ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 386, 2010-12-08 09:30

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: יום רביעי בשבוע, א' בטבת, 8 בדצמבר 2010, ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: הנושא הוא הסכם עבודה ההולך ומתגבש, אז כנראה הוא כבר נכתב ברובו או בחלקו בין עובדי רשות השידור בכלל והעיתונאים בפרט לבין הנהלת הרשות.

חיים כץ: אני רוצה לפתוח בגילוי נאות.

חיים כץ: אני מגיע מארגון עובדים.

חיים כץ: אני עדיין יושב ראש עובדי התעשייה.

חיים כץ: ולמה אני אומר את זה?

חיים כץ: שמעתי מה אמרתם לדנה.

חיים כץ: אז כשהייתי ילד צעיר בתחילת דרכי כמוכם אמרתי להנהלה, שמעו, המטרה שלנו זה לבוא לעבודה, לתת שירות, להתפרנס בכבוד וללכת בשלום הביתה.

חיים כץ: אמרתי אני גם לא מכיר ועד קנוי, ועד לא קנוי.

חיים כץ: הביטויים האלה טובים לאלה שלא בתוך המגרש.

חיים כץ: אלה שבתוך המגרש מבינים שאי אפשר לקנות.

חיים כץ: מה זה לקנות?

חיים כץ: זה בדיחה.

חיים כץ: אמרתי למנכ"ל בוא נעשה לנו מנהג אחת בחודש למסעדה.

חיים כץ: אמרתי למנכ"ל התעשייה, אחת לחודש נלך למסעדה.

חיים כץ: בהתחלה היינו הולכים.

חיים כץ: אחר כך אמרתי, מה קרה פה בעצם?

חיים כץ: אתה יודע כמה זה קידם את העובדים.

חיים כץ: לא עשינו שביתות וקיבלנו הכול בלי שביתות.

חיים כץ: בכל אופן הוועדה התכנסה או קבעה את הפגישה לפני שידענו שנחתם הסכם.

חיים כץ: מאתמול, עוד פעם, אנחנו בגילוי נאות, דיברתי עם דני זקן.

חיים כץ: הוא אומר לי, שמע, היו הסכמות.

חיים כץ: אמרתי לו, אתה יודע כמה זמן לוקח להפוך הסכמות להסכם?

חיים כץ: אז הוא אמר, כן.

חיים כץ: כשאתה הופך הסכמות להסכם, כאשר מסכימים, הכול בסדר.

חיים כץ: כשאתה בא לכתוב את זה על הנייר זה עולם אחר.

חיים כץ: אז אתה זז הצידה, מביא את עורכי הדין שלך, הם צריכים להצדיק את הכסף שאתה משלם להם.

חיים כץ: אז  למה במקרה זה יכול להיות מלחמה שלא בפתיחת שביתה?

חיים כץ: בכל אופן, מפה אני מבין שרק חלק סיימו את ההסכם.

חיים כץ: אני אתחיל דווקא ברשימה הזאת.

חיים כץ: אני אבקש מדני זקן שייתן לנו דיווח מה נגמר.

חיים כץ: אחר כך אני אעבור לצד השני שלא נגמר, ואני לא אסתום פה פה לאף אחד.

חיים כץ: פה כל אחד יוכל להגיד את מה שהוא רוצה, גם אם זה לא יהיה נעים לצד השני לשמוע את זה.

חיים כץ: בסדר?

חיים כץ: אלה הכללים.

חיים כץ: שם ותפקיד בבקשה.

דני זקן: דני זקן, יושב ראש אגודת העיתונאים.

דני זקן: בקצרה מה שהיה זה שבשבועות האחרונים סיימנו בעצם את הגיבוש של אותן הסכמות שהושגו כבר ביולי למעשה.

דני זקן: היו חופשות, היו חגים, לקח לנו איזה  חודשיים של ניסוחים וסגירות, תפירות אחרונות.

דני זקן: ביום ראשון הנהלת אגודת העיתונאים שהם הגוף המייצג של עיתונאי רשות השידור שזה קרוב ל-1800 עובדי רשות, אישרה את זה ללא התנגדות.

דני זקן: הם לא מתנגדים.

דני זקן: זה הוביל את הדרך לחתום על ההסכם שקיים.

דני זקן: ההסכם הזה נחתם ביום  ראשון בערב.

דני זקן: עכשיו מה שנשאר לנו בעצם זה השלמות של נספחים, בעיקר כל מיני רשימות שמיות, כל מיני דברים שהם יותר טכניים.

דני זקן: יש עדיין דבר אחד או שניים שהם לא סגורים סופית כי באיזשהו התדיינות עם האוצר, אני מניח שאתה כיושב ראש ועד עובדים יודע מה זה, נשארו עוד דבר אחד קטן או שניים.

דני זקן: פשוט לא דברים שהם בתוך ההסכם, הם לא מעקרונות ההסכם נקרא לזה.

דני זקן: ועכשיו זו התחלה לכיוון היישום.

דני זקן: הדבר העיקרי שנותר חצי פתוח זה המבנה.

דני זקן: מן הסתם יהיו מי שיגידו, אני מניח שאיתי ידבר על זה, יש איזושהי בעיה בקטע של לבוא ליצור הסכם עם כוח אדם והכול כאשר אין לך עדיין מבנה חדש סגור.

דני זקן: ויש עם זה בעיה אבל אנחנו בהחלט הולכים לשבת על ההסכם בצורה אינטנסיבית.

חיים כץ: אתה מדבר על מבנה ארגוני.

דני זקן: מבנה  ארגוני של רשות השידור.

דני זקן: זה חשוב כי פה זה לא רק סתם יחידה פה, מחלקה שם.

דני זקן: יש בסיס, יש מסגרת, יש שלד.

דני זקן: אנחנו צריכים למלא אותו בתוכן.

דני זקן: זה נכון שזה במידה מסוימת עקום אבל אני לא אכביר במילים, זה מה שיש פחות או יותר, אנחנו צריכים להסתדר עם זה.

דני זקן: יש שינויים שנכנסו באמצע.

חיים כץ: מאחר ואתם שמחים על ההסכם,

דני זקן: הצד של אגודת העיתונאים בירושלים.

חיים כץ: העניינים פחות או יותר סגורים אבל גם זה לא חשוב לי שתיכנס לפרטים.

חיים כץ: אני לא מעליך ולא בא לשפר או לערער ומה שטוב לכם, טוב לכם.

חיים כץ: יש פה את הצד השני שלא חתמו עדיין.

חיים כץ: כן, אדוני.

צבי גרזון: צבי גרזון מוועד הטכנאים.

צבי גרזון: אני סגן יושב ראש ועד הטכנאים.

חיים כץ: מי היושב ראש?

צבי גרזון: רן אפרתי.

צבי גרזון: שנינו נדבר.

חיים כץ: בשביל זה ששניכם תדברו אתה צריך ללכת להתמודד לכנסת.

חיים כץ: לבקש את רשות הוועדה ואז תקבע את סדרי הדיון.

צבי גרזון: קודם כל, אמנם יש הבנות בין ההסתדרות לבין משרד האוצר.

צבי גרזון: הם הגיעו לאיזשהן הבנות שהן בניגוד לדעתנו.

צבי גרזון: אנחנו לא מוכנים לקבל את ההבנות האלה.

צבי גרזון: אנחנו לא מקבלים את ההבנות האלה.

צבי גרזון: הן נעשו בצורה דיקטטורית נגדנו.

צבי גרזון: ההבנות האלה פוגעות בנו, בייחוד בסקטור הטכנאים ברדיו.

צבי גרזון: אנחנו גם נצא למאבק ציבורי נגדן.

חיים כץ: נגד מי?

חיים כץ: נגד האוצר או נגד ההסתדרות?

צבי גרזון: קודם כל נגד ההסכם וגם נגד אלה שחתמו על ההסכם.

חיים כץ: עדיין לא חתמו, רק הגיעו להבנות.

צבי גרזון: אבל החתימה זה עניין פורמאלי, אני מניח.

צבי גרזון: הם סגרו.

צבי גרזון: יש הבנות בין האוצר, ההנהלה וההסתדרות שהן בניגוד לדעתנו.

צבי גרזון: לא רק שהן בניגוד לדעתנו, הן גם בניגוד להבטחה שניתנה לנו.

צבי גרזון: ויום אחד הכול יתהפך.

צבי גרזון: הייתה הבטחה של יושב ראש האיגוד.

חיים כץ: מה רוצים לתת לכם?

חיים כץ: ומה אתם רוצים?

צבי גרזון: אני לא אכנס לפרטים.

צבי גרזון: אני אדבר באופן כללי.

צבי גרזון: יש המון פרטים.

שלי יחימוביץ': ישלך פה בן אדם שיכול להיכנס לפרטים.

צבי גרזון: ההסכם הזה ככללו הוא הסכם רע.

צבי גרזון: ההסכם הזה לא יביא רפואה לרשות השידור.

צבי גרזון: הוא יביא לדבר ההפוך, הוא יביא לחיסולה של רשות השידור.

צבי גרזון: לקחו מצבים מעוותים שהיו ברשות השידור והיו כאלה למכביר.

צבי גרזון: היו המון המון מצבים ממש בלתי אפשריים ונתנו להם גושפנקה חוקית.

צבי גרזון: נתנו להם חותמת חוקית.

צבי גרזון: כל החוליים שהיו ברשות השידור עד היום יישארו אחרי ההסכם.

חיים כץ: הסכמי עבודה?

חיים כץ: אני לא מבין כלום מה שאתה מדבר.

צבי גרזון: אני אתן דוגמאות.

אילן גילאון: אני רוצה להציע הצעה לסדר.

אילן גילאון: אני חושב שבדיון הזה,

חיים כץ: יש לנו עוד הרבה זמן.

חיים כץ: תן לו...

אילן גילאון: לא. זה בסדר גמור אבל הבעיה שלנו זה לא הרפורמה.

אילן גילאון: אני מסכים עם הפן הצר מאוד של הסדרת הנושא של מערכת יחסי העבודה.

אילן גילאון: שמה יש עניינים עקרוניים מסוימים.

אילן גילאון: אני אתן דוגמה, בנושא של חתימה על שעות או דברים כאלה.

אילן גילאון: אלה הם הדברים.

אילן גילאון: אנחנו לא הולכים להיכנס לסבך ההסכם אלא רק לבעיה העקרונית, גם בשם העיתונאים.

אילן גילאון: אחרת לא נצא מזה.

חיים כץ: אוקיי, אילן.

חיים כץ: נכון לעכשיו הוא לא אמר כלום.

חיים כץ: הוא דיבר על דברים כלליים.

צבי גרזון: אני...

חיים כץ: לא אמרת כלום.

חיים כץ: למישהו מהרחוב לא אמרת כלום.

חיים כץ: כלום.

צבי גרזון: למה?

צבי גרזון: אם אני אומר שההסכם לא מקובל.

חיים כץ: למה, בוא תקשיב.

חיים כץ: אתה צריך תמיכה ציבורית כדי שיתמכו בך.

חיים כץ: אני הציבור.

חיים כץ: אני אומר לך, אני ממך לא הבנתי כלום.

חיים כץ: היה גרוע, הולכים להנציח את הגרוע.

צבי גרזון: בדיוק כך.

חיים כץ: אבל מה?

חיים כץ: למה?

צבי גרזון: אז אני אסביר.

צבי גרזון: אני יכול להיכנס גם לפרטים.

חיים כץ: נקודה או שתיים תסביר.

צבי גרזון: טכנאי הרדיו למשל, אני חושב שזה היה סקטור מאוד מסודר עד היום מבחינת חתימות, מבחינת כמות העבודה שהוא נתן לעומת מה שהוא קיבל.

צבי גרזון: במקומות אחרים זה לא היה כך.

צבי גרזון: עלינו כפו הסדר שהוא מכביד עלינו, הופך אותנו.

צבי גרזון: לא רק שהיינו יעילים, היינו סופר יעילים.

צבי גרזון: בו בזמן שבמקומות אחרים שהיו שם חורים בלי סוף, בלי סוף של חורים והסכמים בלתי מתקבלים על הדעת שמו גושפנקה על ההסכמים האלה.

צבי גרזון: זאת אומרת, לא תיקנו כלום.

צבי גרזון: מה באה הרפורמה לעשות?

חיים כץ: אתה מבין מה אני אומר?

חיים כץ: תראה, אתה מסביר פה ואני מבין גרוע.

חיים כץ: אני רוצה לפתור עכשיו את הבעיה של ההסכם שלך.

חיים כץ: וואללה, יש לי אפשרות.

חיים כץ: מה הבעיה?

רן אפרתי: תן לי.

רן אפרתי: אני אסביר כמה דברים.

רן אפרתי: אני רן אפרתי.

חיים כץ: והתפקיד שלך הוא יושב ראש ועד הטכנאים?

רן אפרתי: ברדיו.

חיים כץ: ברדיו.

חיים כץ: ויעקב לוי מה הוא?

רן אפרתי: הוא יושב ראש ועד הטכנאים בטלוויזיה.

רן אפרתי: קודם כל אני דווקא מסכים עם דני מה שהוא אמר.

רן אפרתי: כל הנושא של הרעיון של הרפורמה נבנה כמו פירמידה הפוכה.

רן אפרתי: קודם כל קבעו מספר של מפוטרים, 700 עובדים, ועל זה הלבישו למעשה את הכול.

רן אפרתי: עכשיו העניין של פיטורי עובדים זה לאו דווקא רפורמה.

רן אפרתי: רפורמה צריכה לבוא עם הרבה דברים מסביב.

רן אפרתי: הפיטורים לא ייתנו רפורמה.

רן אפרתי: בשום גוף דרך אגב, לפטר עובדים זה לא רפורמה.

רן אפרתי: עכשיו מה שקרה, קודם כל המספר של 700 מפוטרים שנקבע הוא מספר דרקוני ברשות השידור.

רן אפרתי: כי המטלות של הרשות נשארו אותן מטלות.

רן אפרתי: אין פחות מטלות.

רן אפרתי: נכון שיש מקומות ברשות שאפשר פה ושם לצמצם אבל החיתוך שנעשה הוא לא חיתוך פר מקומות שצריך לצמצם אלא חיתוך לרוחב.

רן אפרתי: אמרו תשמעו חברים, 42% בכל המקומות.

רן אפרתי: לא משנה מה ומי, אם יש צורך או אין צורך חותכים.

רן אפרתי: זה דבר אחד.

רן אפרתי: אז יש מקומות שלמעשה החיתוך יגרום לאי תפקוד של הרשות בעתיד.

רן אפרתי: עכשיו אני מדבר בשם הרדיו.

רן אפרתי: בשם הטלוויזיה ידברו נציגי הטלוויזיה.

רן אפרתי: עכשיו המבנה.

רן אפרתי: למעשה דני בא ואומר, סגרנו על הסכם אבל אין מבנה לרשות.

רן אפרתי: זה אלף בית למעשה ברפורמה.

רן אפרתי: קודם כל קובעים את המבנה, ואחרי זה יורדים לפרטי ההסכם.

רן אפרתי: רואים מה הצרכים.

רן אפרתי: אחרת איך אתה קובע מה הצרכים ברשות?

רן אפרתי: זה דבר באמת מוזר.

רן אפרתי: הכול הפוך.

רן אפרתי: עכשיו נושא שני זה נושא של קידום של עובדים בדרגות.

רן אפרתי: הרפורמה למעשה תוקעת אותנו את העובדים, אני בכוונה משתמש במונח הזה "תוקעת".

רן אפרתי: יש אנשים שיושבים גם 10 ו-12, ו-14, ו-16 שנה על דרגה.

חיים כץ: איך הקידום שלכם מתבצע?

רן אפרתי: אני אסביר לך עכשיו מה יקרה.

חיים כץ: לא. לא.

חיים כץ: עכשיו הוא לפי תקנים?

רן אפרתי: לפי תקנים.

רן אפרתי: היינו כל שנתיים או כל שלוש שנים, יש לך סולם דרגות, מתח דרגות.

רן אפרתי: אתה מתקדם בתפקיד , כל תפקיד יש לו מתח דרגות כמו כל מקום במדינה בסקטור הציבורי.

רן אפרתי: היום אמרו, לא.

רן אפרתי: אדוני, התקנים נעצרים מיום החתימה על ההסכם, במשך ארבע וחצי שנים אתה מקבל דרגה.

רן אפרתי: לקחו לך את כל הקידום.

רן אפרתי: ואני מדבר על אנשים שיושבים בדרגות לא שלוש שנים, ולא ארבע שנים אלא עשר ושתים עשרה וארבע עשרה שנים.

רן אפרתי: זה נושא אחד.

רן אפרתי: נושא נוסף, יש הפחתות שכר.

רן אפרתי: אני לא ראיתי סקטור אחר במדינה הזאת שמפחיתים לו הפחתות כאלה אדירות בשכר.

רן אפרתי: פוגעים לו בשכר.

רן אפרתי: הבסיס שלנו זה בסיס מאוד נמוך.

רן אפרתי: הבסיס של הטכנאים לא הולך להשתפר.

שלי יחימוביץ': איזה קיצוצים היו?

רן אפרתי: הקיצוצים היו בשכר הברוטו שלנו.

רן אפרתי: הברוטו, עם מה שאני הולך למכולת.

שלי יחימוביץ': אני יכולה להגיד לך, אני יודעת את התשובות האלה בקשר לשכר הבסיס.

שלי יחימוביץ': מה נפח התחום?

