הוועדה המשותפת לוועדת הפנים ולוועדת העבודה לענייני סביבה ובריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 30, 2010-12-07 12:10

דב חנין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה המשותפת לנושא סביבה ובריאות של הכנסת.

דב חנין: על סדר יומנו פרויקט נדל"ני-יזמי שמתכוון לייבש שטח בכנרת מצפון לעיר טבריה.

דב חנין: הפרויקט הזה, אני חייב לומר בפתיחת הדיון, הוא פרויקט מטריד.

דב חנין: אנחנו יודעים שהכנרת מתייבשת, אבל לא ידענו עד היום שאנחנו כמדינה גם מייבשים אותה באופן יזום ומתוכנן.

דב חנין: אין לנו כל-כך הרבה כנרת בכדי שנייבש אותה ולכן הפרויקט הזה מעורר בהחלט דאגה, ואפילו יותר מזה.

דב חנין: אבל אנחנו נקיים כאן כמובן דיון מסודר.

דב חנין: מסגרת הזמן שלנו קצרה מאוד.

דב חנין: אני מבקש מעו"ד קרן הלפרין מ"אדם, טבע ודין" לפתוח בהצגה קצרה של הנושא, ואחריה נאפשר גם למר פרלמוטר מן החברה להגנת הטבע.

דב חנין: בבקשה.

קרן הלפרין מוסרי: אציג בקצרה.

קרן הלפרין מוסרי: מדובר כאן קודם כול בסוגייה עקרונית.

קרן הלפרין מוסרי: התוכניות שמאשרות את הקמת המלון הזה בחוף "דקל" מצפון לטבריה אושרו כבר בשנת 1991, ולעומת זה הקרקע שווקה על-ידי מינהל מקרקעי ישראל בשנת 2007.

קרן הלפרין מוסרי: אנחנו מתמודדים כאן עם סוגייה שנתקלנו בה בחוף כורסי בכנרת, בחוף פלמחים, בעמק ססגון שהוא שטח שאינו חופי אבל שטח רגיש מסוג אחר.

קרן הלפרין מוסרי: מדובר בתוכנית ישנה מאוד שמאפשרת בנייה מסוג שאנו מאמינים כי לפי פרשנות משפטית עדכנית לא ניתן היה לקדם תוכנית כזאת היום כאשר יש לנו כבר חוק שמגן על החופים הגנה מוגברת וכאשר יש מודעוּת סביבתית אחרת לגמרי מאשר היתה לפני עשרים שנים.

קרן הלפרין מוסרי: למעשה, קודם כול, יש כאן תוכנית ישנה שמאפשרת, כפי שתיאר יושב-ראש הוועדה, דבר שקשה להבין אותו כיום, ייבוש של חלק מן הכנרת היקרה לנו כל-כך.

קרן הלפרין מוסרי: התוכנית הזאת היתה נותרת במגרה אם לא היתה משווקת הקרקע בשנת 2007 על-ידי מינהל מקרקעי ישראל.

קרן הלפרין מוסרי: כך הועברה הקרקע ליזם שמבקש היום ליישם את התוכנית, לפעול מכוחה, ולמעשה כבר החל ביישום התוכנית על-ידי ייבוש החלק הרלוונטי מן הכנרת.

קרן הלפרין מוסרי: למעשה מייבשים חלק מן הכנרת כדי להרחיק את קו המים מן הקו שבו עומדים לבנות על מנת לעמוד בתנאים הנדרשים לפי תמ"א 13, תוכנית המתאר הארצית לחופים, בהיבט הזה בעניין הכנרת.

קרן הלפרין מוסרי: ב"אדם, טבע ודין" אנחנו שואלים קודם כול מדוע תוכנית כזאת מיושמת כיום, כלומר מדוע מינהל מקרקעי ישראל פעל לשיווק הקרקע בשנת 2007 כאשר המודעות לבעיית הכנרת ולצורך לשמור על שטחים פתוחים ועל חופים בפרט כבר היתה ידועה וחשובה כפי שאנו מבינים אותה כיום.

קרן הלפרין מוסרי: מעבר לכך, אנחנו קוראים לוועדה הנכבדה לקדם חוק שכבר הוגש כהצעת חוק, לעיון מחדש בתוכניות ישנות כך שלא ניתן יהיה לממש תוכניות מגרה מן הסוג הזה שעלולות להרוס לנו משאבי טבע יקרים ביותר ולגרום למפגעים סביבתיים קשים, כפי שראינו בחוף פלמחים ואנחנו רואים היום בחוף בצת בצפון ובמקומות נוספים.

קרן הלפרין מוסרי: צריך שיהיה מנגנון שימנע מתוכניות ישנות לצאת אל הפועל כאשר יש היום תפיסה תכנונית ומשפטית חדשה לגמרי שמונעת קידום של דברים מן הסוג הזה.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: מר משה פרלמוטר, רכז חופים ונחלים בחברה להגנת הטבע.

משה פרלמוטר: שלום.

משה פרלמוטר: התוכנית המדוברת היא אכן תוכנית ישנה.

משה פרלמוטר: היא עברה עוד תהליך של אישור נוסף בגרסה אחרת בסוף שנות התשעים ואושרה בשנת 2000.

משה פרלמוטר: היא באמת תוכנית מאותו זן שאנחנו מכירים, שבדיעבד לא ניתן היה לקדם אותו היום.

משה פרלמוטר: אגב, מלבד נושא הייבוש, זו תוכנית עם כמויות פיתוח מפליגות, בהיקף אדיר, ממש על שפת הכנרת.

משה פרלמוטר: כדי לאפשר את הפיתוח של המיזם הזה למעשה הוצע ואושר ייבוש הכנרת, כדי ליצור את המרווח של 50 מטרים שהוא מרווח איסור הבנייה.

משה פרלמוטר: כידוע, מערכת התכנון וכולנו התקדמנו מאוד בשנים האלה.

משה פרלמוטר: צריך לחפש דרך קונסטרוקטיבית ולבחון מה האפשרות שלנו להתמודד היום עם תוכניות מן הסוג הזה, שהמכנה המשותף שלהן שהן תוכניות ישנות, חלקן ישנות מאוד וחלקן פחות.

משה פרלמוטר: אגב, אני רוצה לומר במאמר מוסגר שבכנרת הדברים הרבה יותר מסובכים מפני שבכנרת לאורך השנים נעשו המון פעולות ייבוש לא חוקיות, או בכלל ללא היתר, או עם היתר שלא תואם את תמ"א 13 ווריאציות נוספות.

משה פרלמוטר: אם אנחנו רוצים לקדם את פני הרעה במקומות נוספים, גם בכנרת וגם בחופי הים התיכון, נכון למצוא איזה ביטוי למהלך ש"אדם, טבע ודין" התחילו בזמנו, קידום חקיקה שתטפל בתוכניות ישנות.

משה פרלמוטר: קידום כזה של חקיקה צריך ליצור גם בתוכניות חדשות איזשהו מנגנון - - -

דב חנין: רק למען הסדר, "אדם, טבע ודין" אכן גיבשו את הצעת החוק הזאת ואנחנו קידמנו אותה בכנסת, חבר הכנסת לשעבר אופיר פינס-פז ואנוכי, ואנחנו אכן עדיין ממשיכים בקידום הצעת החוק הזאת.

דב חנין: אתייחס לכך גם בדברי הסיכום של הדיון הזה.

משה פרלמוטר: בחקיקה כזאת צריך יהיה להבטיח שגם בתוך תוכניות חדשות יוטמע איזה מנגנון של סיום, כדי שהן לא יהיו נצחיות.

