשע וחצי ואנחנו פה שעה וחצי, שמענו את הדברים, מציעי ההצעה היו פה ראשונים, הם הציגו את הנושא, מפקד המחוז דיבר.

מתי דן: אז אני רוצה לבקש מוועדת הכנסת להגן על מפקד המחוז מפקודה שבעיניי היא לא חוקית בעליל, שמתנוסס עליה דגל שחור.

מתי דן: היו דיונים בעירייה לגבי פינוי של בית יהונתן ומפקד המחוז אמר שאם יפנו את המשפחות מבית יהונתן תיוותר משפחה בודדה בבית הדבש ויהיה לו קשה להגן על החיים שלה, לאור כל האירועים שהיו פה במשך שנים.

מתי דן: מודיע היועץ המשפטי לממשלה למפקד המחוז, 'זה לא מעניין אותי, תשבור את הראש'.

מתי דן: איך יכול להיות במדינת ישראל...

מתי דן: זה מציב את השאלה של הדרג המדיני כאן, אומרים למפקד המחוז שחיי אדם לא מעניינים אותם.

מתי דן: אני לא מדבר על העבר, אני מפנה את זה אליך, כי האחריות תהיה על כל הוועדה פה.

מתי דן: היום בשעה חמש הולכת עיריית ירושלים להציג תכנית לפינוי בית יהונתן, שתישאר משפחה בודדה בשטח ומפקד המחוז אומר 'אני לא אדע איך להגן על החיים שלה', חיים של משפחה יהודית בסכנה.

מתי דן: אני לא מדבר על העבר, על מי תיפול האחריות?

מתי דן: זוג עם שני ילדים, שחטפו בקבוקי תבערה על הבית שלהם.

מתי דן: מה יהיה?

מתי דן: אני רק רוצה להגיד שמפקד המחוז מודיע 'אני לא אוכל להגן עליהם', מי יגן על מפקד המחוז כשיועץ משפטי אומר 'אתה תבצע את זה'.

מתי דן: מי הסמיך אותו?

מתי דן: זו השאלה שאני רוצה להציב פה לוועדת הפנים של הכנסת, אנחנו מבקשים הגנה על משפחת תנעמי עם שני ילדים, מה שיקרה להם זה על כבודך.

דוד אזולאי: בהקשר למה שאמרת, מר דן, אני מבקש ממך שתוציא מכתב אליי כיושב ראש ועדה, ואל תסתפק באמירות שאתה זורק את האחריות ותלך הביתה.

דוד אזולאי: אני מבקש ממך, אם הנושא חשוב לך, לפני שאתה מתחיל לזרוק אחריות על מאן דהו, תוציא מכתבים ותתריע על כך.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: גב' אורית סטרוק, בבקשה.

אורית נוקד: אני רוצה להעיר שבג"צ קבע מזמן עיקרון שהוא גם עיקרון של שכל ישר, שכאשר יש מצב של איום, צריך להגביל את התנועה של המאיים ולא את התנועה של המאוים, זה ההיפך ממה שקורה בירושלים.

אורית נוקד: אני רוצה להגיד שאני לא רוצה חס ושלום לפגוע במשרד השיכון וכל המאבטחים שלו, הם בטח עושים עבודת קודש, אבל המצב הזה שבו צריך להגן על הבן אדם שהולך בשטח, על היהודי שנע בשטח, כי השטח זה כמו ספארי כזה, יש בו הרבה חיות טרף, אז בואו נעטוף את היהודי שהולך בפנים במעטפת מיגון---

ג'מאל זחאלקה: תחזרי בך מהמלים חיות טרף.

אורית נוקד: מי שמנסה לרצוח---

ג'מאל זחאלקה: תחזרי בך מהמלים חיות טרף, הפלשתינים הם לא חיות.

ג'מאל זחאלקה: הם בני אדם.

דוד אזולאי: היא לא דיברה על פלשתינים---

ג'מאל זחאלקה: לא, היא דיברה על זה.