רן אפרתי: התחום מהשכר השוטף שלנו.

שלי יחימוביץ': באיזה ערכים?

חיים כץ: אתה מבין שאתם לא אומרים פה כלום.

חיים כץ: אני אגיד לך בדיוק כמו מה זה נראה.

חיים כץ: כאילו אתם באים לחקירת משטרה ואתם מחביאים את הנתונים.

חיים כץ: אתה צריך לבוא להגיד לי ככה, בוא אני אסביר לך איך אתה צריך לעשות.

חיים כץ: אנחנו יש לנו מתחם של דרגות.

חיים כץ: אני נמצא בדרגה 28.

חיים כץ: סתם.

חיים כץ: או 40.

חיים כץ: דרגה 40.

חיים כץ: מתוך הדרגה 40 לעלות לדרגה 41 לפי טבלאות השכר של הטכנאים צריך שנתיים.

חיים כץ: יכול להגיע מדרגה 40 עד דרגה 46 או עד 43.

חיים כץ: תקעו אותי.

חיים כץ: אני כל שנתיים מתקדם בדרגה.

חיים כץ: עכשיו אני לא יכול להתקדם בדרגות.

חיים כץ: אתה צריך לדבר.

חיים כץ: לא אמרת כלום.

רן אפרתי: אמרתי.

חיים כץ: לא אמרת.

חיים כץ: אני אוציא לך את הפרוטוקול.

רן אפרתי: אמרתי במשך ארבע וחצי שנים אף עובד לא יכול להתקדם בדרגה.

שלי יחימוביץ': כולנו פה מבינים בדיני עבודה והיושב ראש יותר מכולנו, אבל כולנו אנשים שבקיאים ברטוריקה וגם במטריה.

שלי יחימוביץ': אז תן לנו לנסות לעזור לך.

רן אפרתי: אוקיי.

רן אפרתי: אז אני אסביר עוד פעם.

שלי יחימוביץ': תן לנו פרטים פשוט.

רן אפרתי: אני אסביר עוד פעם.

רן אפרתי: הרפורמה נועדה להיטיב.

רן אפרתי: רפורמה זה לא דבר שלילי, זה דבר חיובי.

רן אפרתי: אנחנו בין הראשונים ברשות שהיינו בעד הרפורמה.

רן אפרתי: כשגביש הגיע, הוא ישב איתנו קודם כל.

רן אפרתי: והיינו מוכנים ללכת כתף בצד כתף לקראת הרפורמה.

רן אפרתי: אבל לצערנו הרפורמה הזאת פוגעת בזכויות שלנו.

רן אפרתי: אנחנו נתקעים בקידום שלנו.

חיים כץ: מה זה אומר?

רן אפרתי: איך שאני, מחר נחתמת הרפורמה, אני ארבע וחצי שנים אהיה תקוע בדרגה שלי.

רן אפרתי: אין קידום.

חיים כץ: איזה דרגה יש לך?

רן אפרתי: כל דרגה.

חיים כץ: לא. יש הבדל בין דרגה 43 לדרגה 44.

חיים כץ: ארבע וחצי שנה זה בסדר.

חיים כץ: מדרגה 40 לדרגה 41 זה לא בסדר.

חיים כץ: מ-40 ל-41 כמה  זמן תצטרכו?

רן אפרתי: ארבע וחצי שנים.

רן אפרתי: 41 ל-42 ארבע וחצי שנים.

רן אפרתי: 42 ל-43, ארבע וחצי שנים, 43 ל-44, ארבע וחצי שנים.

רן אפרתי: פה אני מדבר רק על הדרגות של הטכנאים.

רן אפרתי: לא על הדרגות של יתר העובדים.

חיים כץ: עכשיו עד דרגה 44 מתקדמים חופשי?

רן אפרתי: לא כולם.

רן אפרתי: מי שנושא בתפקיד מפקח אצלנו.

חיים כץ: כמה אנשים נושאים בתפקיד כזה?

רן אפרתי: מה שנקבע ברפורמה 30 תקנים ישאו בדרגות של מפקחים.

רן אפרתי: 30 תקנים כאלה, מתוך מי שיישאר, זה משהו כמו 82 עובדים.

חיים כץ: זאת אומרת 40% יגיעו לדרגה 44.

חיים כץ: כמה יגיעו מעל דרגה 44?

חיים כץ: באחוזים?

רן אפרתי: אף אחד.

חיים כץ: כלומר דרגה 44 זה המקסימום שאפשר להגיע אליו.

רן אפרתי: כן.

רן אפרתי: כן.

רן אפרתי: אצל המפקחים כן.

חיים כץ: אוקיי.

חיים כץ: עכשיו תספר לי קצת על דור ב'.

רן אפרתי: זה בלי לגעת בהיסטוריה של מי שיושב בדרגות כבר.

חיים כץ: הבנתי.

חיים כץ: דבר איתי עכשיו על דור ב'.

רן אפרתי: עכשיו תראה בדור ב', נגעת בנקודה שמבחינתי  זה לא קשור לרשות השידור.

רן אפרתי: אני, יש לי שלוש ילדות שיהיו בריאות.

רן אפרתי: אני לא חושב שבמדינה הזאת הנושא של דור ב' זה דבר בריא.

רן אפרתי: ובטח רשות השידור לא צריכה להיות החלוץ של הנושא הזה.

חיים כץ: מה?

חיים כץ: היא לא חלוץ?

חיים כץ: אוהו.

חיים כץ: אוהו.

רן אפרתי: תשמע, מה שרוצים לעשות אצלנו זה חלוץ, תאמין לי.

שלי יחימוביץ': יש שם דור ט' לידיעתך.

רן אפרתי: אבל למה לתת לזה לגיטימציה?

רן אפרתי: למה להמשיך עם זה?

רן אפרתי: עכשיו מה שקורה עם דור ב' אצלנו ברשות,

חיים כץ: בוא, אני אגיד לך למה אתם לא גומרים הסכם.

חיים כץ: הבנתי כבר.

חיים כץ: תאמין לי שהבנתי.

חיים כץ: היה אפשר לגמור הסכם אולי מזמן.

חיים כץ: עכשיו דבר על דור ב'.

רן אפרתי: עכשיו דור ב', מה הולכים לעשות עכשיו ברשות השידור?

רן אפרתי: הולכים לפטר 700 עובדים.

רן אפרתי: חלקם פיטורים, חלקם פרישה מרצון, ומביאים אנשים בשכר עם תנאים מאוד פחותים מאשר מה שאנחנו דור המדבר נקרא, שימשיך לעבוד במקום העבודה הזה.

רן אפרתי: קודם כל הם מורידים את הרמה של הרשות.

רן אפרתי: רמת רשות השידור, השידור הציבורי ייפגע.

רן אפרתי: כי אנשים שירוויחו פחות,  וירוויחו חצי ממה שאני משתכר או פחות מחצי מאחד שנשאר לעבוד, אז מה?

רן אפרתי: אנשים לא ירצו לעבוד שם.

רן אפרתי: מי ירצה לבוא לעבוד שם?

רן אפרתי: כל מיני סטודנטים.

רן אפרתי: זו תהיה תחנת מעבר ברשות השידור.

רן אפרתי: זו תהיה בסך הכול תחנת מעבר.

רן אפרתי: מישהו ירצה ללמוד לאיזה תואר יבוא ויעבוד.

אילן גילאון: כמה יקבל עובד כזה?

חיים כץ: 3850 שקל.

רן אפרתי: לא גמול א', לא גמול ב', לא מענק.

רן אפרתי: אחרי 20 שנה אולי הוא יגיע ל-8000.

קריאה: תעשה הבחנה בין עיתונאים לטכנאים.

רן אפרתי: עכשיו הנושא של דור ב' יהפוך את רשות השידור.

רן אפרתי: תוך כמה שנים זה כבר לא יהיה שידור ציבורי.

רן אפרתי: זה יהיה רדיו פיראטי.

רן אפרתי: כי תשמע, לקחת 700 עובדים, אנשים מקצועיים ומנוסים ולזרוק אותם הביתה ולהביא כל מיני סטודנטים שיבואו וישדרו, אז זה השידור הציבורי שאנחנו נראה מחר בטלוויזיה או ברדיו.

רן אפרתי: שמע, זה לא שידור ציבורי.

חיים כץ: 700 עובדים יפוטרו מתוך כלל עובדי רשות השידור.

רן אפרתי: כן.

רן אפרתי: מתוך 1900 עובדים.

חיים כץ: אצלכם בסקטור של הטכנאים כמה יש?

רן אפרתי: אצלנו יש היום ברדיו 134 טכנאים.

חיים כץ: כמה הם רוצים לפטר?

רן אפרתי: 42%.

חיים כץ: זאת אומרת הם רוצים להוציא 50 איש.

רן אפרתי: יפה.

רן אפרתי: עכשיו תבין, לא מורידים עבודה ולא מצמצמים רשתות.

חיים כץ: והם רוצים להביא במקומם חדשים?

רן אפרתי: לא.

חיים כץ: זאת אומרת דור ב' לא מעניין אותם.

רן אפרתי: לא. לא.

רן אפרתי: תשמע, זה מה שאומרים.

רן אפרתי: יש מה שכתוב ויש מה שנאמר.

רן אפרתי: גם אצלנו כנראה יהיה דור ב'.

רן אפרתי: אי אפשר יהיה להפעיל את המערכות אחרת.

שלי יחימוביץ': איך, איזה תנאים יהיו לדור ב'?

רן אפרתי: תנאים לגמרי שונים משלנו.

רן אפרתי: השכר לא יהיה אותו שכר.

שלי יחימוביץ': תגידו מספרים.

רן אפרתי: תשמעי, אני לא אכנס עכשיו לפרטים שבתוך מאה ומשהו עמודים.

חיים כץ: אוקיי.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: אנחנו נעבור הלאה, ניתן קצת לחברי הכנסת לדבר.

חיים כץ: אילן בבקשה.

אילן גילאון: לי לא ברור.

אילן גילאון: אני רוצה לדעת כמה דברים.

אילן גילאון: יש כל מיני סוגיות שהן סוגיות עקרוניות שאל חלקן מתייחסת הרפורמה.

אילן גילאון: יש עניין דור ב'.

אילן גילאון: מה קורה עם בן אדם בן 63 עד שהוא מגיע לגיל 67?

אילן גילאון: זאת שאלה.

אילן גילאון: הנושא של החתימה על השעות זאת שאלה שמעניינת בעיקר בתחום העיתונאי.

אילן גילאון: זה עניין שגם קשור בחופש העיתונות.

אילן גילאון: העניין של ימי שישי שבת, מה שהיה קודם שעות כוננות, אלה דברים שמעניינים.

אילן גילאון: איזה מין עיתונים יהיו לנו בעתיד?

אילן גילאון: אלה הדברים שמעניינים אותי.

אילן גילאון: לא עוסקים ברפורמה.

אילן גילאון: רשות השידור זו מדינת ישראל, מה לעשות?

אילן גילאון: מדינת ישראל שהפכה את פניה.

אילן גילאון: בסופו של דבר הרשות צריכה לשרת את הציבור אבל גם נועדה לשרת את מי שעובד בתוכה.

אילן גילאון: אלה הדברים שמעניינים אותנו.

אילן גילאון: לכן העליתי את הדיון שגם אלה שחיים בתוך המערכת לא ייפגעו כציבור עובדים.

אילן גילאון: אני ער לבעיות של העיתונאים וגם הטכנאים הם צד בעניין.

אילן גילאון: תתמקדו  בנושאים העקרוניים.

אילן גילאון: אחד שעות, שתיים שעות נוספות, דור ב'.

אילן גילאון: יש גם הבדל בין חוזים כלליים לחוזים אישיים.

חיים כץ: אוקיי, תודה רבה.

חיים כץ: חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

שלי יחימוביץ': כמי שהיתה עיתונאית השתתפתי בכל מיני דיונים.

שלי יחימוביץ': ההנהלה לא אשמה, העובדים לא אשמים.

שלי יחימוביץ': דנים על עניינים מיותרים, על הורדת האגרה, דברים מסוג זה.

שלי יחימוביץ': באמת כאן המקום של הוועדה כי בוועדה הזאת אפשר להביא עניינים עקרוניים.

שלי יחימוביץ': הוועדה לא יכולה לקבוע את התנאים של ההסכם.

שלי יחימוביץ': חייבים לדבר, ונציגי ועד העובדים צריכים להשמיע את קולם.

שלי יחימוביץ': תגידו לנו פרטים, למשל מה יהיה המעמד של דור ב'.

שלי יחימוביץ': תוך כמה זמן לא יהיו יותר תנאים לא מקובלים של שכר  הן לגבי טכנאים והן לגבי עיתונאים.

שלי יחימוביץ': יש מרקם שלם של עובדים.

שלי יחימוביץ': עם שני שינויים אפשר כבר לפטר בן אדם.

צבי גרזון: מה שנקרא גמישות ניהולית ואני קורא לזה דיקטטורה.

שלי יחימוביץ': רגע, רגע, תנו לנו דברים ספציפיים.

שלי יחימוביץ': אני בעד עיקרון של החתמת שעות.

שלי יחימוביץ': אי החתמת שעות היא דרך לנצל את העובד.

שלי יחימוביץ': זה מה שקורה היום ברוב המשק.

שלי יחימוביץ': כי עובדים על חוזים גלובליים ואז אתה יכול לעבוד גם 20 שעות ביממה.

שלי יחימוביץ': זה בתוך החוזה הגלובלי.

שלי יחימוביץ': המעביד שלך לא רוצה שתחתים שעות.

שלי יחימוביץ': לכן זו סוגיה מאוד מעניינת.

שלי יחימוביץ': בוודאי שהחתמת שעות לא חלה על עיתונאים.

שלי יחימוביץ': בנוסף לכך צריך ליצור מנגנון שבו העיתונאי מקבל תגמול על השעות הרבות שהוא משקיע מחוץ לתחום הרדיו או הטלוויזיה שזה רוב העבודה.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: כן?

חיים כץ: שם ותפקיד לפרוטוקול.

עופר בנימין: עופר בנימין, יושב ראש ועד עיתונות וטלוויזיה.

עופר בנימין: אני רק אתן סקירה קצרה בניגוד לדני זקן.

עופר בנימין: דני אמנם חתם על ההסכם או עומד לחתום על ההסכם ללא שום משא ומתן וללא דיווח על התקדמויות ושום קבלה מאיתנו גיבוי להסכם ההולך ומתגבש.

עופר בנימין: רק אנשי האגודה היו שותפים לחתימה על ההסכם בלבד.

עופר בנימין: אני בחודש וחצי האחרון  לא מודע לדברים שמתנהלים לפני החתימה שום דבר.

עופר בנימין: לא טלפון אחד, מתי החתימה?

עופר בנימין: מה קורה?

עופר בנימין: מה מתקדם?

עופר בנימין: מה לא מתקדם?

עופר בנימין: איזה מסמכים חסרים?

עופר בנימין: עד עכשיו לא היה טלפון אחד ולא התקשרות אחת.

עופר בנימין: אנחנו נמצאים לגמרי מחוץ לעניינים.

חיים כץ: אף אחד לא דיווח לכם?

עופר בנימין: אף אחד לא דיווח לי כלום.

עופר בנימין: הוא צריך לדווח לי.

חיים כץ: יש לך את הנציגים שלך שם.

חיים כץ: אתה יושב ראש הוועד שלהם.

עופר בנימין: יש נציגים שהם לא אצלי בוועד.

עופר בנימין: הם לא מדווחים לי כלום.

חיים כץ: אתם יודעים מה אתם צריכים לעשות דבר ראשון?

חיים כץ: לבחור ועד מרכזי אחד לכל רשות השידור.

עופר בנימין: הלוואי.

חיים כץ: ואז תוכלו לייצג את כולם, אלה הטכנאים, ואלה הבמאים, ואלה התפאורנים, ואלה העיתונאים, ואלה ואלה.

חיים כץ: אי אפשר ככה.

חיים כץ: אי אפשר.

חיים כץ: בוחרים ועד מרכזי אחד.

חיים כץ: מרכיבים נציגויות.

חיים כץ: בוחרים ועד מרכזי אחד.

חיים כץ: ואז יימנע כל הבלגן.

חיים כץ: אין ברירה, אין ברירה.

חיים כץ: אחרת תראה מה נעשה.

עופר בנימין: נכון.

עופר בנימין: זה מה שקורה אדוני.

עופר בנימין: זה במיוחד כשאנחנו מדברים על הרפורמה.

עופר בנימין: אני אגע בעניין של העובדים שעומדים לעזוב.

חיים כץ: באתם לפה.

חיים כץ: אנחנו רוצים לתת לכם עזרה.

חיים כץ: מה אתם מצפים מאיתנו?

עופר בנימין: אוקיי.

עופר בנימין: יש כמה דברים חמורים מאוד שקורים.

עופר בנימין: אחד זה עניין הפורשים.

עופר בנימין: בהסכם פרישה יש כאלה שנהנו מתנאים מסוימים, זה רק לזמן מוגבל.

חיים כץ: ממה הם יהנו כאשר הם יפרשו?

עופר בנימין: הם הולכים ליהנות משתי דרגות בסך הכול הכללי.

חיים כץ: איזה פנסיה יש להם?

עופר בנימין: לחלקם יש פנסיה עלובה ביותר.

חיים כץ: לא. לא.

חיים כץ: השאלה שלי אם זו פנסיה צוברת או פנסיה תקציבית?