משה פרלמוטר: זה מהלך, או לפחות איזו קריאה אופרטיבית שצריכה לצאת מכאן.

משה פרלמוטר: אני רוצה לומר דבר נוסף לגבי מינהל מקרקעי ישראל ברמה של ההתנהלות ואולי גם ברמה של בחינת אפשרות לחקיקה.

משה פרלמוטר: מינהל מקרקעי ישראל הוא לא סתם יזם פרטי.

משה פרלמוטר: הוא זרוע של המדינה שנכון שתשקול שיקולים רחבים יותר, מלבד השיקולים הבסיסיים של מכרז וכלכליוּת.

משה פרלמוטר: ראינו את זה גם במקומות אחרים, למשל מכרז בפלמחים שהיה באמת בעלות נמוכה מאוד, וכנ"ל בחוף בצת, בשטחים רגישים.

משה פרלמוטר: אנחנו צריכים לבחון, לקרוא ולנסות לקדם מול המינהל, קודם כול ברמה של התנהלות, וייתכן שצריך ליצור כאן מודל יותר בנוי מולם, שהוצאת מכרזים לתוכניות רגישות – וצריך לקבוע את הקריטריונים שלהן – לא תיעשה באופן אוטומטי ויהיה כאן שיקול דעת, שהמינהל לא יוציא תוכניות כאלה באופן אוטומטי.

משה פרלמוטר: דבר שני, צריך יהיה לבחון גם בתחום החקיקה – אני אומר את זה בצורה כללית מאוד כי אין לי כאן איזה מודל ברור – איך ניתן יהיה לערוך בחינה הרבה יותר מעמיקה בתהליך הוצאת התוכניות למכרז באזורים רגישים של המינהל.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: נמצא אתנו ראש עיריית טבריה.

דב חנין: ברוך הבא, אדוני.

דב חנין: קודם כול אני מברך אותך בבואך לכנסת.

דב חנין: אתה רואה, אנחנו דואגים לכנרת ודואגים לטבריה, ואני בטוח שגם אתה דואג לטבריה ולכנרת.

דב חנין: אדוני, בכל שלב של הדיון שתרצה להשתתף כמובן נתכבד בדבריך ונשמח לשמוע אותם.

דב חנין: נציג מינהל מקרקעי ישראל, בבקשה.

גבי ויסמן: מדובר בתוכנית, כפי שאמר מר פרלמוטר, שאושרה בשנת 2000 והיה לה אישור נוסף בשנת 2008.

דב חנין: מה זה אישור נוסף?

גבי ויסמן: חלוקות של השטח.

גבי ויסמן: זה הליך שפעל כחוק, פורסם בעיתונות וכן הלאה.

דב חנין: איך ההליך ב-2008 מתיישב עם חוק החופים?

גבי ויסמן: על תב"ע קיימת נעשה הליך של חלוקה.

דב חנין: אדוני אומר שהאישור ניתן בשנת 2000 והיו כל מיני תהליכי השלמה בשנת 2008.

דב חנין: זה לא שהתוכנית אושרה ב-2008, כי בשנת 2008 אי אפשר היה לאשר אותה.

גבי ויסמן: בוודאי.

גבי ויסמן: בכל אופן, מדובר בתוכנית גדולה.

גבי ויסמן: היא לא תוכנית נקודתית למלונאות על חוף הכנרת, אלא תוכנית של מאות יחידות דיור, שכוללת את הסטת הכביש הארצי – פרויקט שבוצע כבר.

גבי ויסמן: זה פרויקט של כל המרחב הזה, של כל המדרון שיורד אל הכנרת, בתוכנית שעולה כסף רב.

גבי ויסמן: הליכי השיווק החלו בתחילת שנת 2000.

גבי ויסמן: בשיווקים הראשונים לא היו יזמים ולכן היו שיווקים חוזרים.

גבי ויסמן: התוכנית נכנסה להליך של תשתיות והיא מבוצעת כרגע.

דב חנין: מה קורה כרגע מבחינת ההיבט של ייבוש הים והפרויקט המלונאי שם?

גבי ויסמן: יש יזם שזכה במגרש של המלון.

גבי ויסמן: למעשה הקטע של הייבוש הוא קטע של הטיילת, שיתחבר לשביל סובב כנרת שנפרש שלא כחוק על-ידי כל מיני גורמים.

דב חנין: כלומר, הקטע המיובש כפי שאדוני מתאר בעצם ישמש לטיילת.

דב חנין: הבנתי.

דב חנין: אדוני ראש העירייה.

זוהר עובד: אני רוצה להשלים את דבריו של מנהל המחוז.

זוהר עובד: מדובר כאן על טיילת ציבורית, בהמשך לחזון של שביל סובב כנרת, טיילת שתתן אפשרות לציבור נגישות למים ללא תשלום, כאשר החופים שמיוצרים בגינה נותנים הזדמנות מרתקת לתיירות הבינלאומית ולתושבים הישראלים למפגש מרתק עם הכנרת.

זוהר עובד: יותר מכך, אני רוצה להוסיף ולומר שלמרות התב"ע שאושרה בשנת 2000 ולמרות שבשנת 2008 היה איחוד וחלוקה שהגדיר את החלקות בנוסף ונתן אפשרות להתנגדויות, בכל זאת עשינו הליך אינטנסיבי מאוד, מתוך אחריות ציבורית למשאבי הטבע של המדינה שלנו ושל הכנרת שלנו, שהיא ייחודית ברמה העולמית, וקיבלנו שוב תגובות חיוביות גם ממינהלת הכנרת, גם מן המעבדה לחקר הכנרת שערכה שוב בדיקה מעמיקה לגבי ההשרצה של הדגה וכל הקשור לאקולוגיה, וגם מן המשרד להגנת הסביבה, כאשר מנהלת המחוז אישרה את הפרויקט.

זוהר עובד: הפחתנו את מספר היחידות במלון, שלא קשור לטיילת – שהוא מעבר לטיילת, הרבה יותר בצד המערבי, על שיפולי ההר – שהוא מלון אקולוגי.

זוהר עובד: הוא ירד מ-800 ל-138 יחידות, עם עצים וטבע וירוק ומפלסים נמוכים שהם שטיח במורדות ההר, כדי לא ליצור שום חסימה של נוף, כדי לא לפגוע בתשתית היפה והמיוחדת של אגן הכנרת.

זוהר עובד: המכלול כולו נבנה, לאחר לימוד מחודש של כל התהליך, מתוך זהירות ואחריות.

זוהר עובד: אין כאן ייבוש.

זוהר עובד: יש כאן יותר דחיקה, כי בסך הכול מפלס הכנרת הוא מן הנמוכים ביותר שהיו עד היום.

זוהר עובד: בתהליך הקמת הטיילת אנחנו נוגעים באדמה, למעט מטר וחצי שבתוך המים, וגם זה נעשה בדחילו וברחימו, בהתנהלות מבוקרת על-ידי המשרד להגנת הסביבה על סוג החומרה והסלעים שמונחים שם.

זוהר עובד: אנחנו רוצים לפתח את החופים הפראיים שישנם שם שלא נותנים נגישות לתיירות – היום אי אפשר להיכנס שם למים – ולהפוך אותם למיטביים על-ידי פעולות בשילוב של תאגיד ים כנרת ומינהלת הכנרת ובהשגחה של המעבדה לחקר הכנרת.

זוהר עובד: עושים עבודות מיטביות.