דוד אזולאי: היא לא דיברה על פלשתינים, היא דיברה---

ג'מאל זחאלקה: היא דיברה על זה בדיוק, זה כמו ספארי שיש בו חיות---

מאיר אינדור: לא כל הפלשתינים זורקים אבנים.

מאיר אינדור: אתה מעליל עליהם עלילות.

ג'מאל זחאלקה: גם זורק אבנים וגם אדם שגונב הוא לא חיית טרף.

מאיר אינדור: יש לנו חילוקי דעות.

מאיר אינדור: הפצע פה, החור במצח מגדיר אותו כחיית טרף.

מאיר אינדור: מי שפגע בי ובאשתי הוא חיית טרף.

קריאה: אתה טועה, הוא יותר גרוע מחיית טרף.

דוד אזולאי: אני מבקש, למה אתם מפריעים לגב' סטרוק?

דוד אזולאי: היא לא הפריעה לאף אחד.

מאיר אינדור: אתה מצדיק טרור?

ג'מאל זחאלקה: אני מציע שלום, אתה מציע מלחמה.

מאיר אינדור: אני לא מאמין לך.

ג'מאל זחאלקה: אני מציע שלום, אתם מציעים מלחמה.

ג'מאל זחאלקה: אתם מציעים נישול.

מאיר אינדור: תלווה אותי להר הזיתים, אולי אני אהיה תחת חסותך.

דוד אזולאי: אתם רוצים לאפשר לסיים את הדיון הזה?

אורית נוקד: אני מזכירה לאדוני היושב ראש שהוא הבטיח שבפעם הבאה שזחאלקה מפריע, הוא יוצא החוצה.

ג'מאל זחאלקה: זה לא עניין שלך.

אורית נוקד: בכל מקרה, אני לא התכוונתי לכלל האוכלוסייה, אבל מי שזורק אבנים ובקבוקי תבערה ומקררים ויורה, זה נקרא חיות טרף והבאתי את זה כדוגמה, כמשל.

אורית נוקד: יש שתי מציאויות, אדוני היושב ראש, וגם אדוני מפקד המחוז, שבהן חיות טרף ובני אדם נמצאים בכפיפה אחת; המציאות האחת זה ספארי, חיות הטרף מסתובבות חופשי והאנשים בתוך כלוב, המציאות השנייה זה גן חיות.

אורית נוקד: אני אומרת שהמציאות הנורמלית היא מציאות של גן חיות.

אורית נוקד: אם ירושלים היא עיר הבירה שלנו, אז האנשים הישראלים, היהודים, וכל מי שמגיע, צריך להסתובב באופן חופשי ומי שמאיים, הוא זה שצריך להיות תחת מעטפת של---

ג'מאל זחאלקה: את חושבת שמי שפגע בפלשתינים הוא חיית טרף?

אורית נוקד: אל תפריע לי.

ג'מאל זחאלקה: את חושבת שמי פגע בפלשתיני, או ירה בו, או הרביץ, או הכה, הוא חיית טרף?

דוד אזולאי: חבר הכנסת זחאלקה, אתה מעמיד אותי בניסיון.

אורית נוקד: אני רוצה לומר שאני מגיעה מחברון ובחברון אין מציאות כזו, אין מאבטחים, יש שם צבא במקום משטרה וזה ברור שהשמירה צריכה להיות מה שנקרא אזורית ולא כמו שיש בכדורסל, שמירה אישית.

אורית נוקד: האזור צריך להיות בטוח, האזור, לא הבן אדם שהולך מפה לשם.

אורית נוקד: את השיטה הזו צריכים לשנות ואז אתה תשיג את הביטחון שלך וגם תמצא דרכים יצירתיות איך לייצר אזור בטוח ולא אדם שהולך עם מעטפת מיכון.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: אני מבקש את מפקד מחוז ירושלים, מר פרנקו, להגיב לדברים בקצרה, לפני שאני אסכם את הדיון.