עופר בנימין: גם וגם.

עופר בנימין: גם פנסיה צוברת וגם פנסיה תקציבית.

חיים כץ: בפנסיה הצוברת הם לא יקבלו כלום.

חיים כץ: הם יקבלו רק עד הפרישה.

עופר בנימין: אמת.

עופר בנימין: נכון.

עופר בנימין: אלה שיקבלו פנסיה תקציבית יזכו לפנסיה טובה.

עופר בנימין: אלה שיקבלו פנסיה צוברת הם בעצם בבעיה כי הם יקבלו את הפנסיה עד לגיל פרישה ואחרי זה לא יהיה להם כלום.

עופר בנימין: הפנסיה יכולה להסתכם במעט מאוד.

עופר בנימין: יש אנשים שיקבלו 3000 שקל או 4000 שקל, שעכשיו הם יקבלו שתי דרגות לכמה שנים ואז הם יחזרו לפנסיה הקודמת.

חיים כץ: זאת אומרת אם הוא בן 65 הוא יקבל לשנתיים, עד גיל 67.

עופר בנימין: אם הוא בן 65 הוא לא יקבל בכלל.

עופר בנימין: הוא יצא עם 1500 שקל.

עופר בנימין: וזה אנשים שעבדו כל החיים שלהם ברשות השידור.

עופר בנימין: זה מתחלק ככה, גיל הפרישה הוא 64  ו-67 כמו שיש במקומות אחרים.

עופר בנימין: יש את הפורשים שהולכים להיפגע, אם זה כאלה שיקבלו את הפנסיה רק לשנים מוגבלות, עד לגיל פרישה ואז שם זה ייעצר.

עופר בנימין: יש כאלה  שעברו את הגיל ולא יזכו לכלום.

עופר בנימין: בעצם לא יזכו לשום תנאים לפי ההסכם הזה.

עופר בנימין: הם כאלה שכבר עברו את הגיל.

חיים כץ: מה זה עברו את הגיל?

עופר בנימין: אלה שעברו את גיל 65.

עופר בנימין: הם כבר עברו את הגיל.

עופר בנימין: לאוצר כבר לא שווה לתגמל אותם.

חיים כץ: אני רוצה להבין.

חיים כץ: אתה נציג ההנהלה?

חיים כץ: תן סקירה עם מספרים.

חיים כץ: גילאים, מספרים, מה קורה?

חיים כץ: תן מבט כזה על ההסכם.

חיים כץ: ואל תפריעו לו, גם אם הוא אומר לדעתכם משהו שהוא לא נכון.

אריה שקד: יש כאלה שמגיעה להם פנסיה תקציבית ויש כאלה שמגיעה להם פנסיה צוברת.

חיים כץ: כמה מתוך 700 המפוטרים יקבלו פנסיה תקציבית?

אריה שקד: 350 עובדים, אפשר להעריך את זה כך.

חיים כץ: זאת אומרת אתה גמרת את הפנסיה התקציבית ברשות השידור.

חיים כץ: שום דבר פה לא אישי.

חיים כץ: הכול אינפורמטיבי.

חיים כץ: זאת אומרת לא יישארו תקציבים.

אריה שקד: יהיו מענקים.

חיים כץ: מה זה מענקים?

חיים כץ: בוא, דבר.

אריה שקד: יהיו כאלה שיקבלו מענקים.

חיים כץ: בוא תגיד מה זה.

אריה שקד: יש מענקים שמגיעים עד לעלות גבוהה.

אריה שקד: זה חלק מפנסיה שהיא פנסיה צוברת עד גיל 67 וזה כולל המשך צבירת זכויות.

אריה שקד: זה הדבר שכאן התעלמו ממנו.

חיים כץ: אתה מגלם לו את ה-7% שלו?

אריה שקד: אני לא יודע.

אריה שקד: אני לא בקי בזה.

אריה שקד: אבל יש המשך צבירת זכויות עד גיל 67 שהוא לא חוזר אחורה.

חיים כץ: הוא צובר בכל מצב.

חיים כץ: אתה רוצה שאני אסביר לך, אני אסביר לך.

אריה שקד: אני יכול לתת לך את התשובה כי הוא מקבל את השכר שמורכב מחצי חצי .

חיים כץ: זאת אומרת,גם להם יש בעיה של זחילת שכר ריאלי של 2% בשנה.

חיים כץ: זאת אומרת גם אם אתה מחליט היום שכל הכסף שלו הולך לפנסיה, כשהוא מגיע לפנסיה חלק ניכר מהכסף לא יהיה לפנסיה.

אריה שקד: יש מנגנון.

חיים כץ: לא מצאו מנגנון.

חיים כץ: אין מנגנון.

חיים כץ: אין מנגנון.

אריה שקד: ככל שגילו של העובד צעיר  יותר,

חיים כץ: אז זה יותר טוב.

חיים כץ: אבל אם הוא בן 60?

אריה שקד: יש תהליך.

אריה שקד: אפשר לפתור את כל הבעיות.

אריה שקד: יש הסכם פרישה.

אריה שקד: אם הוא עבר את גיל 65 ונשאר בעבודה,

חיים כץ: אז הוא יישאר בעבודה גם אם הוא לא עושה כלום.

אילן גילאון: בפנסיה עלובה.

עופר בנימין: אני רוצה להמשיך אם יינתן לי.

עופר בנימין: עכשיו, אנחנו אז בעצם דיברנו על הפורשים ונעבור בעצם לדור העתיד.

עופר בנימין: דור העתיד מתחלק לכמה.

עופר בנימין: הוא מתחלק לעובדים זמניים, לעובדים שבזמניות של עד 5 שנים הם נטולי זכויות.

חיים כץ: מה זה נטולי זכויות?

עופר בנימין: נטולי זכויות.

עופר בנימין: נטולי הגנות.

אילן גילאון: הם לא מיוצגים האנשים האלה?

עופר בנימין: לא. הם עובדים עבודה זמנית.

עופר בנימין: הם באים לזמניות.

אילן גילאון: והם יהיו מוגנים על ידי הוועד?

עופר בנימין: הם לא יהיו מוגנים על ידי הוועד.

אילן גילאון: זמניות של 5 שנים.

חיים כץ: אילן אני רוצה להסביר משהו.

חיים כץ: במשק הישראלי חברת החשמל ייסדה איזושהי נורמה.

חיים כץ: הם הראשונים.

חיים כץ: הם עוד נותנים לאנשים 10 שנים, עכשיו הם יורדים ל-5 שנים.

חיים כץ: ואחרי 10 שנים הם מפטרים את כולם להוציא 5%.

חיים כץ: באל על עם הדיילים זה אותו דבר.

חיים כץ: אחרי 5 שנים הם שולחים את כולם הביתה.

חיים כץ: הבן אדם בא לשם, הוא מאמין שיש לו תקווה שהוא יישאר.

חיים כץ: כשעוברות 5 שנים הוא מקבל בראש.

חיים כץ: שולחים אותו הביתה, ובודדים בודדים משאירים.

חיים כץ: ואותו דבר יהיה פה.

שלי יחימוביץ': לא. זה נורא.

שלי יחימוביץ': אחרי 5 שנים.

עופר בנימין: אלה עובדים זמנים.

עופר בנימין: הם עובדים על כל מיני אחוזים.

חיים כץ: אחרי 10 שנים – הביתה.

קריאה: כבוד היושב ראש צריך להוסיף שעל זה הסכמנו.

קריאה: אני מבין אלה שחתמו על ההסכם.

חיים כץ: אני לא מכיר אותך.

חיים כץ: לא שמעתי מה שאמרת.

חיים כץ: עופר, דבר

עופר בנימין: אז אמרנו, יש את העובדים הזמניים ויש כל מיני עובדים שיעבדו על אחוזים כאלה ואחרים, חוזים אישיים, יש את העובדים דור ב' שהם בעצם ייכנסו לסיסטם, שהם עובדים שכפי שיושב ראש האגודה אמר זו צפרדע שהיינו צריכים לאכול.

עופר בנימין: אני לא יודע למה אנחנו צריכים לאכול את הצפרדעים האלה.

עופר בנימין: אבל הם עובדים שלא יקבלו הרבה מאוד זכויות.

עופר בנימין: אם זה גמול השתלמות, ימי השתלמות, החזרי הוצאות וכל מיני דברים כאלה.

עופר בנימין: פשוט עובדי קבלן.

חיים כץ: הם עובדים ברשות השידור בשכר מינימום.

עופר בנימין: בדיוק.

עופר בנימין: נעבור לעובדים שנשארים.

עופר בנימין: וכאן מתגלעות בעצם הבעיות בהסכם החדש, לנו, העובדים שנשארים.

עופר בנימין: אז ככה, אנחנו הולכים להתחיל לעבוד במשמרות גמישות, משמרות גמישות שפרושות על כל היום עם יכולת הפעלה לפני ואחרי.

עופר בנימין: המשמרות בעצם יתחילו, יהיו כמה משמרות ביום משעה 5 עד 9, משעה 12 עד 3, אחרי זה בלילה כאשר יש לרשות אפשרות לקרוא לעובד שעה לפני המשמרת בהתראה קצרה ולהחזיק אותו.

אילן גילאון: איך זה היום?

חיים כץ: היום אתה בא בשעה 8, עובד כמה שעות.

עופר בנימין: היום קובעים לך סידור עבודה שבוע מראש, ואם רוצים לשנות צריכים לשאול את העובד.

חיים כץ: ואין שעות נוספות.

שלי יחימוביץ': לא. הם יעבדו שעות נוספות אבל הם לא יקבלו כסף לפי חישוב כאילו זה שעות נוספות.

חיים כץ: הם לא יעבדו שעות נוספות.

שלי יחימוביץ': זה מה שאני אומרת.

חיים כץ: הוא אומר, אנחנו נבוא, יקראו לנו מתי שצריך אותנו.

שלי יחימוביץ': הם יעבדו.

שלי יחימוביץ': שום עיתונאי לא יעזוב עבודה על כתבה בגלל שנגמרו לו השעות הנוספות.

שלי יחימוביץ': הם פשוט לא יקבלו כסף עבור השעות הנוספות.

עופר בנימין: אני אמשיך הלאה.

עופר בנימין: חוץ ממשמרות...

עופר בנימין: יש את המשמרות הגמישות ובעצם הבעייתיות שלהן היא בזה שאני לא יכול לסדר את השבוע שלי.

עופר בנימין: אני לא יודע מתי אני אתחיל את העבודה ומתי אני אסיים אותה.

עופר בנימין: מבחינתי.

עופר בנימין: ימים גמישים.

עופר בנימין: הימים שלנו.

עופר בנימין: אם היום הייתי עובד מראשון עד חמישי, ושישי שבת זה היה נתון לשיקול דעתי אם אני רוצה לעבוד או לא כתוספת לשכר, היום אני מחויב לעבוד.

עופר בנימין: השבוע שלי מתפרש, החמישה ימים שלי מתפרשים על כל השבוע.

עופר בנימין: ובעצם יחייבו אותי לעבוד בשישי שבת.

חיים כץ: הפכת להיות דתי.

עופר בנימין: אני לא הייתי דתי אבל אני רוצה להגיד לך שבמשך שנים לא עבדתי שישי שבת.

עופר בנימין: עכשיו אני חייב.

חיים כץ: אז עכשיו אתה דתי.

עופר בנימין: נו?

חיים כץ: בסדר.

חיים כץ: אז אתה לא תעבוד.

חיים כץ: לא יחייבו דתי לעבוד.

עופר בנימין: ומי כן יעבוד?

עופר בנימין: ומי כן יעבוד כל השישי שבת?

עופר בנימין: אלה שהם לא דתיים?

חיים כץ: מה אתה דואג?

חיים כץ: מה אתה דואג?

חיים כץ: תשמע, אין פרס על התנהגות טובה.

חיים כץ: המשחק הזה בין ועד והנהלה מתרחש כל הזמן.

חיים כץ: תחשוב אתה, למה לך אתה חושב אכפת יותר מאשר לו?

עופר בנימין: אני אכפת לי.

עופר בנימין: אני אגיד לך למה, כי הוא עוזב ואני נשאר.

חיים כץ: אריה שקד עוזב?

חיים כץ: עזוב.

חיים כץ: למה לך אכפת יותר מאשר לו?

חיים כץ: הוא משחק על המצפון שלו.

חיים כץ: בוא.

חיים כץ: תשמע, כשאתה נכנס למשא ומתן כל אחד צריך למתוח את החבל לכיוון שלו כמה שיותר אבל לדאוג שהוא לא ייקרע.

חיים כץ: פה אתה נכנס, אתה לא יודע, אתה יכול למתוח את החבל אבל שלא ייקרע.

חיים כץ: למה המצפון שלך עובד יותר מאשר המצפון שלו?

חיים כץ: לצורך העניין.

חיים כץ: אתה צריך ללמוד אויב.

שלי יחימוביץ': רגע.

שלי יחימוביץ': אריה גם לא יהיה בקול ישראל.

שלי יחימוביץ': הוא דואג לעצמו.

חיים כץ: אויב לא...

אריה שקד: מה אני אויב?

אריה שקד: בסדר.

קריאה: זה לא פייר להציג את זה כך.

חיים כץ: משכתי, בכוונה הקצנתי את הנקודה.

חיים כץ: אני אמרתי לכם, אני יושב עם ההנהלה.

חיים כץ: אתה יכול לשבת בפומבי, לא בפומבי.

חיים כץ: אני לא מתרגש.

קריאה: אתה רוצה שאני אענה במקומו?

קריאה: אין לי בעיה.

קריאה: הוא יעבוד דירוג דרגה והמנהל ישב בחוזה אישי.

קריאה: מה זה מה יהיה?

קריאה: באמת.

אילן גילאון: חבר'ה, למה אתם מקשים?

קריאה: החוזה האישי ירוויח פי שתיים, והוא ירוויח שליש מזה.

קריאה: זה ההבדל.

עופר בנימין: אני רוצה להגיד עוד כמה נקודות.

עופר בנימין: אז אמרנו משמרות גמישות, ימים גמישים, הפסקת עבודה לחצי שעה.

עופר בנימין: אני לא יודע.

עופר בנימין: תכל'ס אי אפשר לעשות את זה לעובדים שעובדים בחוץ.

עופר בנימין: זה בלתי אפשרי.

עופר בנימין: פיטורי התאמה שדיברנו על זה כבר.

חיים כץ: הפסקת עבודה למשך חצי שעה זה לפי החוק.

עופר בנימין: אולי זה מתאים לאנשים שעובדים בבניין ועובדים במזנון.

עופר בנימין: לאנשים כמוני שעובדים בחוץ עם צוותים בחוץ כשההפקה היא בחוץ.

חיים כץ: תעשה שעה הפסקה ותאריך את יום העבודה.

שלי יחימוביץ': זו לא בעיה.

חיים כץ: אף אחד לא ישלם לך על השעה.

עופר בנימין: עד עכשיו היתה לנו שעה הפסקה.

חיים כץ: אז תעשה שעה הפסקה.

חיים כץ: בוא, אתה צריך לבקש, אתה נלחם על דור ב' זה לגיטימי.

חיים כץ: לגיטימי.

חיים כץ: המעט שלוקחים לך בעקבות הרפורמה, אדוני, תעשה הפסקה בלי תשלום.

חיים כץ: לפי החוק חצי שעה.

חיים כץ: קבל חצי שעה.

גד בן יצחק: בטח.

גד בן יצחק: והסנדוויץ' שלו זה הוצאות עבודה, וזה כאילו שהשכר ברשות השידור...

חיים כץ: סלח לי אדוני.

גד בם יצחק: אסור שיהיו דברים עסקיים.

חיים כץ: סלח לי.

חיים כץ: דברים קטנים.

חיים כץ: ניגע בדברים גדולים.

חיים כץ: נלך הלאה.

חיים כץ: נוותר על דברים קטנים.

עופר בנימין: הדברים הגדולים מבחינתי זה הימים הגמישים שדרך אגב אין כזה דבר בערוצים האחרים, לא בערוץ 10 ולא בערוץ 2.

חיים כץ: נכון.

חיים כץ: זה דבר גדול.

חיים כץ: זה דבר גדול.

עופר בנימין: שעון נוכחות כבר דיברו עליו ויודעים.

עופר בנימין: יש את העניין של קידום שכר ומענקים שזה מותנה בהערכת מעביד.

חיים כץ: קידום שכר זה דרגות?

עופר בנימין: קידום שכר זה בשכר הכולל.

חיים כץ: זה קידום בדרגות.

עופר בנימין: בדיוק.

עופר בנימין: זה קידום של דרגות.

עופר בנימין: ביחד עם זה מצטרפים מענקים שזה הכול תלוי בהערכת המעביד.

עופר בנימין: כל הדברים האלה בעצם, שעון נוכחות, קידום בשכר ופיטורי ההתאמה זה סוג של פגיעה בחופש העיתונות.

חיים כץ: איפה זה עומד היום?

חיים כץ: איפה הכול הנושא הזה עומד?

עופר בנימין: חתמו על זה.

חיים כץ: הטכנאים לא חתמו, נכון?

חיים כץ: איפה עומד המצב שלכם?

צבי גרזון: אנחנו...

חיים כץ: לא אתה.

חיים כץ: הוא ידבר.

רן אפרתי: אל תסכסך בינינו.

רן אפרתי: באמת.

אילן גילאון: זה התפקיד שלו.

חיים כץ: אז אתה תדבר או הוא ידבר.

רן אפרתי: נעשה ברוטציה.