זוהר עובד: על הציבור להבין, אדוני היושב-ראש, אין כאן שום תהליך של נדל"ניסטיות, אין כאן תהליך של מישהו שהולך להרוויח כתוצאה מהייבוש או איזה תהליך שגורם לנזק למשאבי הטבע שלנו.

זוהר עובד: יש כאן תהליך מבוקר של הרשות, להובלה של תיירות אינטנסיבית ולא אינטנסיבית בטיילת, ממש חזון של שביל סובב כנרת, שהוא למעשה אחד הפרויקטים המרתקים והחשובים שיכולים להועיל לתיירות ולכנרת מסביב.

זוהר עובד: חשוב שכולם יבינו את זה.

זוהר עובד: אלה לא חופי רחצה, אין שם כרטיסי כניסה, הכול פתוח לציבור, מיטבי ברמות הגבוהות ביותר.

זוהר עובד: המלון לא קשור לתהליך הזה בכלל.

זוהר עובד: הוא נמצא במרחק 50 מטרים מן הקצה והוא בנוי על ההר, בלי שום קשר לבעיה הזאת של הכנרת שלנו.

זוהר עובד: אנחנו שומרים מאוד על הכנרת.

זוהר עובד: אנשי הגנת הטבע, חשוב שכולכם תדעו, לי כראש רשות הדבר הכי חשוב, 7.7 קילומטרים מתוך 65 קילומטרים שייכים לעיר שלי וב-3 השנים האחרונות יש מיטביות אדירה של שיפור בתשתיות העירוניות שקשורות בכנרת.

זוהר עובד: אנחנו רואים בכנרת משאב שמפתח וממנף את התיירות ואת הכלכלה שלנו.

זוהר עובד: לכן יש לנו אחריות, גם של מדינה שלמה ובוודאי של עיר, לשמור עליה ולפתח אותה כמפגש מרתק לתיירות שמגיעה בגינה.

עמנואל ויזר: ראשית, נאמר כאן דבר נכון: לא מדובר בייבוש הכנרת.

עמנואל ויזר: מכיוון שהכנרת היא אגן הרי שאם מייבשים חלק ממנה אז במקומות אחרים המפלס עולה, כמו למשל בים המלח.

עמנואל ויזר: אני מתרשם שאכן נעשתה כאן בנסיבות הנוכחיות עבודה כדי לצמצם את הנזק.

עמנואל ויזר: מטריד אותי משפט שנאמר כאן, שלוקחים חוף פראי והופכים אותו למשהו טוב יותר, עם נגישות וכדומה.

עמנואל ויזר: כאן לדעתי יש פספוס, כי החוף הפראי הזה הוא חלק מן הנכס שנקרא הכנרת.

עמנואל ויזר: הוא מכיל בתוכו ערכי טבע מעצם היותו חוף פראי.

עמנואל ויזר: לא כל פינה פראית כדאי להפוך לאזור תיירותי.

עמנואל ויזר: אני לא אומר שזה המקרה, אבל אני אומר שהחשיבה שחוף פראי שנהפך למקום תיירותי ערכו עולה, היא חשיבה לא נכונה.

עמנואל ויזר: צריך לשים לב שהחוף הפראי צריך להישמר ברבים מן המקרים כפי שהוא, חוף פראי, אם אנחנו רוצים באמת לשמור גם על ערכה התיירותי של הכנרת.

זוהר עובד: אני רוצה להוסיף, אדוני היושב-ראש, שאנחנו נמצאים בתוך העיר ויש עוד 60 קילומטרים מסביב שהם אזורי טבע.

זוהר עובד: צריך למצוא את התמהיל הנכון בין פיתוח אינטנסיבי תחת שמירת ערכי הטבע ובין פיתוח פראי או השארה של קטע פראי.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: מינהלת הכנרת.

ריקי מזרחי: מר צבי סלוצקי יצא לרגע והוא יחזור מייד.

ריקי מזרחי: הנה הוא נכנס.

דב חנין: מאה אחוז, ניתן לו לדבר בעוד רגע.

דב חנין: המשרד להגנת הסביבה.

דורית סלע: אני מתכננת מחוז צפון במשרד להגנת הסביבה.

דורית סלע: אין לי מחלוקת עם העובדות שהוצגו כאן, שהתוכנית אכן ישנה ושהתנהל דיון ארוך לגביה.

דורית סלע: בסוף שנות התשעים, כחלק מתנאיי ההפקדה נערך תסקיר השפעה על הסביבה לתוכנית הזאת, תסקיר גדול, בשיתוף של מינהלת הכנרת ושל המעבדה לחקר הכנרת.

דורית סלע: התנאים והדרישות שנקבעו בתסקיר הוטמעו בתוך התוכנית.

דב חנין: מה היו התנאים העיקריים?

דורית סלע: הציגו הוראות לגבי צורת הייבוש, התניות איך לשמור על הדגה ועל קיני ההטלה של הדגים.

דורית סלע: היה רצון לבדוק האם הפיתוח או ההרמה של החוף, כפי שהגדירו כאן, יפגע הן בצמחייה והן בבעלי-החיים שישנם בכנרת ובסביבתה.

דורית סלע: אנחנו מדברים על חוף עירוני בתוך האזור העירוני של טבריה.

דורית סלע: הבחינה הראתה – לא שהיינו יוזמים פעולה כזאת, אבל בקונטקסט הזה של התוכנית, ששדרגה תוכנית קיימת משנות השבעים, ניתן היה לקדם אותה עם דרישות ותנאים.

דורית סלע: עכשיו כאשר המגרש שווק נערכה בדיקה מחודשת לגבי התנאים הללו וניתנו הנחיות.

דב חנין: למי שווק המגרש בסופו של דבר?

דורית סלע: המגרש שווק במכרז של מינהל מקרקעי ישראל.

דורית סלע: אנחנו לא צד בזה.

דורית סלע: אנחנו יודעים מי היזם, אבל המשרד להגנת הסביבה הוא לא חלק מתהליך השיווק.

דורית סלע: זה לחלוטין לא קשור אלינו.

דב חנין: למי שווק המגרש?

זוהר עובד: ל"זיסר", "אלביט תיירות".

דב חנין: הבנתי, לטובת אותו פרויקט מלונאי.

דורית סלע: התוכנית ישנה.

דורית סלע: אין ספק שהיום היא לא היתה עוברת, לא בעומס הבנייה האדיר שאושר בה ולא בכל מה שמופיע שם.

דורית סלע: אנחנו נתפסים רק למלון, לחלקה 26, אבל התוכנית מגדירה הרבה מאוד אזורי מלונאות נוספים ואזורי מגורים.

דורית סלע: היא תוכנית לכל החוף הצפוני של טבריה.

דורית סלע: אני חושבת שלא נכון לבנות בצורה הזאת והיום בוודאי תוכנית כזאת לא היתה מתקדמת.

דורית סלע: בקונסטלציה שנוצרה, בשנת 2007 כאשר המגרש שווק, בהנחיית מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה דאז מר שי אביטל נערכה בחינה מה המסגרת החוקית שלנו לצאת כנגד התוכנית הזאת.

דורית סלע: הבדיקה הראתה שמאחר ומדובר בתוכנית מאושרת כדין, לא ניתן בהליך רגיל להתנגד לתוכנית כזאת.

דורית סלע: ייתכן שניתן לפעול בחקיקה ובמהלכים אחרים.

דורית סלע: המקרה של חוף פלמחים הרים לנו את הרף כאן בצורה יפה.

ציון פיניאן: זה רחוק מחוף פלמחים.