דוד אזולאי: בבקשה, אדוני.

דוד אזולאי: ברשותך, אני יודע שהנושא הזה לא שייך לעניין, אבל אני רוצה להביא לידיעתך שוועדת הפנים סיירה בגבעה הצרפתית, שמענו שם טענות קשות מאוד.

דוד אזולאי: אני מנצל את ההזדמנות הזאת להביא לידיעתך, הנושא הזה עלה בוועדה וזה חשוב, אם לא עכשיו---

אהרן פרנקו: יש לכם דיון בוועדה.

דוד אזולאי: נכון, רק הבאתי לידיעתך.

אהרן פרנקו: אני צריך לומר שאין לי את הפריבילגיה שיש פה לאנשים, שיכולים לדבר בסיסמאות.

אהרן פרנקו: אני מתמודד עם הבעיות והמורכבות שראינו גם פה, שמלווים את העיר ירושלים.

אהרן פרנקו: לבוא ולהגיד שבשביל להעביר משפחה, להכניס את כל עשרות אלפי התושבים למסגרת כדי להעביר, לא, המשטרה, משטרת ירושלים נותנת מענה שוויוני לכל האוכלוסיות בירושלים ואנחנו מתמודדים עם הפרות סדר אצל כל האוכלוסיות, גם אצל החילוניים, גם אצל החרדים וגם במזרח ירושלים.

אהרן פרנקו: ומצד שני, אני לא פוליטי ואני משרת את כולם וההתמודדות שלנו היא בנוכחות בשטח.

אהרן פרנקו: היום יש פחות יידויי אבנים---

מאיר אינדור: לא, סליחה, מר פרנקו.

אהרן פרנקו: אל תפריע, אתה מפריע לכולם, עם כל הכבוד לך.

אהרן פרנקו: זה לא ניהול שלך.

אהרן פרנקו: מותר לי להגיד מה שאני רוצה, חוצפן.

אהרן פרנקו: כבודך במקומו מונח, אבל תכבד את הדוברים.

אהרן פרנקו: אני משווה בין כולם, זה התפקיד שלי בירושלים, זה ההבדל ביני לבינך, אני לא פוליטי.

אהרן פרנקו: אני אתן את ההגנה גם לחרדי, גם ליהודי שגר בשייך ג'ראח ובסילוואן וגם לפלשתיני שגר במזרח ירושלים.

אהרן פרנקו: מה לעשות, זה התפקיד שהוטל עליי.

מאיר אינדור: הגנה?

אהרן פרנקו: כן, אני מגן עליו.

אהרן פרנקו: מה לעשות?

אריה אלדד: מפני מי?

אהרן פרנקו: אני מגן על כולם, זה תפקידי, לתת שירות לכולם.

אריה אלדד: אבל מי מאיים עליו?

דוד אזולאי: רבותיי, תאפשרו למפקד המחוז לסיים את דבריו.

אהרן פרנקו: אנחנו לא מקלים ראש בסוגיה של יידויי האבנים ותיארתי את המצב לאלה שלא היו פה בבוקר, שיש תקופות שיש עלייה במקרים.

אהרן פרנקו: באותן תקופות אנחנו מתגברים.

אהרן פרנקו: היום בנוכחות שלנו, ואני לא יכול לפרט על חשבון מה, הורדנו הרבה משימות והרבה כוחות מוקצים למזרח ירושלים, לאותן נקודות חיכוך, שזה סילוואן, עיסאוויה, אזור הר הזיתים, בפעילות משותפת ומתואמת עם חברת האבטחה, כולל בהר הזיתים, גם הניידות האזרחיות וגם ניידות משטרתיות, גם פעילות סמויה.

אהרן פרנקו: אנחנו כרגע במהלך להוסיף מצלמות גם סביב העיר העתיקה, כמו שתיאר הרב רבינוביץ, גם בהר הזיתים, אני מקווה שבפברואר-מרץ, בתיאום עם חברת האבטחה במשרד השיכון, וזה ייתן הרבה, כולל בציר שמוביל להר הזיתים.