רן אפרתי: הוא ידבר ואני אוסיף.

חיים כץ: אני לא מכיר רוטציה בכנסת.

רן אפרתי: אצלנו זה לא חתום אמנם.

רן אפרתי: אצלנו קבעו שכולם יחתימו שעון נוכחות דרך אגב.

רן אפרתי: אנחנו דרשנו שגם יהיה לנו את האמצעי כי למעשה זה אותה מין עבודה.

רן אפרתי: כשיש עיתונאי יש טכנאי.

רן אפרתי: אז אי אפשר להפריד את העבודה שלהם משלנו ולא את העבודה שלנו משלהם.

חיים כץ: מה המרחק שלך...

רן אפרתי: המרחק שלנו די גדול.

חיים כץ: יש לך רשום על דף את כל הבעיות?

רן אפרתי: יש עוד ניסוחים.

רן אפרתי: בהסתדרות עוד צריך לשבת עליהם.

חיים כץ: אתה מסכים?

צבי גרזון: לא.

רן אפרתי: זה משותף.

חיים כץ: אתה לא מסכים איתו, הוא מסכים איתך.

צבי גרזון: לא. לא.

צבי גרזון: אני אומר את הדברים בצורה אחרת.

צבי גרזון: ההסתדרות זה עניין טכני עד שזה ייחתם.

חיים כץ: אתה הסגן שלו?

צבי גרזון: כן.

צבי גרזון: אני מנסח אחרת.

רן אפרתי: הוא טוען שאם ההסתדרות הגיעה להבנות שהרפורמה תגיע אז...

חיים כץ: הוא צודק אבל.

חיים כץ: הוא צודק.

חיים כץ: ידפקו לך על הראש.

חיים כץ: אם לא תלך לדבר ידפקו על הראש.

רן אפרתי: אז התפקיד שלך למנוע את זה.

חיים כץ: שלי?

רן אפרתי: כן.

רן אפרתי: אתה צריך לדאוג לזכויות העובדים.

חיים כץ: אני חושב שאני עושה את זה נאמנה.

חיים כץ: אין לי אצלי דור ב' ואין אצלי שכר מינימום.

רן אפרתי: אז בוא, תרים את הכפפה הזאת ותקרא להם לא לעשות את זה.

גד בן יצחק: למה ברשות השידור יש?

חיים כץ: מה אתה רוצה שאני אגיד לו?

חיים כץ: שהוועד חלש?

חיים כץ: זה מה שאתה רוצה שאני אגיד לו?

גד בן יצחק: בוא נראה למה.

גד בן יצחק: מכיוון שהאוצר...

חיים כץ: אבא שלי אמר לי פעם יש שני סוגים של אנשים.

חיים כץ: יש מפסידים ויש מצליחים.

חיים כץ: ברגע שאתה מסביר לי למה זה כך.

גד בן יצחק: אז תגיד את זה אחרת.

גד בן יצחק: אתה צודק.

חיים כץ: אם היית מצליח ולא היה, לא היית צריך להסביר.

גד בן יצחק: אז למה רק אותו?

גד בן יצחק: לפעמים בכל זאת יש מקום שאנחנו מכבדים אותו ומודים לו שנתן לנו את האפשרות לפתוח את הפה ובאים להסביר.

גד בן יצחק: אנשים לא באים להסביר.

גד בן יצחק: הם מסבירים רק בכנסת.

חיים כץ: טוב.

צבי גרזון: לי יש בקשה מהוועדה הזאת.

צבי גרזון: היות וכל הרפורמה בינתיים היא גם תקועה על שרטון, היא גם לא ברורה, לדעתי היא גם לקונית.

צבי גרזון: היא לא עושה צדק.

צבי גרזון: אני מבקש, עוד מעט ימונה מנהל חדש ברשות השידור.

צבי גרזון: יש לנו כבר יושב ראש.

צבי גרזון: אני מבקש לדחות את כל הרפורמה הזאת בחצי שנה.

צבי גרזון: באמת להתחיל לבדוק אותה ולעשות אותה בצורה אחרת.

אילן גילאון: אתה לא הבנת חביבי.

אילן גילאון: תראה, מה שאתם עושים.

שלי יחימוביץ': לא רק זה.

שלי יחימוביץ': לא רק זה.

שלי יחימוביץ': אלא שכמו ברפורמות אחרות, כמו עם הכיבוי אתם לא תקבלו גרוש עד שהרפורמה לא תיכנס לתוקף.

שלי יחימוביץ': קחו את זה בחשבון.

שלי יחימוביץ': זה האיום הרגיל הרי.

שלי יחימוביץ': זה הנשק.

צבי גרזון: עדיף לדחות את זה לעוד חצי שנה מאשר לצאת עם רפורמה לקונית שלא ברורה.

אילן גילאון: בואו תביאו שלושה דברים שאתם רוצים.

אילן גילאון: הנה מוטי פה.

אילן גילאון: אני יושב עליו.

גדי בן יצחק: שמי גדי בן יצחק.

גדי בן יצחק: אני יושב ראש ועד עיתונאים ברדיו.

גדי בן יצחק: לפני שאני אגיע לדברים הקטנים שאנחנו צריכים, אם מדברים על רפורמה, כמו חוק רשות שידור חדש, כמו הזדמנות פיננסית, אני רוצה להבהיר כמה דברים.

גדי בן יצחק: השאלות על הפנסיה הן במקום.

גדי בן יצחק: כל אלה שדיברו שכחו לשאול איזה חלק מההכנסה החודשית שניתנת ברשות השידור באמת הולכת לפנסיה.

גדי בן יצחק: במגזר שלי זה 42%.

חיים כץ: 42% יכול להיות עשרת אלפים שקל, 42% יכול להיות 4000 שקל.

גדי בן יצחק: רגע, רגע.

גדי בן יצחק: 42% פנסיוני משכר של חבר כנסת.

גדי בן יצחק: אני אתן לו פנסיה של מאה אחוז.

גדי בן יצחק: האם הוא יפגין או לא?

חיים כץ: הוא לא יפגין.

חיים כץ: 42% משכר של חבר כנסת זה בסדר גודל של 14 אלף שקל ברוטו.

חיים כץ: זה 14 אלף שקל ברוטו, פנסיה זה יפה מאוד.

גדי בן יצחק: אני אתן לך את המספרים.

בן יצחק: לא. לא.

בן יצחק: אני אסביר לך.

בן יצחק: אם אתה עיתונאי מבין אני אסביר לך שחבר כנסת יכול לחסוך לפנסיה  כמו כל אזרח רגיל עד פעמיים השכר הממוצע במשק.

בן יצחק: זה 16 אלף שקל.

בן יצחק: מעל 16 אלף שקל הוא לא יכול לחסוך לפנסיה ולא משנה כמה הוא מרוויח.

גדי בן יצחק: פרט לוותיקים שהספיקו יותר.

חיים כץ: לוותיקים יש פנסיה תקציבית.

חיים כץ: הם אינם.

חיים כץ: עזוב אותי מהוותיקים.

גדי בן יצחק: ולמה אין תקציבית?

גדי בן יצחק: בסדר.

גדי בן יצחק: יפה.

גדי בן יצחק: עכשיו יש גם עניינים אחרים.

גדי בן יצחק: עיני לא צרה באף אחד.

גדי בן יצחק: ברוך השם אני עיתונאי, ואני בחרתי את זה ואני מאושר שעבדתי ברשות השידור.

גדי בן יצחק: לאחרונה זה קשה.

גדי בן יצחק: לכן באתי לפה.

גדי בן יצחק: באמת אין לי טענות.

גדי בן יצחק: אבל צריכים לשים את הדברים בפרופורציה.

גדי בן יצחק: כשאנחנו מדברים על עיתונאים שהם עדיין בהשלמת שכר ברשות השידור והם נכללים ברשימת הפוטנציאל של יציאה לפנסיה, שאני אקרא בעיתון שהוא קיבל פנסיה של מאה אחוז שכר, לא יגידו כמה על כל אחד מאיתנו.

גדי בן יצחק: זה נורא.

גדי בן יצחק: הטופ שבעיתונאים שצריכים  להתקרב לפנסיה, רשימה של מה שנקרא 180 התקציבים, הם נבחרו משום שרובם יגיעו אולי למטה, הם מגרדים את השכר הממוצע במשק.

גדי בן יצחק: 6500 שקל עד 7000 שקל.

גדי בן יצחק: זו הפנסיה של רשות השידור אחרי 40 שנות עבודה.

גדי בן יצחק: לא הממוצע.

גדי בן יצחק: השכיח.

גדי בן יצחק: יש 4 מנהלים שיקבלו עשרת אלפים שקל.

גדי בן יצחק: איך זה נראה?

גדי בן יצחק: מה הפנסיה של נקדימון רוגל?

רן אפרתי: הרפורמה התחילה עם ההגדלה.

חיים כץ: תגידו כל מי שרוצה ללכת הביתה.

חיים כץ: אני עשיתי את זה.

גדי בן יצחק: אגב רצינו.

גדי בן יצחק: האוצר לא נותן לנו 3 שנים.

חיים כץ: לא הבנת.

חיים כץ: לא הבנת.

חיים כץ: בגלל זה אתה עובד ברדיו בטח.

חיים כץ: אני עוד לא אמרתי כלום, אתה עונה ושואל.

חיים כץ: תעשה מבצע שאני עשיתי אותו.

חיים כץ: אתה אומר כל מי שרוצה  ולא מעניין אותי התפקיד שלו, אם הוא עומד בגיל והוא רוצה ללכת הביתה בתנאים האלה, הולך הביתה.

חיים כץ: כמה אנשים לדעתך ירצו לעשות את זה?

גדי בן יצחק: כחצי מאלה שבאמת צריכים ללכת.

חיים כץ: זאת אומרת 350 איש.

גדי בן יצחק: 350 איש מכל רשות השידור כן.

גדי בן יצחק: בתנאים שהשגנו, כי אלה באמת תנאים שהם מעל הממוצע במשק.

חיים כץ: זאת אומרת אתה אומר ש-400 איש ילכו הביתה?

גדי בן יצחק: להערכתי אבל מי אני שאני אגיד.

גדי בן יצחק: אתה יודע למי ניתנה הנבואה.

חיים כץ: אני עשיתי את זה במבצע.

חיים כץ: הלכו 1400 איש.

גדי בן יצחק: בתנאים שאתה קיבלת.

חיים כץ: הם היו פחות טובים משלך.

חיים כץ: פחות טובים.

חיים כץ: הבסיס היה  הרבה יותר גבוה אבל התנאים הרבה יותר נמוכים.

חיים כץ: אין צבירה עתידית, אין פנסיה תקציבית שתי דרגות.

גדי בן יצחק: למה האוצר הסכים?

גדי בן יצחק: הרי של מי, בוא נגיד, החטא המקורי?

גדי בן יצחק: לא אגיד הפשע המקורי.

גדי בן יצחק: אנחנו היינו הראשונים במשק שהתחלנו עם פנסיה צוברת לפני שהם ידעו איך אוכלים את זה.

גדי בן יצחק: מי שעזר לנו לעיתונאים לנהל משא ומתן עם האוצר זה היה יוסי קוצ'יק שמודה ואומר, אני עשיתי את העוול הזה ואני רוצה לתקן אותו.

גדי בן יצחק: האוצר הלך קצת לקראתו.

גדי בן יצחק: אבל זה, זה לא אומר.

גדי בן יצחק: רשות שידור בלי מבנה, כי עדיין אין לנו מבנה, בלי לדעת מה הוא ישדר, צריך להגיד כן אדוני לאוצר שהוא קבע.

חיים כץ: ברשותך אני יכול לשאול משהו את ההנהלה.

חיים כץ: למה אתם לא נותנים או אולי אתם כן נותנים, כל מי שרוצה שילך הביתה?

גדי בן יצחק: כי האוצר לא נותן להם.

חיים כץ: אין אוצר.

חיים כץ: למה אתם כהנהלה, כל אחד שילך אתם תביאו חדש.

חיים כץ: שמע, דור המחר יותר טוב מהדור שלנו.

חיים כץ: הילדים שלנו יותר טובים מאיתנו.

חיים כץ: למה אתה לא פותר את הבעיה?

חיים כץ: יש לך 400 או 500 איש שרוצים ללכת הביתה, תן להם ללכת הביתה.

חיים כץ: הוצאת  500 איש מהמשחק.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: יש כאלה ששומרים עליהם?

חיים כץ: קודם כל תפתור את הבעיה.

חיים כץ: אתה יודע יש כלל גדול בתורה שאומר, זה נהנה וזה לא חסר.

חיים כץ: תן להם ללכת הביתה, תפתור את הבעיה.

חיים כץ: לא תהיה בעיה.

חיים כץ: אחר כך תלך לועד הם הורדות שכר.

קריאה: רוצים להחזיק אותם בני ערובה.

אריה שקד: כבוד היושב ראש המשא ומתן, צריך לקרוא את האמת, זה עם האוצר.

אריה שקד: האוצר מחזיק אותנו בשיטות מאוד מעניינות.

חיים כץ: שמע אתה צריך לבוא לאוצר ולהגיד לו, אתה רוצה להוציא כמות של אנשים או שאתה רוצה לתת לי כסף?

חיים כץ: אם אתה רוצה לתת לי כסף אני אוציא 500 איש.

חיים כץ: ואני אוציא את מי שאני רוצה בתנאים האלה.

חיים כץ: ואם אתה רוצה לתת לי כמות של אנשים ורוצה להבריא את רשות השידור, אלה ילכו.

חיים כץ: אז יכול להיות שהם ילכו יותר יקרים, אבל ברגע שהם ילכו יהיה לך יותר זול להעסיק אחרים.

חיים כץ: אתה תסדר את המאזן שלך.

חיים כץ: זה נכון שאותו אחד במקום שיעלה מיליון שקל הוא יעלה מיליון ו-400 אלף שקל, אולי אתה יכול להוציא שניים, אבל אחר כך בעלויות השוטפות פר שנה, בוא תראה, תבדוק כמה אתה מרוויח על זה שהלך במיליון 400 אלף שקל.

חיים כץ: תראה כמה אתה מרוויח עליו פר שנה.

חיים כץ: אתה מאזן את העניין שלך.

חיים כץ: ואתה עושה חיים קלים לוועדים.

חיים כץ: הם לא צריכים  לפטר אף אחד.

חיים כץ: תשמע, אתה יודע מה אני אומר לך?

חיים כץ: אני אמרתי, עשיתי את המבצע הזה.

חיים כץ: היו כאלה התחננו לצאת.

חיים כץ: אמרתי להם לא.

חיים כץ: אני הייתי מת שהם יצאו.

חיים כץ: אתה תופתע שיש אנשים שרוצים לצאת אבל אם יגידו להם לצאת הם יגידו לא.

חיים כץ: וראיתי את הרשימה את מי רוצים להוציא.

חיים כץ: היו שמה, אמרתי, אוקיי.

חיים כץ: מי שרוצה ילך.

חיים כץ: להערכתי 20% או 25% ממי שההנהלה רצתה להוציא נרשמו ברשימה הראשונה.

חיים כץ: אמרתי להם, אתם לא הולכים.

חיים כץ: אמרו לי מה?

חיים כץ: והתחננו, והתחננו.

חיים כץ: ואחר כך עשיתי להם טובה שנתתי להם ללכת הביתה.

חיים כץ: טובה.

חיים כץ: שמהרגע הראשון ההנהלה הייתה מוחאת להם כפיים אם הם היו הולכים.

חיים כץ: עשיתי להם טובה.

חיים כץ: תבואו, תגידו, מי רוצה ללכת הביתה, ילך.

חיים כץ: 500 איש הלכו הביתה, נפתרה לך שלושת רבעי בעיה.

אריה שקד: אבל יש בעיה אחת זה שכר מינימום.

חיים כץ: מהאוצר?

חיים כץ: כמה הוא נתן לך תקציב לזה?

אריה שקד: 90 מיליון שקל.

אריה שקד: ברגע שאנחנו לא מקבלים עוד כסף מהאוצר,

קריאה: האוצר מנהל את העניינים.

חיים כץ: אז תוציא עוד בן אדם.

חיים כץ: האוצר מנהל את העניינים, זה נכון.

חיים כץ: לא רק את זה, את הכול.

קריאת ביניים: ראינו מה התנהל בצפון.

חיים כץ: עזוב, את הצפון, את הכול.

חיים כץ: הצפון זה סימפטום קטן.

קריאה: הרפורמה הזאת תהיה בדיוק כמו שהיה בצפון.

קריאה: בדיוק מה שקרה עם שירותי הכבאות זה הגורל שלנו.

חיים כץ: זה בכל המקומות במשק.

אריה שקד: להוציא 300 או 400 אנשים צריך 300 או 400 מיליון שקל.

חיים כץ: אוקיי.

חיים כץ: האוצר מוכן לשלם על פרישת עובדים.

חיים כץ: הוא לא מוכן להשקיע שום דבר.

חיים כץ: על פרישת עובדים יש לו יד רחבה.

חיים כץ: אתה לא מבין כמה.

חיים כץ: אני הייתי שם הרבה לפניך.

חיים כץ: אני עברתי משנת 87 מהמשבר.

חיים כץ: לי אף אחד לא יכול לספר.

חיים כץ: אני ישבתי בבית של האוצר, אצל בייגה, שתיתי את המרקים של תמה, הייתי אצל רבין, תאמין לי, ראיתי את חיים יבין שגר דלת מולו והייתי צריך להיכנס שלא יראו.