ציון פיניאן: אין מה להשוות אפילו.

דורית סלע: הדיון על חוף פלמחים הרים את הרף ואת ההתעניינות הציבורית למקום אחר.

דורית סלע: ניגשים היום לתוכניות כאלה בצורה שונה.

דורית סלע: אבל בקונטקסט שהיה קיים אז, זה הנתון.

דורית סלע: העבודות שעושים כרגע, הייבוש, אם נדייק, הוא אפילו לא ייבוש בחלקת החוף עצמה, אלא בשטחים שנושקים אליה כדי להתאים ולחבר את הטיילת הציבורית.

דורית סלע: עיריית טבריה נדרשת להסדיר את התשתיות אל החוף ולהבטיח נגישות רציפה לאורך החוף.

דורית סלע: תהליך הייבוש, התוכניות הללו לוו גם על-ידי מינהלת הכנרת וגם על-ידי המעבדה לחקר הכנרת.

דורית סלע: התוכניות הוצגו בפני המשרד להגנת הסביבה והערנו את ההערות שלנו.

דורית סלע: בדקנו שזה נעשה לפי ההנחיות הסביבתיות של התסקיר.

דורית סלע: זה מה יש.

דורית סלע: בין אם אני אוהבת את זה או לא, זה לא רלוונטי לצורך הדיון.

דורית סלע: אני חושבת שזאת הזדמנות טובה לקרוא לכם, חברי הכנסת, ולך, אדוני, כפי ש"אדם, טבע ודין" וגם מר פרלמוטר הציגו, לחשיבה עקרונית שתבדוק את הנושא הזה, כיצד נבדקות תוכניות ישנות שלא עומדות היום במדיניות התכנונית, באיזה הליך אפשר לבטל אותן.

דורית סלע: זאת תהיה החשיבות הגדולה ביותר של דיון מן הסוג הזה.

ציון פיניאן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ציון פיניאן: שמעתי, וכולנו שמענו כאן את דברי ראש עיריית טבריה שביקש לנתק את נושא המלון ממה שהולך להיות כאן.

ציון פיניאן: הנושא כאן הוא תוכנית שאושרה לפני 10 שנים, עוד כאשר הייתי סגן ראש העירייה.

ציון פיניאן: זאת תוכנית שאושרה בזמנו על-ידי כל הגורמים, גם על-ידי המשרד להגנת הסביבה.

דורית סלע: לא אמרנו שלא.

ציון פיניאן: היום להעלות כל מיני נושאים, שכאן צריך לבדוק ושם צריך לבדוק – קשה לשנות תוכניות שאושרו, במיוחד כאשר קיבלו אישור של כל הגופים הציבוריים.

ציון פיניאן: קשה מאוד וכמעט בלתי אפשרי.

ציון פיניאן: שנית, אני אומר כבן טבריה, בניית הטיילת תוסיף נופך ויופי לטבריה.

ציון פיניאן: זאת העיר היחידה שאין בה טיילת, ושם אפשר לבנות טיילת לתפארת מדינת ישראל.

ציון פיניאן: הזכירה כאן הגברת את נושא הדגה.

ציון פיניאן: במקרה אני מטפל בנושא הזה שנדון בוועדה אחרת.

ציון פיניאן: החל ב-1 בינואר 2011 הדיג בכנרת ייפסק, מכיוון שאין כבר דגה.

ציון פיניאן: אני מקווה שמשרד החקלאות ופיתוח הכפר יעמוד בכל הבטחותיו, כפי שעיריית טבריה הבטיחה ומקיימת.

ציון פיניאן: אם הוא יעמוד בהבטחותיו אז בעזרת-השם כעת חיה בעוד שנתיים הדייגים יחזרו לכנרת.

ציון פיניאן: סליחה, אדוני היושב-ראש, אני לא מבין מה הכוונה של הישיבה הזאת.

ציון פיניאן: התחילו כבר לעבוד שם והשטחים מתוכננים.

ציון פיניאן: ברוך-השם, עושים משהו טוב בטבריה.

ציון פיניאן: אם אתה רוצה לדבר על העתיד, אינני יודע מה נוכל להועיל, אבל העיקר לא להזיק.

ציון פיניאן: אני מבקש, כאן פשוט צריך לתת ברכת דרך צלחה לעיריית טבריה שמקדמת את הדברים הללו כדי שתמשיך ותסיים את העבודה.

ציון פיניאן: כאשר תסיים את העבודה אני מבקש מכל הנוכחים לבקר ואז אולי נכנס את הוועדה שוב לראות מה קרה.

גל סילברמן: אני פעיל בעמותת "אדם וים", הארגון שהרים את קול הזעקה.

גל סילברמן: אני שמח גם ש"אדם, טבע ודין" הצטרפו אלינו.

גל סילברמן: אני לא רוצה לחזור על הדברים שאמרו גברת קרן הלפרין והנציג של החברה להגנת הטבע, אלא לחדש כמה דברים.

גל סילברמן: קודם כול, רק כדי לשים הצידה תחומים שאינם במחלוקת, לפחות בעיני "אדם וים", יש הסכמה לכך שהכנרת היא אגם מים, מצד אחד, ואגם תיירות, מצד שני.

גל סילברמן: אנחנו משתתפים בדיונים על סובב כנרת כנציגי תמ"א 13, לכל התהליך שמתוכנן.

גל סילברמן: אותי אישית לא תשמעו אומר שהכנרת צריך לראותה בלבד.

גל סילברמן: אנחנו בעצמנו המלצנו על הנושא התיירותי שם, בכל מה שקשור לתיירות גלישה, שהיא תיירות ניידת שיכולה להפריח ולשגשג את הכלכלה.

גל סילברמן: לכן זה נושא שצריך לשים אותו בצד.

גל סילברמן: אף אחד כאן לא אומר: בואו נכשיל תוכניות, לא לתיירות ולא לכלכלה בטבריה.

גל סילברמן: אבל כן יש לי כמה הערות.

גל סילברמן: גם את נושא חוק החופים אשים בצד.

גל סילברמן: התוכניות הללו אושרו עוד לפני שהתקבל חוק החופים.

גל סילברמן: יש לי רק הערה לאדוני, אם כבר הגעתי עד לבית המחוקקים, פסקאות (2) ו-(3) בסעיף 20 בחוק החופים בעייתיות.

גל סילברמן: למי שלא מכיר, הסעיף עוסק בתוכניות שהיו לפני קבלת החוק.

גל סילברמן: גם המשרד להגנת הסביבה מגדיר את התוכנית הזאת היום כשרץ, ואומר: אין מה לעשות, זה שרץ שנולד לפני חוק החופים.

גל סילברמן: אני אומר לאדוני: יש מה לעשות.

גל סילברמן: המחוקק צריך לדון בסעיף 20 של חוק החופים ולשנות אותו.

גל סילברמן: בואו נעבור לחוק התכנון והבנייה.

גל סילברמן: בים התיכון חוק התכנון והבנייה מדבר על 100 מטרים מקו המים.

גל סילברמן: משום מה בכנרת הוא מדבר על 50 מטרים מקו תנודת המים.

גל סילברמן: אולי השתרבב כאן מערכון של הגשש החיוור על "חם בטבריה" ואיכשהו חוק התכנון והבנייה קבע בטבריה 50 מטרים, למרות שמדובר באגם מים ולמרות שמדובר במקום רגיש יותר.

גל סילברמן: לעניות דעתי צריך להיות מדובר על 150 מטרים ולא על 100 מטרים.