אהרן פרנקו: זה עניין שנעשה בשלבים, זה דבר שלוקח זמן, התשתית יקרה מאוד, זה לא המצלמה, ואנחנו רוצים לשים את המצלמות הטובות ביותר, כדי שיעזרו לנו, אבל עדיין המצלמה לא תמנע את יידוי האבן.

אהרן פרנקו: המצלמה תרתיע, ודבר שני, היא תשמש לי ראיה כדי להגיע למיידי האבנים.

אהרן פרנקו: זה בדיוק מה שאנחנו עושים היום, הרבה מהעצורים הם בזכות אותן מצלמות שכבר הותקנו, בזכות הפעילות, גם של המאבטחים, קציני הביטחון וחברות האבטחה, וזאת הפעולה שאנחנו נעשה.

אהרן פרנקו: הדבר השלישי זו מערכת המשפט.

אריה אלדד: אתם תבטיחו תנועה על גב הר הזיתים?

אהרן פרנקו: אנחנו עושים את זה היום, אבל עוד פעם, כמו שאמרתי לחבר הכנסת אריאל, אני לא יכול להתחייב על משהו שאני לא מסוגל.

אהרן פרנקו: השאיפה שלי היא אפס אירועים, זו שאיפה שמופיעה אצלי בכל מקום, אבל אני אומר שאני לא יכול להתחייב שיהיו אפס אבנים.

אריה אלדד: אבל בגב הר הזיתים אנחנו לא רואים נוכחות.

אהרן פרנקו: לא, יש פעילות, סיורים.

אהרן פרנקו: אי אפשר להציב שוטרים בכל מטר.

אהרן פרנקו: ירושלים מלאה באתרים שלאורך שנים קרו בהם התרחשויות והפתרון היה להציב שוטרים שם.

אהרן פרנקו: בצורה כזו למעשה פרשנו את כל השוטרים והפקרנו מקומות אחרים.

אהרן פרנקו: אנחנו היום עושים מאמץ להיות בכל המקומות, להגביר את הסיורים, את הנוכחות, להפעיל פעילות סמויה.

אהרן פרנקו: ציינתי פה, אנחנו מפעילים את יחידת המסתערבים לסוגיה הזו, שלא לזה הם נועדו.

אהרן פרנקו: יש לנו דברים אחרים, יש לנו איומים אחרים, איומי טרור שאני צריך להתמודד איתם ואני משקיע יחידות מיוחדות לסוגיה של יידויי אבנים, כי זה מדאיג, כי כמו שאמרתי, אבן יכולה גם להרוג ולכן אני רואה בכל יידוי אבן אירוע חריג, אירוע קשה, שצריך להיות מטופל והוא מטופל.

אהרן פרנקו: לשמחתי ישנה ירידה.

אהרן פרנקו: אני מעריך שאם יהיה אירוע, יהיה פינוי של בית, תהיה הריסה, יהיה אירוע של משט או אירוע אחר, הוא ישפיע ונצטרך באותם ימים לתגבר את הכוחות.

אהרן פרנקו: משטרת ישראל מודעת לזה, וכשיש אירועים חריגים, אני לא חסר באמצעים.

אהרן פרנקו: הגבעה הצרפתית, אדוני היושב ראש, הזכרת; אכן בעבר היו אירועים, האירועים התבטאו בזה שתושבי עיסאוויה, היות ולא היה להם שום מקום לשבת, היו עולים ויושבים בגנים הציבוריים בתוך הגבעה הצרפתית.

אהרן פרנקו: אמהות, ובצדק, נרתעו ונבהלו---

דוד אזולאי: גם שירותי הקהילה.

אהרן פרנקו: היתה פנייה, עשינו פעילות, הקמנו בסיס משמר אזרחי, עם שוטר קהילתי שעובד שם.