חיים כץ: הייתי שם.

חיים כץ: תאמין לי שהייתי שם.

חיים כץ: האוצר על תשלומים לפרישות הוא מוכן לשלם.

חיים כץ: הוא לא מוכן לשלם אתה יודע על השבחה, על קורסים, על פיתוח.

חיים כץ: זה לא.

חיים כץ: זה אין.

חיים כץ: אבל על הוצאת עובדים?

חיים כץ: הם מבינים.

חיים כץ: תבוא אליו.

חיים כץ: אתה יודע איך הוא מרוויח?

שלי יחימוביץ': על פנסיות עשרים ומשהו מיליון שקלים.

חיים כץ: הוא מוכן.

חיים כץ: תלך לאוצר הוא מוכן.

חיים כץ: תוציא את כל מי שרוצה לצאת.

חיים כץ: אתה תופתע כמה כאלה, אם לא פרסמת את הרשימות מאלה שאתה רוצה שהם יצאו, יצאו לך בכיף.

חיים כץ: יגידו לך תודה רבה.

חיים כץ: את אלה שרצית להוציא ולא הסכימו.

קריאת ביניים: זה יפנה עודף תקציבי ברשות השידור.

חיים כץ: טוב, סליחה שעצרתי אותך.

חיים כץ: תמשיך.

גד בן יצחק: אתה עצרת אותי ואני מודה לך כי שאלת שאלות לעניין.

גד בן יצחק: לא באנו סתם לועדת העבודה.

אילן גילאון: זה מה שקורה.

גד בן יצחק: אחרי שדיברנו על כל זה, יש להגיד שאחד הדברים הקשים במשא ומתן שהיה לעיתונאים למרות שחתמנו על ההסכם זה עוד לא נשלם.

גד בן יצחק: לגמרי לא נשלם.

גד בן יצחק: ממש לא.

גד בן יצחק: העניין זה לדון עם האוצר ולאוצר יש עניין אחד.

גד בן יצחק: לא בשידור כי שידור זה להוציא כסף.

גד בן יצחק: וכסף זה באוויר, זה לא יצרני.

גד בן יצחק: והשיטות שלהם...

גד בן יצחק: אני צריך לדון עם האוצר.

גד בן יצחק: יש עניין אחד.

גד בן יצחק: לא בשידור.

גד בן יצחק: בשידור זה להוציא כסף והכסף הוא, באוויר.

גד בן יצחק: זה לא יצרני.

גד בן יצחק: והשיטות שלהם.

גד בן יצחק: עד היום, אני לא יודע, יש תביעות לאוצר.

גד בן יצחק: הם הביאו אנשים לבכי ולפחד, מה יקרה שיבקשו מהם שהם יחזירו כסף של שלושים שנה.

גד בן יצחק: רגע, עד היום לא קיבלנו את זה.

גד בן יצחק: אנחנו חתמנו.

גד בן יצחק: שמעת קודם.

גד בן יצחק: לא קיבלנו.

גד בן יצחק: לא ברור.

גד בן יצחק: אין לי נייר.

גד בן יצחק: אין לי משהו כתוב בעיפרון על נייר של פירמה שממנו אני אוכל להבין שיש משהו.

גד בן יצחק: לא. כלום.

גד בן יצחק: כל דבר שאני אבקש יגידו שיש ענייני רוחב.

גד בן יצחק: מותר לך גם כן.

גד בן יצחק: כמה מפעלים עובדים כמו רשות השידור?

גד בן יצחק: לא. מחריגים אותנו?

גד בן יצחק: חבל ששלי לא פה.

גד בן יצחק: מתישהו מחריגים אותנו.

גד בן יצחק: יתנו לי עובדים בשכר כולל.

גד בן יצחק: שכחו דבר קטן אחד בהסכם, בגלל זה אולי עוד לא גמרו בין היתר.

גד בן יצחק: תגיד לי כמה יעבוד העובד הזה הכולל?

גד בן יצחק: כמה שנכנס?

גד בן יצחק: מיצית?

גד בן יצחק: מלחמה?

חיים כץ: אין דבר כזה שיעבדו...

גד בן יצחק: אבל אמרת הוועד הוא חלש ולכן בואו נראה כמה פעמים נגיע לשלי והאם זאת כוונת המחוקק?

גד בן יצחק: והאם זאת כוונת המשורר?

גד בן יצחק: שנגיע כל יום לפה לבית הדין?

גד בן יצחק: צריך לעשות איזה משהו שאפשר לחיות איתו.

חיים כץ: אם זה היה בית דין הסכסוך הזה היה נגמר.

גד בן יצחק: כן.

גד בן יצחק: בית הדין אמר לפני 30 שנה הסכמים שאני חתום עליהם ביחד עם ההנהלה, הצד השני טרפה, אני נבלה.

גד בן יצחק: אמרו לא רוצים לראות את זה.

גד בן יצחק: 30 שנה לא הצלחנו להוציא משהו יותר טוב.

גד בן יצחק: בגלל זה הלכנו לרפורמה.

גד בן יצחק: באמת צריך להבריא את רשות השידור.

גד בן יצחק: הויכוח הוא על איך עושים את זה.

גד בן יצחק: ואיך אני יכול לחתום על הסכם כאשר אני לא יודע מה עדיף.

גד בן יצחק: לא ראיתי את החוק.

גד בן יצחק: באמצע המשא ומתן שלי לקחו חוק אחד.

גד בן יצחק: לא חשוב אם הסכמתי או לא הסכמתי.

גד בן יצחק: מי אני?

גד בן יצחק: והביאו לי חוק אחר ואתם בעניין הזה, אני לא יודע אם הסכמתם עליו.

גד בן יצחק: אמר האוצר פה בוועדה אחרת, זה נראה אותו שולחן.

חיים כץ: אמרת זה הדבר המשותף היחידי.

חיים כץ: פה האוצר לא מרשה לעצמו בוועדה הזאת להגיד את מה שהוא רגיל להגיד.

חיים כץ: פה יש לו יראת כבוד לוועדה.

חיים כץ: הוא לא בא אם הוא לא מוכן.

חיים כץ: הוא היה.

חיים כץ: הוא היה פה.

חיים כץ: הוא היה בא לפעמים לא מוכן.

חיים כץ: עכשיו אם הוא לא יורד לפרטים, למספרים הוא לא בא לפה.

גד בן יצחק: כמה כסף האוצר מוכן לתת לרשות השידור.

גד בן יצחק: 250 מיליון שקל הוא נותן כהלוואה.

גד בן יצחק: 5% אחוז ריבית.

חיים כץ: על פרישת עובדים הוא ייתן גם 600 מיליון שקל.

גד בן יצחק: הלוואי.

חיים כץ: על פרישת עובדים הוא ייתן גם 600 מיליון שקל.

גד בן יצחק: הוא לא רוצה.

גד בן יצחק: תשאל את ההנהלה כאן.

חיים כץ: אני לא צריך לשאול אותם.

חיים כץ: אני מכיר את האוצר יותר טוב מאשר הם.

חיים כץ: לפיתוח רשות השידור זה מיליונים.

חיים כץ: לפרישת עובדים ייתן לך 700 מיליון שקל.

חיים כץ: קודם כל תשלח הביתה 600 איש ואז העלויות השנתיות שלך ירדו בצורה דרמטית.

חיים כץ: בצורה דרמטית.

חיים כץ: את מה שאתה מקבל, הלוא הוא לא ייתן לך מיליון.

חיים כץ: תנתב את זה למה שאתה צריך.

חיים כץ: הרווח הגדול שלך שאתה שולח אנשים יקרים הביתה ואנשים שבחלקם אתה כבר לא צריך.

חיים כץ: זה הרווח הגדול.

חיים כץ: את השאר תפעיל את המערכת כמו שצריך.

גד בן יצחק: בחלקם.

חיים כץ: בחלקם.

גד בן יצחק: רשות השידור לא תתפקד עם 700 אנשים פחות.

חיים כץ: בסדר אבל הוא יקלוט ב-3850 אפילו דור א'.

גד בן יצחק: האוצר ייתן 250 מיליון שקל הלוואה בתנאים שאמרתי.

גד בן יצחק: 90 מיליון זה מענק.

גד בן יצחק: גם זה לא ראינו.

גד בן יצחק: ראינו רק מכתב, לא מתוקצב לשנה הבאה.

גד בן יצחק: ראינו רק מכתב מהרשות שהיא שמעה מהאוצר שאלה הם התנאים.

גד בן יצחק: כל הכסף הזה תנאי, חיים בבקשה תקשיב, כל הכסף הזה שדיברתי עליו עכשיו, בהתחלה חשבנו הנה יש התחלה, פרט 350 מיליון שקל שהציבור צריך להוציא, הוא מותנה בזה שלא ייכנס עובד אחד במקום עובד ותיק.

גד בן יצחק: יש להם קנס על כל דבר.

גד בן יצחק: זה הסכם שאני אמור לחתום עליו ואיכשהו חתמתי עליו, מה שנקרא לבלוע צפרדע.

גד בן יצחק: חתמתי.

גד בן יצחק: יש הצעות שאסור לסרב להן.

חיים כץ: בסדר.

חיים כץ: היתה החלטה שלא ייכנס אף עובד.

חיים כץ: אז אל תקלוט עובדים.

גד בן יצחק: עכשיו אני באת למישהו שמבין אותי.

גד בן יצחק: בטח.

גד בן יצחק: הוא לא יקבל אותי.

גד בן יצחק: יש לו כבר דלת מסתובבת.

גד בן יצחק: שמענו.

גד בן יצחק: 5 שנים עוצרים דרגות, חלקי משרה, זה היה שליש, עלה לחצי.

גד בן יצחק: אין בעיה.

גד בן יצחק: בואו נחליף אותם כל יומיים.

גד בן יצחק: בואו נתאים, וכאלה.

גד בן יצחק: תקרא את ההסכם ששמנו לך על השולחן.

גד בן יצחק: עובדים עונתיים, עובדים לפי הזמנה, עובדים לפי זמרה.

גד בן יצחק: באמת, לא צריך עובדים.

גד בן יצחק: כל יום הוא ייקח מישהו.

גד בן יצחק: וזה נקרא הסכם קיבוצי ברשות ממלכתית?

גד בן יצחק: עכשיו אני צריך להסכים כי העובדים הם רעים.

גד בן יצחק: עשית יופי של הסכמה כספית.

גד בן יצחק: כי מי שמבין, מי דאג שיהיו 13 ועדים ברשות השידור?

גד בן יצחק: מה?

גד בן יצחק: אנחנו התפרקנו?

חיים כץ: למה חתמת על זה?

חיים כץ: למה אתם לא עושים ועד אחד?

צבי גרזון: למה חתמת על זה דני?

חיים כץ: אתם צריכים להיכנס כמו בוותיקן.

צבי גרזון: אם זה  כל כך רע, למה חתמת על זה?

חיים כץ: לבחור אפיפיור עם ועד אחת, עם מזכירות מצומצמת.

גד בן יצחק: יש 3 איגודים, או 4 איגודים.

גד בן יצחק: איך תעשה את זה?

חיים כץ: אין ברירה, אני בא משם.

גד בן יצחק: אה, יפה.

חיים כץ: ועד אחד.

גד בן יצחק: אז תוסיף את העיתונאים שהם בכלל לא בהסתדרות.

גד בן יצחק: ההסתדרות תגיד אין שום בעיה, אתה רוצה להיות בפנים.

חיים כץ: אתה לא מבין כמה זה יעזור לכם ועד אחד.

גד בן יצחק: אני מבין.

גד בן יצחק: אני לא יכול לגרום לזה לקרות.

גד בן יצחק: הייתי רוצה.

עופר בנימין: אנחנו מסכימים איתך.

עופר בנימין: זה מה שאנחנו היינו רוצים, הסכם אחד לכולם.

ענת עוזרי: יש 13 ועדים.

ענת עוזרי: כל אחד מושך לאן שהוא רוצה.

עופר בנימין: פשוט וברור.

חיים כץ: אי אפשר.

חיים כץ: אי אפשר לעשות הסכם כזה.

ענת עוזרי: יכלו לעשות הסכם.

ענת עוזרי: זה בגלל האיגוד שקיים הסכם כזה.

גד בן יצחק: למה הם לא מנהלים משא ומתן עם כולנו ביחד?

גד בן יצחק: הרי מה?

גד בן יצחק: אני חייבתי אותם?

חיים כץ: אי אפשר.

חיים כץ: למה הבעיה שלך היא בעיה שונה.

חיים כץ: אתה רוצה את זה, ההוא רוצה את זה.

חיים כץ: אי אפשר.

גד בן יצחק: אמרת ועד אחד.

גד בן יצחק: אם זה ועד אחד מה עשית?

חיים כץ: אם זה ועד אחד , יש קודקוד אחד שהוא מנהל עבור כולם את המשא ומתן.

חיים כץ: הוא מנהל משא ומתן עבור מדורגי המחקר, הוא מנהל את המשא ומתן עבור הטכנאים, הוא מנהל את המשא ומתן עבור העיתונאים, עבור בעלי דרגת מח"ר.

חיים כץ: הוא עושה למען אותו ועד.

חיים כץ: הוא יודע איפה הוא מוותר.

חיים כץ: הוא יוותר לזה קצת, להוא קצת.

חיים כץ: הוא יצור קו מנחה להצמדות של סקטורים.

חיים כץ: הוא יעשה ועד אחד עם רמת שכר גבוהה, עם רכיבים פנסיונים, יקנה רכיבים לא פנסיונים, יכניס אותם לפנסיה.

חיים כץ: ועד אחד יעשה סדר.

חיים כץ: זה יהיה עולם אחר.

גד בן יצחק: אנחנו בעד.

חיים כץ: לא משנה.

חיים כץ: יעשה סדר.

חיים כץ: הרפורמה שלכם צריכה להיות קודם כל הוצאת העובדים לפרישה בתשלום האוצר.

חיים כץ: אני שעשיתי את זה, אני מימנתי את זה.

חיים כץ: אני לקחתי את הכסף ששילמנו לעובדים, זה היה משכנתא על העובדים שנשארו.

חיים כץ: העובדים שנשארו מימנו.

חיים כץ: לא קיבלנו מהאוצר כלום.

חיים כץ: זה היה בשנת 87.

חיים כץ: הממשלה החליטה אז קיבלנו.

חיים כץ: אבל אני אמרתי המפעל הוא שלי.

חיים כץ: כמו שההוא בוועד אמר, המפעל הוא שלי, ההוא מההנהלה ילך.

חיים כץ: מינו אותו למשך שנתיים, שלוש, או ארבע שנים או חמש שנים, אחרי זה הוא ילך.

חיים כץ: המפעל הוא שלי.

חיים כץ: יותר חשוב לי המפעל מאשר ההוא מההנהלה.

חיים כץ: בסדר, אני מכיר את זה.

חיים כץ: עכשיו אם המפעל הוא שלי, מי שלא עובד אין לו מקום אצלי.

חיים כץ: אני מחתים שעות.

חיים כץ: אני שהייתי פטור מהדפסת שעות בתור סמנכ"ל, אבל הייתי מגיע בבוקר, תק, מדפיס שעון.

חיים כץ: שיראו.

חיים כץ: שום דבר.

חיים כץ: אני לא מתבייש בכלום.

חיים כץ: אין לי מה להסתיר.

חיים כץ: מדפיס שעון.

חיים כץ: גומר בתל אביב, למחרת בבוקר מדווח הייתי פה ופה, חמש, שש שעות.

חיים כץ: בסדר.

חיים כץ: אבל איך שאני במפעל, מדפיס שעון.

חיים כץ: ודואג שגם חברי ההנהלה ידפיסו שעון.

חיים כץ: גם הסמנכ"לים שידפיסו שעון.

חיים כץ: נאה דורש נאה מקיים.

חיים כץ: שידפיסו שעון.

ענת עוזרי: 58% מהעובדים ברשות השידור אחרי הרפורמה עומדים לא להדפיס שעון.

חיים כץ: אז זה לא בסדר.

ענת עוזרי: זה לא בסדר, זה גרוע.

ענת עוזרי: תגיד להם, הם לא ירצו.

חיים כץ: זה לא בסדר.

צבי גרזון: אנשים שעובדים  יחד באותו חדר, אחד יחתים שעון ואחד לא יחתים שעון.

ענת עוזרי: כולם יחתמו ב-SMS מהבית.

גד בן יצחק: כולם יחתמו.

חיים כץ: ככה צריך להיות.

חיים כץ: אם אנחנו אנשים ישרים אנחנו מחתימים שעון.

צבי גרזון: לא. לאחד זה יהיה רלוונטי, ולשני זו תהיה חתימה בעלמא.

ענת עוזרי: יש אנשים שעובדים בתוך הבניין, הם יחתמו פעמיים.

ענת עוזרי: יש מי שיוצא החוצה.

חיים כץ: אם הוא עובד בירושלים והוא גר בתל אביב, והוא  יצא לעבודה בתל אביב, תדווח.

חיים כץ: תדווח, הייתי פה, הייתי שם.

חיים כץ: לא ייגרע ממנו כלום אם הוא ידווח.

ענת עוזרי: אני לא מדברת על המקרה הזה.

ענת עוזרי: אני מדברת על מקרים אחרים.

ענת עוזרי: אנחנו עובדים בטלוויזיה.

ענת עוזרי: ברוממה חלקם, 58% מהם לא נוהגים להחתים שעון.