ציון פיניאן: אני מציע שתוציא צו הריסה לכל העיר, כי כל הבתים נמצאים בטווח של 150 מטרים מקו המים.

ציון פיניאן: אני מציע שתדבר דברים הגיוניים שניתנים לביצוע, לא משהו הזוי.

גל סילברמן: אני מדבר על דברים הגיוניים.

ציון פיניאן: אל תשווה את הכנרת לים התיכון.

ציון פיניאן: בים התיכון אפשר לקבוע גם 300 מטרים, אבל בכנרת זה 50 מטרים.

גל סילברמן: אדוני, אני מסכים אתך.

גל סילברמן: בדיוק מכיוון שהכנרת היא אגם לשתייה לא השוויתי את הים התיכון לכנרת.

ציון פיניאן: שאלת למה בים התיכון נקבע 100 מטרים ואילו בכנרת רק 50 מטרים.

גל סילברמן: אדוני לא הבין אותי.

גל סילברמן: בים התיכון מדובר על 100 מטרים.

גל סילברמן: אמרתי שהגיוני יותר שבאגם הכנרת זה יהיה אפילו 150 מטרים.

גל סילברמן: בל נתעלם, מלון כזה הוא מעין מפעל שיש לו ביוב, והכול ליד המים שאנחנו שותים.

גל סילברמן: רבותי, אני לא יודע על מה מדובר כאן.

זוהר עובד: יש מערכות ביוב נפרדות.

גל סילברמן: בואו נגדיל את התחום ונרחיק את הבינוי ממקור המים שאנחנו שותים.

גל סילברמן: זה הטיעון שלי.

גל סילברמן: עוד  נורמה שהייתי רוצה להעיר עליה היא נורמת ייבוש לשם בינוי מחדש.

גל סילברמן: התוכנית שנדונה כאן, שלדעתי אפשר לקצץ בה חלק, היא לא היחידה, גם בחוף זמיר ב"דדו" יש אותה כוונה – ייבוש כדי שחזית התוכנית יתרחק לפי הנדרש על-פי חוק התכנון והבנייה, לכן מתכוונים לייבש.

גל סילברמן: אני סבור שייבוש צריך להיות לשם שיקום חוף, ייבוש קטן ולא מסיבי שנועד רק לתיקון ולא כדי לייצר עוד מפלצות שצומחות על קו המים.

גל סילברמן: אלה הנושאים הכלליים.

גל סילברמן: לגבי התוכנית הספציפית, על אף כל מכבסת המילים, קיבלתי ממשרד הפנים את התוכנית וקראתי שמדובר שם על הקלות, ועוד הקלות, ועוד הקלות בתמ"א.

גל סילברמן: אם ישאלו אותי, חלק מן התוכנית הזאת צריך לחזור אחורה ולהסתדר מעבר לקו 209 – 50, 70, 100 מטרים.

דב חנין: על מה אדוני מדבר באופן קונקרטי?

גל סילברמן: בתוכנית יש שטחי אכסון ד' ושטחי אכסון א'.

גל סילברמן: לטובת שטחי אכסון א' עשו את כל הייבוש הזה.

גל סילברמן: כדי שחזית שטחי אכסון א' תהיה מרוחקת 50 מטרים מקו המים מייבשים את המים, או דוחקים אותם.

גל סילברמן: אני לא מאשים את היזם בבזבוז מי שתייה.

גל סילברמן: זה דחיקה, נכון, פעולה פיזיולוגית.

גל סילברמן: הפעולה הזאת פסולה בעיניי, ואותה כוונה יש כרגע בחיפה אך שם אנחנו ערוכים כי יש שם תסקיר סביבה ונראה מה קורה עם זה.

גל סילברמן: זה בגדול.

גל סילברמן: תוכנית יכולה להתקיים.

גל סילברמן: יש מקום לתיירות, יש מקום לעוד מלונות, אם זה מה שיזמים חושבים.

גל סילברמן: הדברים צריכים להיעשות בצורה הגיונית, לאחר חשיבה, ולא להגיד: טוב, היום זה לא היה מתאשר אבל בואו נקדם כי אישרו את זה פעם.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: נציג היזמים.

עופר זוזובסקי: בשם היזם אנחנו רוצים להזכיר שבמכרז הזה, שנועד בסופו של דבר לקדם מלון בטבריה ולספק עוד מקומות עבודה לעיר טבריה, לא הוגשה שום הצעה פרט להצעה של היזם, שהוא "אלביט תיירות".

עופר זוזובסקי: המלון לא אמור להיבנות על שום שטח שמיובש או נדחק.

עופר זוזובסקי: הוא ייבנה על אדמה.

עופר זוזובסקי: בכלל, המכרז עצמו מחייב את היזם לנקוט בפעולות הללו, זה דבר שנכפה עליו, ואפילו נדרשה ממנו ערבות של 9 מיליון שקל כדי להבטיח את קיום ההתחייבות הזאת.

עופר זוזובסקי: אני בהחלט מקבל חלק מן הדברים שנאמרו כאן, הם נכונים.

עופר זוזובסקי: מדובר בתב"ע שאושרה לפני חוק שמירת הסביבה החופית.

עופר זוזובסקי: כל ההליך כאן התבצע כדין, גם הליך השיווק.

עופר זוזובסקי: גם הבנייה נעשית על-פי התב"ע.

עופר זוזובסקי: אם מישהו ירצה לפטור את היזם מהייבוש הזה ולהחזיר לו את הערבות של 9 מיליון שקלים, זה דבר שאפשר לשקול אותו, אבל עליכם לזכור שכל השטח המיובש הוא לא שטח לבניית מלון אלא שטח שתהיה בו זיקת הנאה לטובת הציבור ושנועד למעשה לצורכי טיילת, לא לצורכי המלון.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: מינהלת הכנרת.

צבי סלוצקי: אתייחס אך ורק למנדט שיש למינהלת הכנרת בתוך התהליך הזה.

צבי סלוצקי: מינהלת הכנרת היא משקיפה בוועדות התכנון והבנייה המקומיות ובוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה.

צבי סלוצקי: היא נתבקשה להביע עמדה לעניין שמירת הסביבה החופית ואיכות המים.

צבי סלוצקי: אני בהחלט מאשר את מה שאמרה כאן גברת דורית סלע.

צבי סלוצקי: אנחנו הצטרפנו לתהליך שנבדק על-ידי המעבדה לחקר הכנרת שאישרה את התנאים.

צבי סלוצקי: לא מצאנו במסגרת אישור התנאים מקום לזיהום מים או לפגיעה בשמירת הסביבה החופית ולכן אנחנו לא מתנגדים לתוכנית הזאת.

צבי סלוצקי: אישררנו את זה פעם נוספת כאשר היזם זכה במכרז.

צבי סלוצקי: אישררנו את זה פעם נוספת עם המעבדה לחקר הכנרת, כאשר ביררנו האם השתנו התנאים.

צבי סלוצקי: משנאמר לנו שלא השתנו התנאים, ויש לנו על כך מסמכים כתובים, אנו בהחלט ממשיכים לתמוך בתוכנית.

חנה סלע: אני נציגת משרד הבריאות.

חנה סלע: אני מבינה שהתוכנית הזאת אושרה, אבל לגבי התוכניות העתידיות, משרד הבריאות סבור כי יש מקום להתרחק מכל פעילות באגם הכנרת, שמהווה מקור מי שתייה, ולא לגרום לעומס מזהמים פוטנציאלי על האגם.

חנה סלע: צריך להביא את זה בחשבון בכל התוכניות העתידיות.