אהרן פרנקו: אני מוכן לשבת היום עם מנהלת הגבעה הצרפתית אם תישמע תלונה.

אהרן פרנקו: אין תלונות היום בגבעה הצרפתית.

אהרן פרנקו: כבר חודש, כמו שתיארתי לך, אנחנו סביב עיסאוויה, כדי למנוע כל ניסיון לעלות.

אהרן פרנקו: סוגיית המשמר האזרחי; המשמר האזרחי במדינת ישראל הוא הטוב שקיים בעולם, אנחנו קולטים כל מי שמוכן להתנדב.

אהרן פרנקו: יש קושי להפעיל מתנדבים בשכונות מזרח ירושלים, של חמושים, יש שם מאבטחים, יש שם שוטרים ומי שרוצה להתנדב למשמר האזרחי, הוא מבורך, אנחנו נקבל אותו, נכשיר אותו והוא יתנדב ויפעל כמובן במדיניות של משטרת ישראל ולא במדיניות שכל אחד היה רוצה אולי לפעול באזורו.

אהרן פרנקו: את זה כמובן לא ניתן ולא נאפשר, הכל נעשה בצורה מסודרת.

אהרן פרנקו: משטרת ירושלים; יש לה את האמצעים, יש לה את היכולות, היא מתמודדת עם הרבה הצלחה לאורך השנה, אבל יש לצערי גם מקרים חריגים, כמו המקרה שתואר פה על ידי מר מאיר אינדור, המקרים שקרו לדוד בארי, שהצטרף אלינו, ויש עוד מקרים שקרו למאבטחים.

אהרן פרנקו: אבל כמו שציינתי, לאורך כל השנה נעצרו חוליות שתכננו, וחלקם גם ביצעו פיגוע, כמו הירי כלפי המאבטחים, הירי כלפי שוטר היס"מ שנפגע בידו באותם ימים, כל החוליות האלה נחשפו כי אנחנו ושירות הביטחון הכללי שמנו את האזורים האלה בסדר עדיפות וכך זה נעשה וכך גם התוצאות.

דוד אזולאי: אדוני, תודה רבה.

דוד אזולאי: אני מודה לך על כך שהופעת בוועדה ואני מבקש לסכם את הדיון.

דוד אזולאי: אני מודה לכל אלה שהשתתפו.

דוד אזולאי: אחת, הוועדה קובעת שהתנועה החופשית בכל חלקי ירושלים היא חיונית למעמדה של העיר כבירת מדינת ישראל ופונה לשר לביטחון פנים, על מנת שיוודא שכלל זה יישמר בכל המקרים ובכל המצבים, שסגירת צירים לתנועה לא תשמש בשום מקרה כאפשרות המועדפת על ידי המשטרה.

דוד אזולאי: שתיים, הוועדה קוראת למשטרה להיות נאמנה לפסק דינו של בית המשפט העליון, שקבע שהגבלות תנועה יש להחיל על הגורם המאיים ולא על הגורם המאוים.

דוד אזולאי: שלוש, הוועדה דורשת מהמשרד לביטחון פנים והשר בראשו לשנות את מדיניות התגובה במזרח ירושלים.

דוד אזולאי: ארבע, הוועדה פונה לפרקליטות לשקול נקיטת אמצעים כלפי הורים שבניהם נתפסו מיידי אבנים.

דוד אזולאי: חמש, הוועדה דורשת להוסיף מאבטחים בעמדות הבדיקה לכותל, כדי למנוע לחצים מיותרים בכניסה לכותל.

דוד אזולאי: שש, הוועדה מחזקת את דברי מפקד המחוז בכלל ובכל הקשור למשמר האזרחי בפרט, ופונה למעוניינים לעודד התארגנות של המשמר האזרחי.

דוד אזולאי: שבע, הוועדה תבקש מהשר לביטחון פנים לדווח לה בעוד שלושה חודשים על פעילות המשטרה במזרח ירושלים, לאור הדיון שהתקיים היום.

דוד אזולאי: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.