ענת עוזרי: הם יושבים באולפן.

חיים כץ: זה לא בסדר.

ענת עוזרי: הם עושים את השידור של מבט.

אילן גילאון: חבר'ה מה שעולה מהדברים האלה...

חיים כץ: מה אתם מצפים מאיתנו?

גד בן יצחק: בין היתר, הוא היה מולי, ומאחורי הגב שלי 4 שנים.

גד בן יצחק: אנשים לא יודעים ברשות השידור מה העתיד שלהם.

גד בן יצחק: שמעת, 40 ומשהו אחוז של האנשים ברשות השידור צריכים ללכת הביתה.

גד בן יצחק: הם עובדים כך מעל 4 שנים.

גד בן יצחק: מעל 15 שנים אין תקציב.

גד בן יצחק: אתה רוצה ממנהל, אפילו קטן, שיתכנן עתיד כאשר הוא לא יודע מה התקציב שלו, מה ההוצאות שלו ומה ההכנסות שלו?

גד בן יצחק: איפה האוצר?

גד בן יצחק: אתה מבין בהם.

גד בן יצחק: איפה הם?

אילן גילאון: גדי, תשימו לב מה אתם רוצים.

גד בן יצחק: איתנות פיננסית.

חיים כץ: איזה ועד אתה?

יצחק שבו: אני יושב ראש ועד משולב.

יצחק שבו: הדירוג הכי נמוך ברשות השידור.

יצחק שבו: אני מדבר על העניין הזה של הדרישה של העובדים.

יצחק שבו: אתה הפנית את מבטך רק להנהלה, ואני חושב  שפה יש עוד אלמנטים.

יצחק שבו: אני באופן אישי במהלך השנה האחרונה או אפילו במשך זמן יותר ארוך מזה, הקמנו ועדות לדבר על ליבם של חברי כנסת.

יצחק שבו: אתה שואל מה אתם מצפים מאיתנו?

חיים כץ: חברי הכנסת?

יצחק שבו: חברי הכנסת.

חיים כץ: במה הם יכולים לעזור?

יצחק שבו: חברים שלי בוועדה, מה אנחנו מצפים מחברי הכנסת?

יצחק שבו: איזה עזרה אנחנו מבקשים מהם?

יצחק שבו: הסכם הפרישה נחתם.

אילן גילאון: זה לא יוצר שום בעיה בוועדה.

יצחק שבו: אם תיתן לי דקה ברצף אני אומר כמה דברים.

יצחק שבו: אלה דברים חשובים.

יצחק שבו: אני כבר אז בכמה וועדות העליתי את העניין הזה שצריך להפריד בין הדבר הזה של הפרישה שעל זה כבר חתמו לבין שאר הדברים שזה המבנה והשכר וכולי.

יצחק שבו: ברגע שההסכם כבר חתום צריך כבר להתחיל להפריש את העובדים החוצה.

יצחק שבו: באו בטענות להנהלה מדוע רוב הכסף הולך למשכורות ולא לשיפור דברים אחרים כי בסופו של דבר התפקיד של רשות השידור זה לשדר.

יצחק שבו: ואני אמרתי אז, יש הסכם, תתחילו להפריש את העובדים.

יצחק שבו: ברגע שהעובדים פונים אלי, אני גם עובד במחלקת שכר, מתקשרים אלי האנשים בגילאים המתאימים שרוצים ומתעניינים בפרישה,

חיים כץ: למה לדעתך ירצו ללכת אם יציעו פרישה?

יצחק שבו: המון.

חיים כץ: מה זה המון?

יצחק שבו: ברגע שתציע פרישה מרצון לפחות 300 או 350 יפרשו ככה בהינף יד.

יצחק שבו: אם לא יותר.

יצחק שבו: אם לא יותר.

יצחק שבו: הטענה של האוצר היתה, ופה לא קיבלנו עזרה מאף אחד, שהאוצר רוצה לבצע את כל העסקה בחבילה אחת.

יצחק שבו: שכל הוועדים יחתמו על כל הסכם כולל הפיצויים, כולל השכר, כולל הכול.

יצחק שבו: רפורמה ברשות השידור זה לא דבר שעושים אותו בהינף יד.

יצחק שבו: זה לעשות היסטוריה.

יצחק שבו: זה דבר גדול.

יצחק שבו: אז עושים את זה בשלבים.

יצחק שבו: שלב אחד סיימנו.

יצחק שבו: חתמנו, כולם מסכימים.

יצחק שבו: למה לא להתחיל להפריש את העובדים?

יצחק שבו: ואז הכסף יתפנה מהפרישה כמו שאתה אומר, יתפנה לשידורים, יתפנה לדברים אחרים.

יצחק שבו: גם עכשיו, כאשר הדברים לא גמורים עד הסוף, אמנם אנחנו ברוב הדברים פחות או יותר סגורים אבל יש עוד על מה לדבר ויש עוד דברים שהם לא סגורים לגמרי.

יצחק שבו: גם העיתונאים, כפי שאני הבנתי, חתמו על הסכם טיוטה.

יצחק שבו: טיוטה זה לא טאבו.

יצחק שבו: טיוטה גם אפשר מחר לקרוע ולזרוק.

יצחק שבו: לכן צריך להתחיל להפריש עובדים.

אילן גילאון: אנחנו רוצים והם רוצים.

יצחק שבו: אם אתם יכולים להפעיל את כובד משקלכם על האוצר כדי שהתהליך של הפרשת העובדים יתחיל ממחר בבוקר?

קריאת ביניים: בוא תצא בקריאה חיים.

חיים כץ: אני אדבר עם אודי ניסן ואילן לוי.

חיים כץ: אני אדבר איתם.

חיים כץ: צריך להתחיל להוציא את אלה שרוצים לצאת, את אלה שההנהלה מעוניינת להוציא אותם והעובדים מצידם רוצים לצאת וללכת הביתה.

חיים כץ: אם לא תפרסמו רשימות, אל תפרסמו רשימות שאתם רוצים שהם יצאו.

יצחק שבו: האוצר, האוצר לא נותן את המימון למטרה הזאת.

חיים כץ: אם ההנהלה לא תפרסם רשימות והיא תגיד שיש מבצע שבו להנהלה תהיה זכות וטו.

קריאה: אנחנו נביא את השמות.

קריאה: מה הבעיה?

חיים כץ: זה יהיה מי שרוצה, לא מה שאתה רוצה.

חיים כץ: יש אנשים שאתה לא יודע שהם רוצים לצאת.

חיים כץ: ואנשי ההנהלה יבואו לאוצר ויגידו לאוצר, יש אנשים שאנחנו מנסים להתפטר מהם כבר למעלה מארבע וחמש שנים כי התרומה שלהם היא אפס.

חיים כץ: יש הזדמנות בלתי חוזרת להוציא אותם מרשות השידור.

חיים כץ: תוציאו אותם, זה יעזור, האוצר אז בוודאי ייתן.

גד בן יצחק: אנחנו יודעים מה זה כשהאוצר בפנים.

גד בן יצחק: כבר כולנו יודעים מה הצבע של כל אחד.

קריאה: אנחנו פונים אליך חיים שאתה תעזור לנו בעניין הזה.

חיים כץ: אני לא בייבי סיטר שלכם.

שלי יחימוביץ': קודם כל חבר'ה אני מתנצלת שעלי לעזוב.

שלי יחימוביץ': יש לי דיון במקביל בוועדת הכספים.

חיים כץ: מדובר על פנסיה צוברת, לא תקציבית.

חיים כץ: הלוואי שתוכלו לעמוד בזה.

חיים כץ: אני מאחל לכם שתוכלו לעמוד בזה.

אילן גילאון: אני בערך מבין שמה שצריך לעשות זה ללכת בכיוון של פתרון כזה.

אילן גילאון: אבל זה לא מכסה את כל הדברים האחרים שרצינו לדבר בהם.

אילן גילאון: לצערי הרב הדיון לא הצליח ממש להגיע לאיזשהו עמק שווה.

חיים כץ: בגלל שיש פה 13 ועדים.

אילן גילאון: בדיוק.

אילן גילאון: לכן רצינו לעשות דיון רק עם העיתונאים.

אילן גילאון: לא משנה.

אילן גילאון: בכל מקרה הדיאלוג הזה חייב להימשך כדי להגיע לתוצאות ממשיות.

אילן גילאון: אנחנו נעזור.

אילן גילאון: אנחנו מוכנים לעזור בעניין הזה.

אילן גילאון: אתם צריכים לפעול מצידכם.

אילן גילאון: אני אשתדל לעזור.

חיים כץ: אילן, אל תשתדל, אל תשתדל.

ענת עוזרי: אני מייצגת את הוועד המשולב.

ענת עוזרי: יש את המנהלה.

ענת עוזרי: אצלנו למשל יש החלטה לגבי השכר.

ענת עוזרי: אנחנו הולכים לעבוד כפול, פעמיים ביום חתימה.

ענת עוזרי: אימהות חד הוריות צריכות לרדת בשכר שלהן.

ענת עוזרי: בשביל להכפיל את השכר שלהן הן צריכות לעבוד מ-8 בבוקר עד 7 בערב, כדי להשיג את השכר.

חיים כץ: למה הן הולכות לרדת בשכר?

ענת עוזרי: למה הן הולכות לרדת?

ענת עוזרי: זה סימולציה של שנים 2008-2010.

ענת עוזרי: אני לא הולכת למכולת עם המשכורת שלי מ-2008.

ענת עוזרי: אני הולכת לפי המשכורת הריאלית שלי של היום.

ענת עוזרי: הסימולציה של 2008-2010 זה הגיע לסכום מסוים.

ענת עוזרי: כל הרפורמה הזאת היא כלפי סקטור מסוים אחד ברשות השידור.

חיים כץ: איזה סקטור?

ענת עוזרי: טכנאי טלוויזיה.

ענת עוזרי: שהם החליטו שהם יעברו לפני הטלוויזיה אז הרפורמה בידם.

ענת עוזרי: ההסכם עבר לניסוחים משפטיים בלי שאנחנו נשב שם מבלי אשר ניתן אפילו לא הסכמה אחת.

ענת עוזרי: אנחנו יושבים כקהל לטכנאי הטלוויזיה, מוחאים כפיים.

חיים כץ: כל הוועדים?

ענת עוזרי: כל הוועדים שתחת ההסכם.

קריאת בינים: הכול נסגר על פיהם.

ענת עוזרי: אני לא מדברת על העיתונאים.

ענת עוזרי: לגביהם זה הסכם נפרד.

ענת עוזרי: 50% מעובדי הטכנאים בטלוויזיה הולכים להיות מנהלים.

ענת עוזרי: מתוך מאה חמישים יהיו מנהלים.

ענת עוזרי: על כל שני עובדים מנהל.

ענת עוזרי: זה נתון שייתן לך תמונה על המבנה הארגוני.

ענת עוזרי: עובדי המשולב בטלוויזיה לקחו להם קרן ידע, השתלמות בשכר.

ענת עוזרי: השכר שלהם יורד בסכום לא מבוטל.

ענת עוזרי: השכר אמור לרדת.

ענת עוזרי: אני אימא עם 4 ילדים.

ענת עוזרי: לפני 3 חודשים ילדתי.

ענת עוזרי: שבוע אחרי זה הגעתי לעבודה.

ענת עוזרי: מבחינתי אני לא מקבלת מענה.

ענת עוזרי: ההסכם הזה מבחינתי, את העובדים שאני מייצגת מזה 9 שנים, יש כאן שחיתות אחת שלא תתואר.

חיים כץ: למה שחיתות?

ענת עוזרי: שחיתות.

חיים כץ: למה שחיתות?

ענת עוזרי: האיפה ואיפה הזאת.

חיים כץ: איפה ואיפה זה לא שחיתות.

ענת עוזרי: זה שחיתות.

ענת עוזרי: יש כאן הפקעות שכר.

ענת עוזרי: אני אגיד לך.

ענת עוזרי: בהסכם הזה יש סעיף שאומר שאני יכולה, אם אני לא נותנת את הסל שלי, אני ביקשתי מההנהלה הבטחת סל.

ענת עוזרי: אני עושה למען החדשות בסביבות 90 עד מאה שעות.

ענת עוזרי: אני ביקשתי אחרי הרפורמה, קודם כל כלפי היא לא נעשתה.

חיים כץ: זה מוגדר בחוק שאסור לך לעשות את זה.

חיים כץ: אסור לך לעשות כל כך הרבה שעות בחודש.

ענת עוזרי: בגלל שכר היסוד שלי שהוא 4000 שקל.

חיים כץ: אבל את לא יכולה לעשות את זה.

חיים כץ: הוא לא  יכול לשלם לך.

גד בן יצחק: הוא לא מעלה את שכר היסוד כדי שלא יהיו לו בעיות רוחב.

חיים כץ: אבל הוא לא יכול לשלם.

ענת עוזרי: שכר היסוד שלי אחרי 20 שנה הוא 4000 שקל.

שלי יחימוביץ': אני רק רוצה להגיד משהו לחיים בתור מי שעבדה על ה-payroll  הזה.

שלי יחימוביץ': אמנם חלק זה בכירים, אבל חלק ניכר מהשנים כשכירה רגילה.

שלי יחימוביץ': בגלל שהיתה התעקשות לא להעלות את שכר היסוד, שכר היסוד היה מאוד מאוד עלוב במשך השנים לכל הסקטורים.

שלי יחימוביץ': נוצרה המפלצת הזאת של השעות הנוספות שהן באמת לא סדירות.

שלי יחימוביץ': בחלקן הן פיקטיביות.

חיים כץ: אבל הוא לא יכול לשלם אותן.

שלי יחימוביץ': רגע, רגע חיים, אני אגיד לך מה קרה.

שלי יחימוביץ': השעות הנוספות שזה כאילו נראה כמו איזה רמאות אחת גדולה הבטיחו בסופו של דבר שזה יהיה שכר נורמאלי.

שלי יחימוביץ': אז נוצר הרכיב הזה של קיבולת השעות הנוספות.

שלי יחימוביץ': מה שעושים עכשיו, חותכים בשעות הנוספות שהיו רכיב יסודי מהשכר בגלל שאי אפשר היה ללכת עם שכר היסוד למכולת, והתוצאה שיש פגיעה מאוד משמעותית ברמת השכר.

שלי יחימוביץ': זה מה שיוצר את זה.

ענת עוזרי: לא רק זה, יש עוד בעיה עם השעות הנוספות האלה.

ענת עוזרי: למה?

ענת עוזרי: יש חוסר.

ענת עוזרי: תרגמו את השעות הנוספות, לקחו 150 שעות נוספות.

ענת עוזרי: תרגמו ל-240 שעות של מאה, קיבלו 240 שעות, כבר לא יודעים לעשות את זה אם ישבו סביב לופ סביב השעון לא יצליחו לעשות את זה.

ענת עוזרי: הם תרגמו 240 שעות למאה.

ענת עוזרי: כשבאנו אנחנו, ואנחנו דרים בכפיפה אחת באותו הסכם.

חיים כץ: יורידו לכם 40%.

ענת עוזרי: את אותה יחסיות, זהו, יורידו 20 שעות, או 30 שעות.

ענת עוזרי: אתם יכולים לראות את זה.

ענת עוזרי: הסיטואציות האלה, אני הייתי בהן, אני לא אגיד איומים אבל תחת הפחדות.

ענת עוזרי: אני ישבתי עם הבחור החמוד של הסימולציות של האוצר.

ענת עוזרי: ברגע שאני ישבתי איתו לראות סימולציות וכשראיתי את כל העיוותים האלה, עבר מי שעבר, אני לא אגיד עכשיו את שמו, הרים טלפון ליושב ראש האגף לאיגוד מקצועי, אותו אבי הרים טלפון לברק שטרוסלר, ברק שטרוסלר הרים טלפון לסימולטור, אמר לו, תעשה סימולציה למשולב.

ענת עוזרי: ככה עשינו את זה.

עופר בנימין: דרך אגב, אני עדיין לא קיבלתי סימולציות.

עופר בנימין: אני מחכה להן כבר 3 חודשים.

שלי יחימוביץ': לא. אבל אני אגיד לך חיים איך כיבסו את זה.

שלי יחימוביץ': הגדירו שבוע עבודה כ-4 ימים.

שלי יחימוביץ': ואז חמישי שישי ושבת היו שעות נוספות למרות שזו היתה עבודה רגילה.

חיים כץ: יחד עם זאת, כשאתה אומר את המכסה של השעות הנוספות אתה צריך אישור שר העבודה והרווחה.

גד בן יצחק: זה העניין.

גד בן יצחק: זה מה שהם עושים עכשיו.

גד בן יצחק: 29ב'.

גד בן יצחק: אתם חרגתם.

חיים כץ: הולכים לבקש, הוא לא ישלם לו.

חיים כץ: הוא צריך אישור של העבודה, אישור של השר.

גד בן יצחק: אין לו.

חיים כץ: הוא לא ייתן לו.

חיים כץ: שמעי, פנו אלי נציגי רואי החשבון.

חיים כץ: אמרו, שמע, אנחנו לא יודעים לעשות את העבודה עד סוף השנה בלי שעות נוספות.

חיים כץ: אנחנו מוגבלים.

חיים כץ: שעות נוספות, הם מגבילים אותנו ב-15 שעות שבועיות.

חיים כץ: אנחנו לא יכולים לעשות את הדוחות.

חיים כץ: הכול מתרכז בסוף השנה.

חיים כץ: יש לנו המון המון משרדים.