ירון ארגז: אני נציג אגף התכנון במשרד התיירות.

ירון ארגז: המילה נדל"ן חזרה על עצמה כאן כמה וכמה פעמים.

ירון ארגז: מבחינתנו אנחנו עושים אבחנה ברורה בין מלונאות ובין נדל"ן.

ירון ארגז: מלונאות מבחינתנו היא מטרה ציבורית ראויה.

דב חנין: גם נדל"ן, לדעת אלה שעוסקים בזה, היא מטרה ציבורית ראויה.

ירון ארגז: מיקום המלון קרוב ככל האפשר לגוף המים קריטי להצלחת הפרויקט.

דב חנין: אדוני ער לכך שבכל זאת הכנסת חוקקה את חוק החופים שמגדיר מה מותר ומה אסור מבחינת קרבה לים, כולל בימת הכנרת.

ירון ארגז: אני מתייחס לאינטרס התיירותי.

ירון ארגז: נאמרו כאן הרבה דברים, אבל השיקול התיירותי נדחק במקרים רבים, גם בדוגמאות שהוצגו על-ידי נציגת "אדם, טבע ודין", לשוליים.

ירון ארגז: ראה מקרה פלמחים ומקרים אחרים, כמו עמק ססגון.

ירון ארגז: אין ספק שאם תיירות רוצה להצליח עליה להתמקם ב-prime location.

ירון ארגז: להגיד: תבנו את המלונות במקום אחר, זאת יכולה להישאר אמירה יפה על הנייר, אבל עובדה שהפרויקטים המצליחים ביותר הם אלה שנמצאים במקום הטוב ביותר.

ירון ארגז: השיקול התיירותי, לצורך העניין, עומד בקונפליקט מסוים לכמה תוכניות שמקוימות כיום או חוקים אחרים, אבל אני חושש מאוד שביוזמות מן הסוג הזה מה שיתייבש זה לא הכנרת אלא אולי התיירות, כי הפיתוח התיירותי הופך להיות משהו שהוא מעין NIMBY.

ירון ארגז: אני מתייחס לאווירת העליהום שנוצרה בדוגמאות שהובאו כאן דווקא מפרויקטים תיירותיים.

ירון ארגז: השיקול הזה חייב להיות מיוצג, משום שהאנשים שאמורים להיות האורחים של אותם מתקני אכסון פשוט לא יבואו אם לא יקום מלון במקום אטרקטיבי.

ירון ארגז: כאשר אנחנו מדברים על העיר טבריה, על תיירות עירונית, תמ"א 12 למלונאות כיוונה לפיתוח עירוני.

ירון ארגז: אומרים: אל תתמקמו בשטחים פתוחים, אל תעשו פרויקטים מלונאיים עתירי חדרי אכסון בתוך אזורים כפריים.

ירון ארגז: זה בדיוק המקום שאליו אנחנו מכוונים.

ירון ארגז: יש כאן תוכנית מאושרת.

ירון ארגז: אני לא מרגיש שאני צריך להצדיק תוכנית מאושרת משום שהדיון התכנוני בנושא הזה כבר מוצה.

ירון ארגז: אני מבין שכרגע יש טענה על מגרש מסוים בתוכנית.

ירון ארגז: אני אומר שוב, השיקול התיירותי מחייב מיקום במקום המוצע.

קרן הלפרין מוסרי: רק עוד תוספת קטנה.

קרן הלפרין מוסרי: נאמר כאן שוב ושוב שהכול נעשה כדין, שהתוכניות אושרו כדין, המכרז נעשה כדין.

קרן הלפרין מוסרי: צריך להזכיר שאותו דין גם מגדיר את כל הגורמים שנמצאים כאן כמחויבים קודם כול לאינטרס הציבורי, ובראש ובראשונה מינהל מקרקעי ישראל שמכוח חוק מוגדר כ"נאמן הציבור".

קרן הלפרין מוסרי: הוא שומר על מקרקעות המדינה לטובת הציבור.

קרן הלפרין מוסרי: לפעמים הטובה היא תיירות, ולפעמים הטובה היא פיתוח, ולפעמים אותה טובת ציבור היא גם שמירה על שטח פתוח.

קרן הלפרין מוסרי: ניתן לקרוא בדוח מבקר המדינה, שהתייחס לחוף פלמחים, דוגמה שעלתה כאן כמה פעמים, על פני 50 עמודים חוזר מבקר המדינה ומסביר כיצד התוכנית וגם המכרז נעשו אמנם בדיוק על הגבול של הדין, אבל מה שחרג מן הדין הוא שקילה של האינטרס הציבורי.

קרן הלפרין מוסרי: נאמר שם שוב ושוב שהאינטרס הציבורי הזה, של שמירה על חוף מיוחד, בתולי ופתוח לטובת הציבור כיום ובדורות הבאים, לא עמד לנגד עיני מקבלי ההחלטות.

קרן הלפרין מוסרי: גם שם דובר, כמו כאן, על שיווק חוזר כי לא היתה התעניינות של יזמים.

קרן הלפרין מוסרי: כאן נאמר שלא היתה התעניינות בשנת 2000 ונעשה שיווק חוזר עד שהגיעה הצעה אחת בשנת 2007.

קרן הלפרין מוסרי: לפעמים כאשר אין התעניינות של יזם, וכאשר יש אינטרס לשמור על הקרקע, וכאשר מכוח חוק אותו גורם כאמור מוגדר בתור "נאמן הציבור אל מקרקעות המדינה", לפעמים צריך גם לאזן בין הדברים ולזכור שיש חופים שצריכים להישאר פתוחים.

קרן הלפרין מוסרי: נאמר כאן כבר, המלון לא ייבנה על החלק המיובש, אבל ללא הייבוש המלון הזה לא עומד בדרישות הדין לשמירה על 50 מטרים מקו המים, אז הייבוש משרת את המלון גם אם המלון לא נבנה ישירות עליו.

קרן הלפרין מוסרי: צריך לזכור שהשטח הזה, הקרוב לקו המים, הוא אכן של הציבור, לתועלת הציבור, כפי שנקבע כבר בחוק הסדרת מקומות רחצה בשנת 1964 ואחר-כך גם בתמ"א 13 ובחוק החופים, והמודעות הזאת כאמור רק הולכת וגוברת.

קרן הלפרין מוסרי: היום צריך למנוע כאן נזק בלתי הפיך.

קרן הלפרין מוסרי: לשבת כאן ולהגיד: חבל, התוכנית כבר מקודמת ומתגלגלת – זה לא מה שבית המחוקקים ושליחי הציבור צריכים לעשות.

קרן הלפרין מוסרי: אנחנו רואים את הנזק בתחילת התגבשותו.

קרן הלפרין מוסרי: צריך לפעול ביחד.

קרן הלפרין מוסרי: המשרד להגנת הסביבה וגורמים אחרים אומרים בריש גלי: התוכנית הזאת לא היתה מאושרת כיום.

קרן הלפרין מוסרי: אז אולי היא אושרה בעבר ואולי נעשו טעויות, אבל יש כלים לתקן טעויות.

קרן הלפרין מוסרי: לא צריך לחכות שהנזק כבר יהיה שם ונצטרך להסביר לילדים ולנכדים שלנו למה עוד חלק חוף נלקח מפני הציבור, נלקח מן השטח הפתוח לטובת בנייה.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: אדוני ראש העירייה, כמה מילים לסיכום.

זוהר עובד: אני רוצה לענות לגברתי.

זוהר עובד: מי קובע את אינטרס הציבור?

זוהר עובד: את קובעת את אינטרס הציבור?

קרן הלפרין מוסרי: כולנו ביחד.

ציון פיניאן: כשנוח להם הם קובעים, וכשלא נוח להם הם לא קובעים.

זוהר עובד: במשך 25 שנים לא נבנה מלון בטבריה.

זוהר עובד: אתם באים בטענות שהחופים מלוכלכים.

זוהר עובד: מהיכן נשיג משאבים לנקות אותם, אם אני לא בונה בתי-מלון ומעסיק את הילדים שלי ושומר שהם ימשיכו לגדול בתוך העיר ושלא יעברו למרכז הארץ?

זוהר עובד: בסוף המדינה שלנו תהיה מדינת תל-אביב.

זוהר עובד: אנחנו צריכים לעשות ציונות ולהתיישב בגליל.

זוהר עובד: אז אני לא מבין מה האינטרס של הציבור.

זוהר עובד: האינטרס של הציבור לבוא לטבריה ולראות אותה פורחת, מתקדמת ומיטבית בתשתיות שלה, או את רוצה שטבריה תהיה עיר מוזנחת שאין לה מקורות כספיים ולא יכולה לטפח ולטפל בחופים שלה?

זוהר עובד: אני לא מבין מה אינטרס הציבור, כלומר אני תמה.

זוהר עובד: עושים כאן משהו שבכלל לא דומה לפלמחים.

זוהר עובד: אל נקשור את הדברים אלה באלה.

זוהר עובד: זה לא חוף בתולי, זה לא חוף שלא  ניתן לטיפול, ולא נפגמים כאן ערכי טבע.

זוהר עובד: עבדנו באחריות.

זוהר עובד: אני מתפלא גם על גברתי מנהלת המחוז מן המשרד להגנת הסביבה.

זוהר עובד: זה לא הרוח שהועברה אלינו.

זוהר עובד: באנו ביוזמתנו לערוך בדיקה מחודשת.

זוהר עובד: נפגשנו אתך, גברת דורית סלע, והראינו לך את המלון והכנסנו אותך למקומות שאליהם אני לא צריך להכניס אותך כראש רשות מקומית, והראינו את הטקסטורה של המלון, איך הוא יורד.

זוהר עובד: מן הראוי שתגידי לפרוטוקול מה נעשה כאן כדי להגיע למרב ההתאמה לערכי הטבע של סובב כנרת.

זוהר עובד: משום מה זה נשמט מדברייך.

זוהר עובד: גברתי מנהלת המחוז ממשרד הבריאות, אנחנו פועלים ומשקיעים מאות מיליוני שקלים כדי להסדיר את הביוב.

זוהר עובד: אנחנו מובילים תהליכי קצה מן המתקדמים ביותר בעולם.

זוהר עובד: מן הראוי גם שאת תאמרי את הדברים הללו כאן לפרוטוקול.

זוהר עובד: נבנים שם מכוני הביוב המודרניים ביותר שיש בעולם כדי לקדם את המערכות לטובות ביותר.

זוהר עובד: אז מה אתם רוצים?

זוהר עובד: שנשאיר שם אזור פתוח?

זוהר עובד: איך אני יכול לנהל כך את העיר הזאת?

זוהר עובד: מה אתם רוצים, שנשאיר אותה כעיר הפקר?

זוהר עובד: שלא נטפח אותה ולא נוביל אותה?

זוהר עובד: איך אתם רוצים שנחזיק את התושבים שלנו?

גל סילברמן: תטפח, אבל לא על קו המים.

זוהר עובד: מה זה לא על קו המים?

זוהר עובד: לעיר הזאת אין שום מקור הכנסה פרט לתיירות.

זוהר עובד: אין לי תעשייה, אין לי היי-טק, אין לי תעסוקה שלא קשורה בתיירות.

גל סילברמן: אותו מלון יכול להיות ממוקם גם 70 או 100 מטרים אחורה.

זוהר עובד: אתה לא מכיר את הטופוגרפיה.

זוהר עובד: אתה לא נמצא בטבריה כדי להבין את מה שקורה.

זוהר עובד: אתה יודע שאני לא יכול לתת היום לזוגות משפרֵי-דיור דירה צמודת קרקע?

גל סילברמן: זה לא שייך לדיון.

זוהר עובד: זה כן שייך לדיון, כי שם יש פיתוח במאות מיליוני שקלים של משרד התחבורה, של השלטון המרכזי, כדי להוביל אוכלוסייה אל תוך העיר הזאת שצריך שתהיה בה הגירה חיובית, שיהיה בה מקור  פרנסה לילדים.

זוהר עובד: אתם צריכים להבין שהשיקול הציבורי הרבה יותר רחב.

גל סילברמן: יש לי כאן תצ"א של החוף הזה.

גל סילברמן: מה היה קורה אם החזית הקדמית של המלון היתה מועברת 70 מטרים אחורה?

זוהר עובד: אי אפשר, כי יש שם כביש ראשי.

גל סילברמן: יש תוכנית להסטת הכביש הזה.

זוהר עובד: אתה רוצה כותרת.

זוהר עובד: על-פי מה שאגיד לך לא תהיה כותרת, אבל אני לא רוצה להיכנס אתך לדין ודברים.

זוהר עובד: יש שם כביש מדינה שהושקעו בו יותר מ-100 מיליון שקל.

זוהר עובד: אז לאן המלון יכול לעבור?

זוהר עובד: לעמוד מעל הכביש?

זוהר עובד: זה כביש של שלוש ספרות.

זוהר עובד: כביש 348 הוא כביש מדינה שהסיטו אותו מאגן ההיקוות של הכנרת למעלה ההר.

זוהר עובד: המלון כלוא בין הכביש הזה ובין הים והוא לא יכול להיות מועבר אחורה.

ציון פיניאן: גם עם הכביש יש לו בעיה.

דב חנין: תודה.

דב חנין: חברים יקרים, אנחנו צריכים לסיים את הדיון.

דב חנין: אני מבקש לסכם אותו.

דב חנין: קודם כול, כל היושבים מסביב לשולחן הזה מבינים ומסכימים שהכנרת היא שכיית חמדה מיוחדת במינה של הציבור הישראלי.

דב חנין: היא אגם קטן שאנחנו מעמיסים עליו הרבה-הרבה שימושים.

דב חנין: אנחנו רוצים לשתות את המים שלו, אנחנו רוצים שתהיה בו תיירות, אנחנו רוצים שהעיר טבריה תשגשג, אנחנו רוצים שיהיה דיג בכנרת.

דב חנין: כל הדברים הללו עומדים על אגם מאוד-מאוד קטן.

דב חנין: האחריות הזאת כבדה מאוד.

דב חנין: אנחנו קידמנו את חוק הגנת הכנרת ויצרנו את מינהלת הכנרת.

דב חנין: כמובן עיריית טבריה אחראית על החוף, ומייד אתייחס גם לעיר טבריה.

דב חנין: אבל מדינת ישראל כמדינה חייבת להבין שאם לא נתגייס כמדינה להגן על הכנרת, לשמור עליה ולטפח אותה בסוף נישאר עם משהו שלא יוכל לענות על כל הצרכים וכל הרצונות וכל השאיפות של כולנו, שאנחנו תולים אותם באותה כנרת קטנה.

דב חנין: העיר טבריה, כפי שאמר ראש העירייה, תלויה מאוד בכנרת.

דב חנין: אם תהיה לנו כנרת בריאה ומתפקדת וטובה גם לעיר טבריה יהיה אופק של התפתחות כשכיית חמדה, כעיר של תיירות, כעיר של נופש.