חיים כץ: לא מצליחים.

חיים כץ: לפי החוק אסור לנו.

חיים כץ: גם רואי החשבון, גם הפרקליטים.

חיים כץ: הם אמרו, לפי החוק אנחנו לא יכולים לעבוד שעות נוספות.

חיים כץ: הנחתי הצעת חוק שייתנו להם שעות נוספות.

חיים כץ: עכשיו, אתמול הגשתי.

חיים כץ: הוא לא יודע לתת את לך את מאה השעות הנוספות.

חיים כץ: אם הוא עושה את זה, זה לא חוקי.

חיים כץ: הוא עבריין אם הוא נותן לך לעשות מאה שעות נוספות.

חיים כץ: למה הוא לא יודע לשלם לך.

חיים כץ: הוא לא יכול לשלם לכם.

חיים כץ: גם עם מה ששלי אמרה, את עובדת 4 ימים בהגדרה של שעות.

ענת עוזרי: אני לא עובדת ככה.

ענת עוזרי: אני במשולב.

חיים כץ: לא חשוב.

חיים כץ: גם אם, גם אם.

חיים כץ: אני לא אומר שאת עובדת.

חיים כץ: אני לא יודע כמה את עובדת.

שלי יחימוביץ': זה משהו יסודי.

חיים כץ: בסדר, זה אופרה אחרת.

ענת עוזרי: לא. אבל אני אגיד לכם את הפתרון היצירתי שמצאו לזה.

ענת עוזרי: ויש פה את ההנהלה שאני רוצה לקבל ממנה תשובה על הנושא.

ענת עוזרי: אני כאשר ביקשתי סל, הבטחת סל, כי אני רוצה לעבוד את השעות.

ענת עוזרי: כי מחר יגידו שאני לא עבדתי אותן ויורידו לי אותן, נלחצתי על ידי ההנהלה.

ענת עוזרי: יש בהסכם סעיף שאומר שגם אם ההנהלה לא מפצה אותי, לצורך העניין, אני ביחידת אם שלי עובדת כרכזת שידור, והשעות הנוספות שלי אני  עושה את רובן בחדשות.

ענת עוזרי: מחר יורם, מנהל החדשות לא צריך אותי, הוא מוציא אותי מהחדשות.

ענת עוזרי: אם אני 20 שעות לא משובצת יש פה פתרון יצירתי.

ענת עוזרי: אני באה לעבודה, מעבירה כרטיס, יושבת במשרד, שותה קפה, יושבת 10 שעות או 15 שעות או כמה שהפחיתו ממני בחודש ואחר כך הולכת הביתה.

ענת עוזרי: אני עכשיו מדברת בשם החוק.

קריאה: זה בהסכמת האוצר.

קריאה: הם שמעו את זה והם שתקו.

קריאה: נציג האוצר ישב ושתק.

ענת עוזרי: לא ייתכן שאני אעבוד ככה.

ענת עוזרי: אני עובדת שידור.

חיים כץ: אני לא יודע איך לקדם את זה.

חיים כץ: אני אומר לכם עוד פעם, אתם צריכים ללכת הביתה, לשבת ביניכם,  לקבוע כללים איך אתם הולכים לעבוד.

חיים כץ: ממה ששמעתי פה אז טכנאי הטלוויזיה הם המובילים.

חיים כץ: קבעו הכול.

חיים כץ: עכשיו הם הבסיס של ההנהלה.

חיים כץ: אחרי ש הם  חתמו ראו העיתונאים, אמרו וואללה, בסדר, אנחנו כבר מסכימים.

חיים כץ: נשארו 10 ועדים.

חיים כץ: באה ההנהלה אומרת להם ככה.

חיים כץ: זה ראה וקדש.

חיים כץ: ככה אנחנו רוצים.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: כי יש לנו כבר את הבסיס.

חיים כץ: יש לנו את הצלמים ואת טכנאי הטלוויזיה, יש לנו את העיתונאים.

חיים כץ: אתם הסניטרים.

חיים כץ: השאר זה סניטרים.

גד בן יצחק: אבל אין להם כסף לשלם לאף אחד.

מוטי שקלאר: עכשיו  מטעם ההנהלה רוצים להגיד משהו.

חיים כץ: אם היית מצביע פעם אחת, מרים אצבע קטנה, תאמין לי הייתי רואה שהאצבע שלך מתרוממת, היית מקבל רשות דיבור.

חיים כץ: לא ביקשת כלום, לא אמרת כלום, לא ניסית.

חיים כץ: דבר.

מוטי שקלאר: היו כמה נקודות וכמה נושאים.

חיים כץ: אני יכול לקבל מכם את ההסכם?

מוטי שקלאר: בהחלט.

חיים כץ: את כל תנאי הפרישה, עם הכול?

מוטי שקלאר: בבקשה, בשמחה.

שלי יחימוביץ': תנו לנו את כל ההסכם.

אריה שקד: יש את הטיוטות.

עופר בנימין: אבל אין עוד הסכם גמור.

חיים כץ: רגע.

חיים כץ: ביקשתי את ההסכם, הוא אמר לי תקבל.

חיים כץ: בסדר.

חיים כץ: תעביר את זה לוועדה.

אריה שקד: זה יועבר היום לוועדה.

אריה שקד: ההסכם שנחתם עם העיתונאים יועבר במלואו לוועדה.

חיים כץ: וההסכם עם טכנאי הטלוויזיה.

חיים כץ: עם טכנאי הטלוויזיה ההסכם עוד לא נחתם?

אריה שקד: ההסכם עם טכנאי הטלוויזיה לא חתום.

אריה שקד: ההסכם איתם, למען הסר ספק ובשביל הדיון, מדובר בהסכם אחד מול ההסתדרות שתחת כנפי ההסכם הזה יוכנסו כל הדירוגים המיוצגים על ידי ההסתדרות.

אריה שקד: זה  כולל את טכנאי הרדיו, טכנאי הטלוויזיה.

חיים כץ: כולם רשומים כהסכמים קיבוציים, נכון?

אריה שקד: כולם הסכמים קיבוציים.

חיים כץ: זאת אומרת, אפשר אחרי שזה ייחתם, אצלכם עוד לא נחתם אבל אחרי שזה ייחתם אצל רשם ההסכמים, אפשר לבוא ולשלוף את ההסכמים באופן חופשי.

אריה שקד: נכון מאוד.

מוטי שקלאר: אפרופו מה שנאמר על ההסכמים, אחד ההישגים של הרפורמה הוא שכל ההסכמים שהתגבשו במהלך השנים במשך 50  שנה האחרונות מתחשבים בהם.

מוטי שקלאר: יש פה הסכמים חדשים.

מוטי שקלאר: זה הישג מאוד משמעותי.

מוטי שקלאר: וכולם שותפים להרגשה לפחות שמה שקורה עד היום הוא בעייתי, בלשון המעטה.

מוטי שקלאר: נתנו את כל הפיצויים והיו ניסיונות לתקן פה ולתקן שם ולעשות השלמות.

מוטי שקלאר: זה אחד.

מוטי שקלאר: שתיים, הרפורמה מאפשרת סוף סוף גמישות.

שלי יחימוביץ': לגמישות יש שני צדדים.

חיים כץ: תגיד לי, אתה מוכן שאנחנו ניכנס ונתערב בהסכם אבל נזמין את האנשים לפה בשעות לא קונבנציונאליות של הוועדה, כל ועד לחוד?

חיים כץ: כן.

מוטי שקלאר: כן.

אריה שקד: כן.

מוטי שקלאר: תן לי רגע להשלים ואז בואו נתייחס לעניין.

מוטי שקלאר: זה דבר אחד.

מוטי שקלאר: דבר נוסף, נראה לי שבסופו של דבר עם שותפים כאלה ואחרים יש הסכמים שונים.

מוטי שקלאר: מתייחסים לסך הכול של העובדים.

מוטי שקלאר: זה הדיון.

מוטי שקלאר: העובדים, נכון, זה חלק מהבעיה, יצטרכו לעבוד הרבה הרבה יותר קשה מאשר בעבר תמורת שכר הוגן.

חיים כץ: מה זה שכר הוגן?

חיים כץ: 4000 שקל לחודש זה שכר הוגן?

חיים כץ: נטו?

חיים כץ: 5000 שקל לחודש זה הוגן?

מוטי שקלאר: תלוי בסך הכול.

מוטי שקלאר: עם זה עובדים מתחילים זה סוג שכר אחד ואם זה עובדים ותיקים זה עניין אחר.

אריה שקד: אצל עיתונאי רשות השידור המינימום עכשיו יהיה 4400 שקל לחודש ולא 3000 שקל לחודש.

ענת עוזרי: אופק הקידום של הסכם העיתונאים הוא מצוין.

חיים כץ: זו דרגה תחילית?

אריה שקד: 4400 שקל לחודש, זה דבר אחר.

חיים כץ: איזה תנאים נלווים יש להם בנוסף ל-4400 שקל?

חיים כץ: נקבת בסכום 4400, אלה שחתמת.

אריה שקד: העובדים העיתונאים יהיו בשכר כולל בהתאם לתיאור התפקיד שלהם.

אריה שקד: בשכר כולל, כאשר הסכומים יכולים להגיע עד 22,500 שקל לחודש.

אריה שקד: זה בשכר כולל.

חיים כץ: מה זה שכר כולל?

אריה שקד: שכר כולל לעובד עבור עבודתו.

צבי גרזון: שכר כולל.

צבי גרזון: לא לעבוד ולהרוויח כסף.

צבי גרזון: שכר כולל זה בדיוק לא לעבוד ולקבל כסף.

חיים כץ: סלח לי אדוני.

צבי גרזון: אני חייב...

חיים כץ: עכשיו אני מדבר.

חיים כץ: אתה לא חייב כלום.

צבי גרזון: זה מה שיהיה.

חיים כץ: השכר כולל פירושו גם שעות נוספות?

אריה שקד: זה כולל הכול.

חיים כץ: פרמיות?

אריה שקד: שכר גלובלי.

חיים כץ: אחזקת רכב?

אריה שקד: זה שכר שלא כולל הוצאות.

חיים כץ: לא כולל החזרי הוצאות?

אריה שקד: לא כולל החזרי הוצאות.

חיים כץ: לא כולל החזרי הוצאות.

חיים כץ: עכשיו כמה שעות נוספות מינימום הוא צריך לעשות?

אריה שקד: הוא לא צריך לעשות.

אריה שקד: זה שכר כולל.

חיים כץ: זאת אומרת זה באפס שעות?

אריה שקד: זה באפס שעות.

חיים כץ: אתה לא אומר לו כלום.

אריה שקד: נכון.

חיים כץ: הוא בא, עובד 8 שעות, הולך הביתה, אתה לא אומר לו כלום.

דובר: למה שמונה שעות?

דובר: למה לא שעתיים?

שלי יחימוביץ': למה לא שעתיים?

גד בן יצחק: למה לא 24 שעות?

גד בן יצחק: ביום שהוא יעבוד 6 שעות וביום שהוא יעבוד 16 שעות שכרו הוא אותו שכר.

אריה שקד: או ביום שהוא יעבוד שעה.

שלי יחימוביץ': רגע, אריה, אריה.

חיים כץ: תני לי שנייה.

חיים כץ: זאת אומרת יהיה אחד תחילי בשכר של ב-4400 שקלים לחודש שיעבוד 20 שעות ביום?

קריאה: ממש לא.

קריאה: ממש לא.

חיים כץ: או 16 שעות?

אריה שקד: לא. הוא יעבוד שעות נוספות לפי שעון.

חיים כץ: אבל הוא גלובלי.

אריה שקד: לא. הוא לא גלובלי.

שלי יחימוביץ': רגע.

שלי יחימוביץ': אז תסביר.

קריאה: יש שתי צורות העסקה אצל העיתונאים.

קריאה: יש עיתונאים בשכר כולל ויש מקצועות בדירוג דרגה.

קריאה: האבחנה נעשתה.

שלי יחימוביץ': אני שואלת לגבי אחוזי הגלובלי.

שלי יחימוביץ': בוא נתמקד בחוזה הגלובלי.

שלי יחימוביץ': האם עובד בחוזה גלובלי כשהוא עובד 20 שעות ביממה, אסון בכרמל, כל המערכת עובדת ב- full time בשידורים חיים, האם עובד בחוזה גלובלי יקבל שעות נוספות?

אריה שקד: לא.

שלי יחימוביץ': זה מנוגד לחוק.

חיים כץ: מה הוא המינימום של שכר גלובלי?

אריה שקד: 5600 שקל.

חיים כץ: זאת אומרת ב-5600 שקל לחודש אתה לא משלם לא שכר מינימום אפילו.

אריה שקד: זה לא כך.

חיים כץ: אם אתה נותן לו 5600 שקל, ומעביד אותו 20 שעות או 50 שעות נוספות בחודש, לא נתת לו אפילו את שכר המינימום.

אריה שקד: זה לא כך.

חיים כץ: מה אתה אומר לי לא?

שלי יחימוביץ': מה זה לא?

חיים כץ: לא נתת לו שכר מינימום.

חיים כץ: איפה החוק שלך?

חיים כץ: סעיף 24.

שלי יחימוביץ': תיקון 24 לחוק ההגנה על השכר קובע שהסידור הזה פשוט לא חוקי.

שלי יחימוביץ': אין דבר כזה.

אריה שקד: זו שאלה למשפטנים.

שלי יחימוביץ': לא אריה.

שלי יחימוביץ': גם עובד בחוזה באופן גלובלי, מה זה חוזה גלובלי?

חיים כץ: תשמע, אתה עובר על החוק בהסכם כזה.

אריה שקד: אני מניח שהיועצים המשפטיים נתנו את הדעת על זה.

שלי יחימוביץ': היועצים המשפטיים שלכם לא טובים.

שלי יחימוביץ': חוזה גלובלי לא מקנה לך את הלגיטימציה להעסיק שעות נוספות בלי לשלם על זה.

שלי יחימוביץ': אין דבר כזה.

שלי יחימוביץ': יום עבודה זה שמונה וחצי שעות.

שלי יחימוביץ': כל שעה נוספת שאתה מעביד חייב בתשלום שעות נוספות.

קריאה: קם עובד ואומר אני בשכר גלובלי ואני לא...

חיים כץ: אין כזה דבר.

חיים כץ: למה בא החוק על אנשי ההיי טק?

שלי יחימוביץ': למה בא תיקון 24?

חיים כץ: למה בא החוק הזה?

חיים כץ: בגלל אנשי ההיי טק.

קריאה: את העיתונאים...

קריאה: כמו כל עיתונאי.

קריאה: רק עיתונאים שאי אפשר לפקח על שעות עבודתם החוק הזה לא חל עליהם.

שלי יחימוביץ': אי אפשר להחליט מה החוק.

אריה שקד: לעורכי יומנים שאפשר לפקח עליהם לא יקבלו.

שלי יחימוביץ': סליחה, אתם טועים.

שלי יחימוביץ': אין החרגה של עיתונאים בתיקון 24 ואין החרגה של עובדי היי טק.

שלי יחימוביץ': עובדי היי טק...

חיים כץ: הם עשו מלחמה.

שלי יחימוביץ': מנכ"לים רצו שנחריג את עובדי ההיי טק ולא הסכמנו.

שלי יחימוביץ': אמרנו לא נחריג רק אתכם.

ענת עוזרי: אתם כן מדברים על החרגה.

חיים כץ: אנחנו לא ביקשנו אישור.

חיים כץ: אנחנו לא מפירים את כללי הבית.

חיים כץ: הבטחתי לו שהוא ידבר איזה משפט ואחרי זה אני אסיים, ואם אתם רוצים נקיים ישיבה נוספת אבל וועד וועד ואז נראה לי שאפשר יהיה לפתור את הבעיות ולהתקדם.

שלי יחימוביץ': נראה לי שאחת הבעיות זה החוזה הגלובלי.

חיים כץ: לכל וועד יש את הבעיות שלו.

חיים כץ: אוקיי.

חיים כץ: בבקשה אדוני, לפרוטוקול שם ותפקיד.

איתי לנדסברג: שמי איתי לנדסברג.

איתי לנדסברג: אני עורך "מבט שני" ומנהל בפועל של מחלקת מחקר כבר 9 שנים.

איתי לנדסברג: קודם כל אני רוצה לתת כמה עובדות.

איתי לנדסברג: אני רוצה להדגיש שאי אפשר לנתק את הדיון הזה, בין תנאי השכר לבין חופש העיתונות, לבין כישלונות הניהול ברשות השידור לבין הרפורמה.

איתי לנדסברג: הדברים האלה שלובים זה בזה והוועדה הזאת חייבת להבין את זה.

איתי לנדסברג: אני רוצה להתחיל מעניין הפנסיה.

איתי לנדסברג: אני עובד ברשות השידור מינואר 91.

איתי לנדסברג: שכר היסוד שלי הוא 6500 שקל.

איתי לנדסברג: אני בן 56.

איתי לנדסברג: זה השכר לחישובי הפנסיה עם כל מה שנאמר פה על האחוזים.

חיים כץ: זה פנסיה צוברת או פנסיה תקציבית?

איתי לנדסברג: פנסיה צוברת.

חיים כץ: אתה יש לך עוד מזל.

שלי יחימוביץ': הכול יחסי.

חיים כץ: אתה בוותיקה.

חיים כץ: כל מי שהתחיל לעבודת לפני שנת 1995 הוא בפנסיה הוותיקה.

קריאת בינים: עדיין היא דפוקה, הוותיקה.

איתי לנדסברג: אם זה נקרא אצלך מזל.

חיים כץ: זה מזל גדול.

איתי לנדסברג: יש לנו ויכוח על המושג מזל.

חיים כץ: אתה לא מבין כמה זה מזל.

חיים כץ: אתה לא מבין.

איתי לנדסברג: אני בדרג 43 פלוס.

איתי לנדסברג: האנשים שעובדים איתי במבט שני, תחקירנים שמתחילים,

חיים כץ: 43 פלוס, הם צמודים למי במשק?

ענת עוזרי: למח"ר.

חיים כץ: צמודים למח"ר?

חיים כץ: אז איך אתה מרוויח רק 6500 שקל?

גד בן יצחק: זה שכר היסוד.

חיים כץ: אבל זה לא הורדה לפי טבלאות השכר.

חיים כץ: סלח לי בדרגה 43 פלוס באפס וותק אלה לא המספרים.

מוטי שקלאר: לא. לא.

גד בן יצחק: כך זה ברשות השידור.

גד בן יצחק: חוקים.

איתי לנדסברג: אנשים שעובדים תחתי, תחקירנים מתחילים באזור 3800 שקל לחודש, עם השעות הנוספות והחזרי ההוצאות שלהם הם מגיעים לסכום של 4500 שקל או 5000 שקל בחודש.

איתי לנדסברג: המשמעות של זה, זה שאנחנו כמעט כל שנה נאלצים להחליף תחקירנים.

איתי לנדסברג: יותר מזה, אני מקבל הנחיות להחליף אותם ואת הכתבים כל חצי שנה.

איתי לנדסברג: זאת אומרת שמקצוע העיתונות הפך להיות מקצוע של מלצרות.

איתי לנדסברג: עכשיו צריך להבין  את זה, המשמעות היא שזה משתקף בשידור אחרי זה.

איתי לנדסברג: האנשים האלה לא מסוגלים להביא מידע, הם לא מסוגלים להתמקצע, הם לא מסוגלים לצבור ניסיון.

איתי לנדסברג: הם גם לא מסוגלים להביא ידיעה שסותרת או פוגעת במישהו שאחרי זה ממנה את מנכ"ל רשות השידור למשל.

איתי לנדסברג: לגבי דור ב'.

איתי לנדסברג: דור ב' , הבעיה איתו מתקיימת כבר היום.

איתי לנדסברג: אני הייתי שנתיים עורך פוליטיקה.

איתי לנדסברג: עזבו 8 תחקירנים לערוץ 2 בהפרש שכר של אלפיים, שלושת אלפים שקל, זה הכול.

איתי לנדסברג: האנשים האלה לקחו את הידע שאנחנו השקענו בהם והלכו איתו לערוץ 2. אותו דבר קרה עם הבמאים.

איתי לנדסברג: אותו דבר לגבי רכזי מערכת ואנשים אחרים.

איתי לנדסברג: אי אפשר  לבנות.

איתי לנדסברג: הפער בגילאים היום בין התחקירנים החדשים שלי שמתקבלים לעבודה, זה בין גיל 25  ל-26, למפיקות שהן בגיל 55.

איתי לנדסברג: אין דור ביניים.

איתי לנדסברג: אין דור ביניים.

איתי לנדסברג: אני בן קיבוץ תל יוסף.

איתי לנדסברג: אם תרצה זה כמו הפילוג בקיבוצים.

איתי לנדסברג: אין לך דור ביניים במשך 30 שנה.

איתי לנדסברג: אם חלילה וחס תיחתם הרפורמה הזאת, רשות השידור תחוסל.

איתי לנדסברג: אין מילה אחרת.

איתי לנדסברג: עכשיו לגבי שעות נוספות.

איתי לנדסברג: שעות נוספות זה כישלון ניהולי מתמשך לאורך שנים.

איתי לנדסברג: מדובר על הסכמים שהגיעו אליהם ההנהלות השונות של רשות השידור עם וועדי העובדים, עם האוצר.

איתי לנדסברג: זה לא נחתם על אניית פיראטים בים.

איתי לנדסברג: זה נחתם בצורה חוקית.

איתי לנדסברג: אז מה הבעיות שם?

איתי לנדסברג: באים אל העובדים ואומרים- - -

חיים כץ: קודם כל מה שנחתם עם האוצר,

איתי לנדסברג: בוא נשנה את העניין.

איתי לנדסברג: בסדר, תשנו אבל בהסכמה.

איתי לנדסברג: לגבי השעון.

איתי לנדסברג: אני, יום העבודה שלי מתחיל ב-8.

איתי לנדסברג: אני נוסע מפה למרחק כדי לצפות בסרט על יהודה עמיחי.

איתי לנדסברג: אני יורד לתל אביב לעשות מבט שני.

איתי לנדסברג: התוכנית תיגמר בשעה עשר וחצי בלילה.

איתי לנדסברג: אני אהיה באחת עשרה וחצי בבית.

איתי לנדסברג: ביום חמישי הייתי מנהל תורן עד אחת בלילה.

איתי לנדסברג: השעות הנוספות האלה, מה יהיה עליהן כאשר אנחנו נחתום פה על הסכם גלובלי?

חיים כץ: לא חוקי.

איתי לנדסברג: בסדר.

איתי לנדסברג: אז בבקשה .

שלי יחימוביץ': אני אגיד לך מתי ההסכם הזה הוא חוקי.

שלי יחימוביץ': בתי המשפט קבעו מתי ההסכם הזה הוא חוקי.

שלי יחימוביץ': כי כשהשכר גבוה במיוחד באופן משמעותי, כשמדובר במנהלים בכירים, כאשר יש יחסי אימון מיוחדים, שלושת התנאים יחד מתקיימים, לא או, או, או, אז חלים על העובד.

שלי יחימוביץ': וכאן לוקחים את הדבר החריג הזה של חוזה גלובלי והופכים אותו, במקום מה שהוא היה פעם בעבר שיטה לתגמול הבכירים והמצוינים ביותר מעבר להסכם הקיבוצי, הופכים אותו למנגנון שיעבוד וניצול.

שלי יחימוביץ': זה בדיוק מה שקורה עם החוזים הגלובליים.

דני זקן: זה בדיוק הפוך.

שלי יחימוביץ': לא. לא בדיוק הפוך.

שלי יחימוביץ': אמרתי את זה בדיוק איך שזה.

חיים כץ: אם לקחת 5600 שקל ועשית הסכם גלובלי על פי השכר של 5600 שקל זו רמייה.

שלי יחימוביץ': בדיוק.

שלי יחימוביץ': כשאני הרווחתי 54 אלף ברוטו בחדשות ערוץ 2, והייתי על חוזה גלובלי זה לגיטימי.

שלי יחימוביץ': אז אני אבוא להגיש את "פגוש את העיתונות" בשבת בלי לקבל שעות נוספות לפי חוק שעות עבודה.

שלי יחימוביץ': אבל כשהתחקירן שנמצא איתי, נמצא על אותו חוזה גלובלי שלי ומרוויח 5000 שקל,

חיים כץ: זה ניצול.

שלי יחימוביץ': הוא מוותר על הזכויות וזה לא חוקי.

שלי יחימוביץ': זה לא עומד במבחן בתי המשפט.

שלי יחימוביץ': פשוט מאוד.

שלי יחימוביץ': זה לא עומד במבחן החוק.

חיים כץ: כן.

חיים כץ: בבקשה.

איתי לנדסברג: אני רוצה להגיד דבר אחרון לגבי הקשר בין המשתנים ברפורמה.

איתי לנדסברג: אין ברירה.

איתי לנדסברג: הכנסת או שתקים ועדה לבדוק את העניין הזה, אבל חייבים.

איתי לנדסברג: אני עכשיו יכול לשים לך פה יותר ממיליארד שקלים של בזבוזי כספים במאות מיליונים, כולל החלטה עכשיו בשבועות האחרונים להקים ערוץ לוויני להסברה במאה מיליון שקל בתוך רשות השידור עם תקציב רשות השידור על חשבון מי?

איתי לנדסברג: על חשבון אותם עובדים.

איתי לנדסברג: עכשיו אם מישהו יבוא ויגיד לי שבשכר שאני מרוויח ומה שהוצג לכם כאן רשות השידור הגיעה לאן שהיא הגיעה הוא שקרן.

איתי לנדסברג: אני אומר לך שבזבוזי הניהול האלה, החלטות הניהול האלה  הן אלה שגרמו למצבה הנוכחי של רשות השידור.

איתי לנדסברג: עכשיו אני רוצה להגיד פה משהו למנכ"ל שלי.

איתי לנדסברג: בינואר, פברואר, מרץ, נסגרה רשות השידור ב-11 בלילה.

איתי לנדסברג: מבט שני שודר רק 40 דקות.

איתי לנדסברג: הסיסמה היתה, אולי עוד חודש לא תהיה רשות שידור.

איתי לנדסברג: זה מופיע בכותרות העיתונות היומית.

איתי לנדסברג: אנחנו עכשיו בדצמבר.

איתי לנדסברג: רשות השידור קיימת.

איתי לנדסברג: היא חתמה, אחרי האמירה הזאת, על הסכם ל-3 שנים עם ההתאחדות לכדורגל הסכם בסך 15 מיליון שקל לשנה.

איתי לנדסברג: אף אחד לא יגיד לי שאין כסף כאשר חותמים על הסכמים כאלה.

חיים כץ: יגידו לך שאין כדורגל.

גד בן יצחק: זאת בעיה אחרת.

איתי לנדסברג: אף אחד שלא יגיד לי דבר כזה.

איתי לנדסברג: אז אני מבקש ככה.

איתי לנדסברג: אני מבקש מהוועדה ככה, (א) שתקציב רשות השידור יהיה פעם אחת פומבי.

איתי לנדסברג: שאפשר יהיה  לבדוק אותו.

איתי לנדסברג: על מה מדברים כאן ?

איתי לנדסברג: על איזה נתונים?

איתי לנדסברג: (ב) אני אומר לך באתר הממונה על השכר כתוב היום שמספר המשרות היום ברשות השידור הוא 1721 משרות.

איתי לנדסברג: אם צריכים לפרוש 700 עובדים ואחרי הרפורמה המספר שמדובר עליו, המספר הקדוש שיישארו ברשות השידור זה 1271 עובדים, המתמטיקה הפשוטה אומרת שזה 450 ומשהו עובדים, לא 700 עובדים.

חיים כץ: זה לא משנה.

חיים כץ: עזוב.

חיים כץ: אני לא רואה בעיה פה.

איתי לנדסברג: 400 או 450 עובדים יפרשו כמו שאתה אומר.

חיים כץ: כן.

חיים כץ: מהשיחה פה אני לא רואה בעיה בפרישת עובדים.

חיים כץ: לא רואה.

חיים כץ: בקלות אפשר יהיה להתגבר על פרישת העובדים.

חיים כץ: העובדים יצאו.

חיים כץ: יגידו תודה רבה על מה שעשינו, יעשו שתייה לחבר'ה, אחד יביא עוגה.

חיים כץ: 95% יהיו מרוצים.

חיים כץ: 5% לא יהיו מרוצים אבל אין שלמות בשום דבר.

חיים כץ: לא 700 עובדים, לא צריך 700 עובדים, לא יצאו 700 עובדים וכשהם אמרו שיצאו 700 הם לא התכוונו ל-700.

חיים כץ: אבל עזוב.

חיים כץ: זה החלק הקל.

חיים כץ: שזה ייחתם.

חיים כץ: אני יושב עכשיו על גיל הפרישה של הצבא.

חיים כץ: באו לוועדה, חתמו הסכם הצבא והאוצר.

חיים כץ: חתמו הסכם, הסכם חתום.

חיים כץ: הנה אני אומר לך מהוועדה הזאת יצא הסכם פרישה אחר לגמרי.

חיים כץ: הגילאים, השנים אחרים לגמרי.

חיים כץ: לא יצא כמו שזה הוצע.

חיים כץ: למה אם הוא צריך לצאת כמו שהוא נכנס הוא לא יצא בכלל.

חיים כץ: זה יהיה מידתי, סביר.

חיים כץ: אנחנו היינו הוועד של הצבא.

חיים כץ: אני הייתי הוועד של הצבא.

חיים כץ: יצא משהו אחר.

חיים כץ: גם פה 700 עובדים יפרשו, זה לא מה שיהיה.

חיים כץ: לא יצאו 700 עובדים, אולי יצאו 800 עובדים.

חיים כץ: אולי אתה תבוא, תלחץ על ההנהלה, יש עוד אנשים רוצים ללכת.

קריאה: אם זה מרצון, אין שום בעיה.

חיים כץ: שמע מה אני אומר לך.

חיים כץ: אני מכיר את זה.

חיים כץ: כל פעם אני עושה מבצע למאה עובדים.

חיים כץ: אומר במאה עובדים זה נסגר.

חיים כץ: אתה יודע איזה לחץ.

חיים כץ: תן ללכת, תן ללכת, נגמר, החודש הזה.

חיים כץ: הייתי שם.

חיים כץ: אני שם.

חיים כץ: אם התנאים טובים לפרישה יבואו אנשים יגידו, וואללה, עזוב אותי.

חיים כץ: עזוב אותי.

חיים כץ: יש פה בעיה קשה בגלל שכר נמוך.

חיים כץ: אם הוא מרוויח 6500 שקל, תסתכלו בטבלאות.

חיים כץ: הכול פה, אנחנו מדברים על מאה אלף נושאים.

חיים כץ: כל נושא צריך להיכנס לגופו של עניין ולהקדיש לו זמן.

חיים כץ: האוצר שיושב הוא לא רואה שכר כשכר.

חיים כץ: הוא רואה שעות נוספות כשכר, הבראה כשכר, ביגוד כשכר.

חיים כץ: אין כאלה דברים.

גד בן יצחק: אש"ל בשכר.

חיים כץ: ישבתי פה עם הפרקליטים.

חיים כץ: הם אמרו לי, בוא תהיה הבורר מטעמנו.

חיים כץ: אני לא רוצה.

חיים כץ: אני לא מתיימר.

חיים כץ: אני לא רוצה.

חיים כץ: אבל אני רואה מה קורה פה.

חיים כץ: אני חושב בישיבה מסודרת עם ההנהלה, כל ועד לחוד, למה אין.

חיים כץ: אם כל ועד יתנתק מהוועדים האחרים אפשר יהיה להגיע להסדר שבו תתקיים האמירה, זה נהנה וזה לא חסר.

חיים כץ: אפשר להגיע, אפשר להגיע.

חיים כץ: זה יוותר קצת, ההוא יוותר קצת.

חיים כץ: ואז אפשר יהיה להגיע להסכם.

חיים כץ: לא הסכם אידיאלי.

חיים כץ: לכל אחד יש לו את הבעיות שלו.

חיים כץ: לצלמים יש את הבעיות שלהם, ולאנשי המטה יש את הבעיות שלהם ולעיתונאים יש את הבעיות שלהם.

חיים כץ: וצריך לנסות להגיע לעמק השווה.

חיים כץ: מישהו אחד צריך לעשות ויתורים.

חיים כץ: כך זה לא ייגמר.

חיים כץ: אותו אחד יהיה לו את האיזון.

חיים כץ: הוא יאמר להוא נתת ככה, להוא נתת ככה.

חיים כץ: שלא יבוא איזה ועד יגיד, רק רגע, הנה הרצפה.

חיים כץ: הוא כבר קבע, זאת הרצפה שלי.

חיים כץ: עכשיו שאני לא אצא פרייאר אני רוצה שקל אחד יותר ממנו.

חיים כץ: שאני לא אהיה פרייאר.

חיים כץ: יבוא השני יגיד, זה?

חיים כץ: מה התפקיד שלו?

חיים כץ: כולו עיתונאי.

חיים כץ: אם אני לא מצלם כל העיתונות הלכה, אני רוצה שקל אחד יותר ממנו.

חיים כץ: צריך לראות איפה האיזונים ולגמור את העניין.

חיים כץ: העניין הזה כבר נמשך הרבה זמן.

חיים כץ: יולי אדלשטיין התפטר בגלל העניין הזה?

חיים כץ: לא בגלל זה?

חיים כץ: בסדר.

חיים כץ: יולי אדלשטיין אמר לי בזמנו, פגשתי אותו, הייתי אצל עופר עיני בהסתדרות.

חיים כץ: אילן לוין הגיע.

חיים כץ: יולי.

חיים כץ: הוא אומר, אני אכנס אולי מפה.

חיים כץ: אמרתי, כמה ועדים יש להם שם?

חיים כץ: הוא אומר, 13 ועדים.

חיים כץ: קשה.

חיים כץ: קשה.

חיים כץ: אני אומר לכם אני בא ממקום של הרבה סקטורים ויש ועד אחד.

חיים כץ: אז אני אמרתי, אתם תעבירו את ההסכמים.

חיים כץ: הוועדה מוכנה להתערב בעניין אם הוועדים מוכנים לזאת.

חיים כץ: כל ועד שלא מוכן הוועדה לא תתערב בעניינו, לא תכפה עליו כלום.

חיים כץ: אני לא הולך על זה.

חיים כץ: אני לא הולך לכפות תנאים על אף אחד.

חיים כץ: אם מישהו יבקש לדבר עם עופר עיני אנחנו יכולים לארגן את זה.

חיים כץ: אני גם אעביר לו את המסר שלא מרוצים מההסכם כפי שהוא התגבש.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.