דב חנין: לכן הדברים שלובים מאוד זה בזה.

דב חנין: בסופו של דבר, לטווח הארוך אין כאן ניגוד אינטרסים אלא כולנו מסביב לשולחן הזה חייבים להבין שיש לנו אינטרס לשמור לטווח הארוך על המשאב המאוד-מאוד מיוחד ונדיר הזה.

דב חנין: התוכנית שאושרה, כפי שנאמר כאן, היא תוכנית ישנה.

דב חנין: ברור לחלוטין שאם היום, לפי החקיקה הקיימת היום, התוכנית הזאת היתה מובאת לאישור היא לא היתה מאושרת.

דב חנין: נכון שהמתחם שמיובש איננו משמש באופן ישיר את המלון, אבל אלמלא המתחם הזה אי אפשר היה לבנות את המלון הזה.

דב חנין: היום התוכנית הזאת לא היתה מאושרת.

דב חנין: אני מבין שהיא אושרה מכוח העובדה שמדובר בתוכנית ישנה ובעצם זה המשכיות של מצב שהיה קיים קודם לכן.

דב חנין: בכנסת נקדם חקיקה – ואני אומר את זה לא אפרופו המקרה המסוים הזה – אני סבור שיש כאן תקלה שלנו כמחוקקים, שאנחנו מחוקקים חוקים וכל מיני תוכניות שהסטטוס שלהן פחוּת מן החוק של הכנסת ממשיכות להתקיים למרות שהכנסת בינתיים שינתה מדיניות.

דב חנין: אנחנו גם לא יכולים לבוא בטענות ליזמים.

דב חנין: היזמים פועלים לפי התוכניות שיש להם ולא צריכים לדאוג לחוקי הכנסת.

דב חנין: הבעיה היא לא שלכם.

דב חנין: הבעיה היא שלנו כמחוקקים, והבעיה לא נקודתית לגבי התוכנית הזאת, אלא הבעיה כללית.

דב חנין: אנחנו צריכים לקדם חקיקה.

דב חנין: החקיקה הזאת נמצאת על שולחן הכנסת והתייחסתי אליה בתחילת הדיון.

דב חנין: היא קובעת שאנחנו מבטלים תוכניות ישנות שסותרות חקיקה ראשית של הכנסת, כי אחרת נישאר תקועים בבלגן תכנוני – גם יזמים לא יידעו על מה להסתמך וגם רשויות תכנון יסתבכו בנתונים שהן מייצרות.

דב חנין: ביחס לתוכנית הנוכחית הקיימת, אני מבקש מאוד מכל הגורמים שנמצאים כאן מסביב לשולחן, כינסנו כאן בדיון באמת את כל הגורמים המעורבים.

דב חנין: מעבר לאישור של התוכנית העקרונית, חשוב מאוד להתכנס ביחד מסביב לשולחן ולראות איך ניתן למזער פגיעוֹת.

דב חנין: שוב, האינטרס הוא של כולכם.

דב חנין: זה לא שאני בא כאן לעומת מישהו או נגד מישהו.

דב חנין: יש לנו אינטרס משותף למזער ככל הניתן את הפגיעה בסביבה, את הפגיעה בטבע, את הפגיעה במשאב המיוחד הזה שנקרא הכנרת.

דב חנין: לפני שאסיים את הסיכום, גברתי רצתה להעיר דבר מה.

אסתי מנקיטה: אני מן הוועדה המחוזית במחוז הצפון של משרד הפנים.

אסתי מנקיטה: מדברים כאן אכן על תוכנית ישנה, משנת 2000, אבל רציתי לגונן עליה קצת.

אסתי מנקיטה: היא לא כל-כך שלילית כפי שהיא נראית.

אסתי מנקיטה: היא עברה הקלות במועצה הארצית ובמסגרתן שופרה התוכנית הקודמת.

אסתי מנקיטה: היתה תוכנית שנקראה 4101 שהיתה מאושרת לפני התוכנית הזאת.

אסתי מנקיטה: היא אפשרה היקפי בינוי גבוהים יותר וחדרה יותר לכנרת.

אסתי מנקיטה: התוכנית הזאת, ג/7505, הקטינה את הבינוי ואת המעגנה בשטח הסמוך למגרש 26 של המלון והגדילה את שטח ים כנרת.

אסתי מנקיטה: כלומר, היא לא כל-כך שלילית.

דב חנין: כוונתך, בהשוואה לתוכנית הקודמת הישנה יותר.

דב חנין: בסדר, זה רק אומר שגם במסגרת תוכנית וגם כאשר יש כבר תוכנית מאושרת עדיין יש גמישות למערכות התכנון ולמערכות הציבוריות, ליזמים, לעירייה, לארגונים הסביבתיים ולגורמים השונים לשבת מסביב לשולחן ולמזער פגיעות.

אסתי מנקיטה: כך נעשה במסגרת התוכנית הזאת.

אסתי מנקיטה: דבר נוסף, היא דרשה שכל החופים יהיו ציבוריים ולא פרטיים.

אסתי מנקיטה: היא אפשרה גם להקצות 50 מטרים מהקו של המלון לחוף למעבר לזכות הציבור.

אסתי מנקיטה: כלומר, היא היטיבה יחסית לתוכנית הקודמת, אז אי אפשר לפסול אותה באופן גורף.

אסתי מנקיטה: יש דברים טובים שנעשו כאן שצריך לתת עליהם את הדעת.

ציון פיניאן: אדוני היושב-ראש, אני מסכים לרישה של דבריך, אך מתנגד לסיפה שלהם היות ואם ייפגשו וידונו עכשיו יעלו כל מיני רעיונות שיכולים לעכב את התוכנית.

ציון פיניאן: התוכנית הזאת מאושרת וצריך להמשיך לקדם אותה כפי שאושרה.

ציון פיניאן: התקיימו כבר ישיבות, וכפי שאומרים כאן נציגי כל הגורמים, אי אפשר לעכב את התוכנית הזאת.

ציון פיניאן: התוכנית הזאת צריכה להמשיך ולהתקדם.

ציון פיניאן: לגבי התוכניות הבאה, כפי שאמרת, יש על מה לדבר, אבל על התוכנית הזאת אי אפשר יותר לדון.

ציון פיניאן: היא צריכה להמשיך ולהתקדם.

ציון פיניאן: כל ישיבה מעכבת.

דב חנין: תודה.

דב חנין: כפי שאמרתי, הפנייה, שלי לפחות, היא לכל הגורמים כן לנסות לעשות מאמץ לחשיבה.

דב חנין: אני אומר לכם מתוך ניסיון של שנים רבות בעניינים סביבתיים - - -

ציון פיניאן: הייתי יושב-ראש ועדת בניין ערים.

ציון פיניאן: אני יודע בדיוק איך אפשר לעכב תוכניות.

דב חנין: אין כאן כוונה לעכב, אלא לחשוב שוב.

דב חנין: כל עוד לא סיים הדחפור את עבודתו, תמיד אפשר לחשוב ולשקול.

דב חנין: אני רואה כאן מסביב לשולחן גורמים שהאינטרס הציבורי הכללי נמצא לנגד עיניהם.

דב חנין: כולם מבינים עד כמה זה חשוב לכולנו, לתושבי טבריה, לאינטרסים הסביבתיים, החברתיים והתיירותיים.

דב חנין: יש לנו כנרת אחת.

דב חנין: בואו נשמור עליה.

דב חנין: אני מודה מאוד לכולכם על הדיון הזה.